Справа № 644/4224/15-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.Справа № 644/4224/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.06.2015р. по справі № 644/4224/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова

про стягнення недоотриманної щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік,

ВСТАНОВИЛА:

20.04.2015 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м. Харкова про стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, в якому також просив допустити рішення суду до негайного виконання.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат, що на момент розгляду справи у 2015 році складає 6090 грн. Проте у березні 2015 року позивач отримав від відповідача лише 120 грн., відповідно до Постанови КМУ № 526 від 12.07.2005 року, чим, на думку позивача, порушено його право на отримання соціальної виплати на оздоровлення закріплене ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.06.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м. Харкова про стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, ціна позову 5970 гривень залишено без задоволення.

Позивач не погодився з судовим рішенням і подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.06.2015 року по справі № 644/4224/15-а та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (згідно посвідчення серії НОМЕР_1), та інвалідом ІІ групи, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 5-6).

01.04.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно дост. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2015 рік (а.с. 8).

08.04.2015 року відповідачем була надана відповідь, в якій зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення була нарахована позивачу у березні 2015 року в сумі 120 грн., та виплачена згіднопостанови КМ України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому підстави для перерахунку та виплати позивачу щорічної допомоги в іншому розмірі відсутні (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірах, встановлених постановами КМУ.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження в межах встановлених цією Конституцією та законами України; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМУ.

В ст. 62 вказаного Закону України зазначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що у 2015 р. норми і положення ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ,виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема у розмірах визначених постановами КМУ № 836 від 26.07.96 р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та № 562 від 12.07.05 р. "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також, рішенням Конституційного Суду від 25.01.12 р. № 3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень ст. 1, ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 95, ч. 2 ст. 96, п. 2, п. 3, п. 6 ст. 116, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 4 БК України, п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України встановлено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. Повноваження КМУ щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в т.ч. щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Конституції та законів України.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування та виплата допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 здійснені відповідно до вимог чинного законодавства України. Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, з огляду на вище зазначене.

Зважаючи на те, що постанова ІОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.06.2015 року по справі № 644/4224/15-а прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.06.2015р. по справі № 644/4224/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 31.07.2015 р.