Справа № 235/3106/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Карабан І.І.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року справа №235/3106/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Жаботинської С.В., суддів: Васильєвої І.А. та Ханової Р.Ф., секретар судового засідання Корадо А.А., за участю прокурорів Сєрової Н.С. та Сущенка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2015 року у справі № 235/3106/15-а за позовом В.о. Красноармійського міжрайонного прокурора Терещенко С.Г. в інтересах громадян в особі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Красноармійської райдержадміністрації про визнання рішення незаконним та скасування його, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В.о. Красноармійського міжрайонного прокурора Терещенко С.Г. в інтересах громадян в особі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати рішення відповідача, щодо відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у отриманні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг незаконним та скасувати його; зобов'язати відповідача призначити щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2, ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з проведенням активної фази антитерористичної операції на території с. Сєверне, вимушені були виїхати з с. Сєверне і з 22 січня 2015 року проживають в АДРЕСА_2. Зазначені особи перебувають на обліку у відповідача як особи, що переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 3 квітня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено в надані щомісячної адресної допомоги на підставі наявності житлового приміщення на не окупованій території та не в зоні АТО. Позивач вважає зазначене рішення незаконним, оскільки Демидови володіють квартирою у житловому будинку, що розташована в зоні бойових дій, яка зруйнована та не придатна для мешкання.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки с. Сєверне Ясинуватського району Донецької області, де проживає подружжя ОСОБА_3, не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, то вони не можуть бути суб'єктами отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Прокуратура Донецької області подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачам 23.01.2015 року та 03.02.2015 року надано довідку, чим підтверджено факт та статус особи, яка перемістилась з району проведення АТО. А також, що переміщення з району проведення АТО, як підставу для призначення допомоги, не виключено та виплата допомоги залежить лише від факту переміщення з району проведення АТО та перебування на обліку УСЗН.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурорів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є громадянами України та постійно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10-11, 14-15).

Згідно довідок від 23.01.2015 року № 1441/007394 та від 03.02.2015 року № 1441/008219 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взяті на облік, як особи, що переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ( а.с. 18-19).

31 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг йому та його дружині ( а.с. 9).

Рішенням відповідача від 3 квітня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у наданні зазначеної допомоги, оскільки сім'я володіє житлом не на окупованій території та не в зоні АТО ( а.с. 20, 21).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає на території України, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання, у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п. п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Крім того, ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Такий наказ стосовно визначення районів проведення АТО виданий керівником Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 07.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» ( даний наказ чинний на теперішній час), відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Із цього вбачається, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

В ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вказано, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Водночас, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», в редакціїї, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено лише перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Вищезазначене розпорядження не забороняє особі яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення в призначенні щомісячної, адресної допомоги за місцем тимчасового приживання. Таким чином, відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачам в призначенні щомісячної адресної допомоги, як тимчасово переміщеним особам з району проведення АТО.

Згідно ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

31 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг йому та його дружині. Таким чином, він має право на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту звернення, а саме з 31 березня 2015 року.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області - задовольнити.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2015 року у справі № 235/3106/15-а - скасувати.

Рішення Управління соціального захисту населення Красноармійської райдержадміністрації від 03.04.2015 року, щодо відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у отриманні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визнати незаконним та скасувати.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Красноармійської райдержадміністрації призначити щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 31 березня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Постанова у повному обсязі виготовлена 30 липня 2015 року.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

Р.Ф.Ханова