Справа № 826/3912/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3912/15 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Кузьменка В.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера-Буд» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування ППР від 20.10.2014 №, від 20.10.2014 №, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Ера - Буд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Контракт Менеджмент» та ТОВ «Будасистентс» за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Ера - Буд»: п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств за 2012 рік на суму 97 726,00 грн. та до заниження податку на прибуток підприємств за 2013 рік на суму 24 863,00 грн.; п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 119 244,00 грн.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві складено акт від 02.10.2014 №2405/26-53-22-01-21-33782067 та прийнято податкові повідомлення-рішення: від 20.10.2014 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання із податку на додану вартість у розмірі 178 866,00 грн.; №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання із податку на прибуток у розмірі 183 884,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями та діями податкового органу, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати такі дії протиправним та скасувати прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не було надано суду будь-яких належних доказів нікчемності правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, а також жодних достовірних документальних доказів на підтвердження фактів підписання документів щодо цих правочинів не уповноваженими на те особами. Натомість, судом встановлено реальне здійснення господарських операцій та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, наявність належним чином оформлених первинних документів, податкових накладних, виданих зареєстрованими платниками податку на додану вартість, а отже донарахування позивачу сум податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями є протиправним.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З сукупного аналізу підпунктів 14.1.18, 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п.п. 198.3, 198.4, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), вбачається, що бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Так, згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Водночас відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «Ера - Буд» (замовник) та ТОВ «Контракт Менеджмент» (підрядник) укладено типові договори від 16.05.2013 №2-16/05 та від 20.06.2013 №5-20/06, відповідно до якого, підрядник зобов'язується здійснити ремонт фасаду будівлі ДП Готель МВС України за адресою : місто Київ, вулиця Шовковична 40/7.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договорів від 16.05.2013 №2-16/05, 20.06.2013 №5-20/06; договірних цін за відповідні періоди; локальних кошторисів за відповідні періоди; підсумкових відомостей ресурсів до локальних кошторисів за відповідні періоди; довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за відповідні періоди; актів приймання виконаних будівельних робіт за відповідні періоди; підсумкових відомостей ресурсів за відповідні періоди; податкових накладних за відповідні періоди.

Також, між ТОВ «Ера - Буд» (замовник) та ТОВ «Контракт Менеджмент» (підрядник) укладено договір від 22.03.2013 №1-22/03, відповідно до якого, підрядник зобов'язується виконати роботи по обробці вікон та дверей на робочій вежі елеватора соняшника та елеватора зернових внутрішньогосподарського комплексу по виробництву кормів, за адресою: Вінницька область, місто Ладижин.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 22.03.2013 №1-22/03; договірної ціни; локального кошторису; підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акту приймання виконаних будівельних робіт; підсумкової відомості ресурсів; податкової накладної; договору підряду із товариством з обмеженою відповідальності «Вінницька птахофабрика».

Також, між ТОВ «Ера - Буд» (замовник) та ТОВ «Контракт Менеджмент» (підрядник) укладено договір від 21.05.2013 №3-21/05, відповідно до якого, підрядник зобов'язується виконати роботи з очищення покрівлі олієпресового цеху внутрішньогосподарського комплексу по виробництву кормів за адресою: Вінницька область, місто Ладижин.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 21.05.2013 №3-21/05; договірної ціни; локального кошторису; підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акту приймання виконаних будівельних робіт; підсумкової відомості ресурсів; податкової накладної.

Також, між ТОВ «Ера - Буд» (замовник) та ТОВ «Контракт Менеджмент» (підрядник) укладено договір від 21.05.2013 №4-21/05, відповідно до якого, підрядник зобов'язується виконати роботи з герметизації та оздоблення технологічних відводів на покрівлі олієпресового цеху внутрішньогоспо-дарського комплексу по виробництву кормів по адресі: Вінницька область, місто Ладижин.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 21.05.2013 №4-21/05; договірної ціни; локального кошторису№2-1-1; підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису №2-1-1; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акту приймання виконаних будівельних робіт; підсумкової відомості ресурсів; податкової накладної.

Також, між ТОВ «Ера - Буд» (замовник) та ТОВ «Контракт Менеджмент» (підрядник) укладено договір від 14.09.2012 №14/09, відповідно до якого, підрядник зобов'язується виконати роботи по установці козирків вхідних груп АБК за адресою: місто Ладижин.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 21.05.2013 №4-21/05; додатків до договорів; податкової накладної.

Також, між ТОВ «Ера - Буд» (замовник) та ТОВ «Контракт Менеджмент» (підрядник) укладено договір від 24.12.2012 №24/12, відповідно до якого, підрядник зобов'язується виконати роботи по герметизації нащельників інкубаторно-птахівницької станції за адресою: місто Ладижин.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 24.12.2012 №24/12; додатків до договорів; акту приймання виконаних будівельних робіт; підсумкової відомості ресурсів; податкової накладної.

Також, між ТОВ «Ера - Буд» (замовник) та ТОВ «Будасистентс» (підрядник) укладено договір від 16.08.2012 №16/08/12, відповідно до якого, підрядник зобов'язується здійснити виконання будівельно-монтажних та демонтажних робіт за адресою: місто Київ, вулиця 1 травня, 1А.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 16.08.2012 №16/08/12; актів виконаних робіт за відповідні періоди; податкової накладної.

Також, між ТОВ «Ера - Буд» (замовник) та ТОВ «Будасистентс» (підрядник) укладено договір від 20.08.2012 №20/08/12, відповідно до якого, підрядник зобов'язується здійснити виконання робіт по фарбуванні фасадів (комбікормовий цех) за адресою: місто Ладижин.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 20.08.2012 №20/08/12; актів виконаних робіт за відповідні періоди; податкових накладних.

Окрім того, на підтвердження реальності господарських операцій вчинених між позивачем та його контрагентами за вказаними договорами позивачем надано копії договорів з третіми особами на виконання, яких були укладені спірні договори.

Також позивачем на виконання вимоги суду першої інстанції надано податкові декларації своїх контрагентів - ТОВ «Контракт Менеджмент» і ТОВ «Будасистентс» за відповідні періоди, з яких вбачається, що останніми декларувались грошові зобов'язання із податку на додану вартість по взаємовідносинам із позивачем.

Судова колегія наголошує, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку; не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Отже, податковий кредит позивачем сформований вірно, на підставі п.198.2, п. 198.6 ПК України, положення яких надавало позивачу право формувати кредит з дати списання коштів з банківського рахунку або дати отримання ним товарів та послуг, при підтверджені здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними, іншими наявними документами, передбаченими п. 201.11 ПК України.

Позивач, відповідно до ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», проводив належний фінансовий облік господарських операцій, з подачею відповідної звітності, а його первинні документи відповідають вимогам, передбачених ст. 9 зазначеного вище Закону, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за № 88.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що господарські операції з придбання послуг між позивачем та ТОВ «Контракт Менеджмент» і ТОВ «Будасистентс» мали реальний характер, оскільки придбання послуг, зазначених у податкових накладних та актах надання послуг, відбулось з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності ТОВ «Ера-Буд», наявні всі належні первинні документі, які підписані та скріплені печатками сторін та мають всі реквізити, як того вимагає чинне законодавство України, і які вимагаються від покупця законодавством і підтверджують реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку, також господарські операції спричинили реальні зміни майнового стану платника податків.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Кузьменко В. В.