Справа № 2-а-3604/10/1970
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-3604/10/1970

22 липня 2015 р.м.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Косюк О. П.

за участю: предстанвиків позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_1 об"єднаної податкової інспекції про визнання нечиним та скасування податкового повідомлення -ріішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, фізична особа підприємець ОСОБА_5 звернулася до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень рішень від 06.08.2010 р. № /0 та від 08.10.2010 р. № /1.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити, визнати нечинним та скасувати податкові повідомлення рішення від 06.08. 2010 р. № /0 та від 08.10.2010 р. № /1.

Представник відповідача ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти його задоволення заперечив із мотивів обґрунтованих у запереченні на адміністративний позов.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, якими врегульовано спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

У відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію Серія В00 № 080070 ОСОБА_5 зареєстрована як фізична особапідприємець ОСОБА_1 районною державною адміністрацією 06.11.1996 р. (ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Працівниками податкової інспекції проведено перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства вищевказаного субєкта підприємницької діяльності за період з 01.01.2008 р. по 31.03.2010 р.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 23.07.2010 р. № 7483/17-426/НОМЕР_1. Даний акт перевірки субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_5 не підписано, про що складено акт відмови від підпису від 28.07. 2010 р. № 1288.

Проведеною податковим органом перевіркою встановлено порушення вимог ст. 2, 17, 19 Закону України Про плату за землю від 03.07.1992 р. № 2535-XII (далі - ОСОБА_3 № 2535).

А саме, встановлено, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_5 не подавала податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на 2008, 2009, 2010 р., та не проводила нарахування орендної плати за земельну ділянку за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова - ОСОБА_6.

На підставі вказаного акту перевірки ОСОБА_1 об'єднаною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення - рішення від 06.08.2010 р. № /0 про сплату 13 020,78 грн. орендної плати з фізичних осіб, в тому числі 7 920.78 грн. основного платежу та 5 100,00 грн. застосованих штрафних (фінансових) санкцій з посиланням на підпункти 17.1.1, 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», з наступними змінами та доповненнями (далі - ОСОБА_3 № 2181 - III).

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що позивач орендує земельну ділянку по вул. Живова - ОСОБА_6 на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 31.05.2000 р. № 480 Про вилучення та надання земельних ділянок в оренду.

У відповідності до вищевказаного рішення Позивачу було надано в оренду земельну ділянку площею 72 кв. м., терміном на 3 роки з 31.05. 2000 р. по 31.05.2003 р., для обслуговування існуючого торгового павільйону (договір оренди земельної ділянки від 13 .09.2000 р., зареєстрований у виконавчому комітеті ОСОБА_1 міської ради 25.09.2000 р. за № 107).

У постанові Вищого Господарського суду від 21.04. 2005 р. у справі № 9/64-1159 судом встановлено, що в розумінні ч. 3 ст. 33 Закону України Про оренду землі у разі, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом повідомленням.

Згідно п. 3 договору оренди орендар зобов'язаний в десятиденний термін після припинення або розірвання договору оренди повернути земельну ділянку до попереднього стану, проте, як зазначено в акті перевірки, ця земельна ділянка в періоді охопленому перевіркою використовувалась суб'єктом господарювання для здійснення підприємницької діяльності (магазин-кафетерій).

Як зазначено в акті перевірки, відповідно до виданої ОСОБА_1 міським управлінням земельних ресурсів інформації про грошову оцінку земельної ділянки по вул. Живова - ОСОБА_6 від 08.04.2005 р. за № 1001/18/02 грошова оцінка становить 25249,19 грн.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням коефіцієнтів індексації грошової оцінки земель та відсоткової ставки згідно рішення ОСОБА_1 міської ради від 11.12.2003 р. із внесеними змінами та доповненнями від 11.01.2008 р. в розмірі 12% від суми грошової оцінки.

На підставі приписів ст. 27 Закону № 2535-ХП у акті перевірки встановлено, що орендна плата за земельну ділянку по вул. Живова - ОСОБА_6 не сплачувалась, у зв'язку з чим виникла недоплата по орендній платі за землю за період з 01.01.2008р. по 31.03.2010 р., а саме:

з 01.01.2008 р. - 31.12.2008 р.- сума недоплати 3 223,80 грн. (268,65*12);

з 01.01.2009 р. - 31.12.2009 р.- сума недоплати 3 713,76 грн. (309,48*12);

з 01.01.2010 р. - 31.03.2010 р.- сума недоплати 9 83,22 грн. ( 327,74*3);

Таким чином податковим органом визначено загальну суму заборгованості по орендній платі за землю за період, що перевірявся, яка становить 7 920,78 грн.

На підставі вищевикладеного, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.08.2010 р. № /0.

12.08.2010 р. за № 12/08 на вищевказане податкове повідомлення-рішення позивачем було подано заперечення, за результатами розгляду якого 8.10.2010 р. за № 56866/7/25-011 було прийнято рішення про результати розгляду первинної скарги, яким податкове повідомлення-рішення залишено від 06.07.2010 р. без змін, а подану скаргу без задоволення.

08.10.2010 р. відповідачем на підставі п. 2 підп. 4.2.2. ст. 4 Закону України № 2181 - III було прийнято податкове повідомлення рішення № /1.

Не погодившись із такими податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Ст. 2 Закону України Про оренду землі від 6.10.1998 р. № 161-XIV (далі ОСОБА_3 № 161-XIV), визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У відповідності до ст. 2 Закону України Про плату за землю № 2535-XII від 03 .07.1992 р. (далі ОСОБА_3 № 2535-XII) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок. Справляння земельного податку за земельні ділянки, надані в користування у зв'язку з укладенням угоди про розподіл продукції, замінюється розподілом виробленої продукції між державою та інвестором на умовах такої угоди. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Згідно ст. 5 Закону № 2535-ХІІ об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, в тому числі орендар.

Ст. 13 Закону № 2535-ХП передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності - договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 14 Закону № 2535-ХП платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної форми власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку станом на 1 січня і до 1 лютого подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Платник податків має право подавати щомісячно нову звітну податкову декларацію, що не звільняє його від обов'язку подання податкової декларації до 1 лютого поточного року, у тому числі і за ново відведені земельні ділянки, що не звільняє від обов'язку подання податкової декларації протягом місяця з дня виникнення права на ново відведену земельну ділянку, протягом 20 календарних днів місяця наступного за звітним.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних осіб або громадян, земельний податок нараховується кожному пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних осіб або громадян, земельний податок нараховується кожному з них пропорційно їх частці у власності на будівлю.

Відповідно до ст. 17 Закону № 2535-ХП податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами у справі, а відтак, в силу ч. 3 ст. 72 не потребують доказування, обовязок щодо ст. 14 Закону № 2535-ХП самостійного обчислення суми земельного податку та орендної плати щороку станом на 1 січня і до 1 лютого та подачі відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкової декларації на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями платником земельного податку ОСОБА_5 не виконано.

При цьому суд не приймає до уваги посилання її представника на неприйняття таких декларацій податковим органом з огляду на відсутність доказів такої відмови у прийнятті та зважаючи на то, що позивач не була позбавлена можливості направлення поштою таких декларацій.

Згідно з ст. 27 Закону № 2535-ХП контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності) згідно з ст. 19 Закону № 2535-ХП.

Згідно з ст. 23 Закону № 2535-ХП грошова оцінка земельної ділянки проводиться Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Грошова оцінка земельної ділянки щороку станом на 1 січня уточнюється на коефіцієнт індексації, порядок проведення якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

Коефіцієнт індексації плати за землю визначається відповідно до положень Постанови КМУ від 12.05.2000 р. № 783 Про проведення індексації грошової оцінки земель , відповідно нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2006 року за 2005 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації -1,035, станом на 01.01.2008 року за 2007 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації - 1,028, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2009 року за 2008 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації - 1,152, та станом на 01.01.2010 року за 2009 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації -1,059.

З пояснень представник позивача, наданих у судовому засіданні вбачається, що підставою для включення суми орендної плати до декларації є укладений відповідно до закону договір оренди, тому, позивачем самостійно обчислювалась та перераховувалась сума орендної плати з огляду на те, що договір оренди земельної ділянки за адресою вул. Живова-Шептицького вважає не укладеним.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.07.2004 року у позові ОСОБА_1 міської ради до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_5 про зобовязання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу належного ОСОБА_5 павільйону відмовлено.

З огляду на вищевикладене, судом не приймається до уваги таке посилання позивача, як підстава для порушення обовязку, передбаченого ст. 14 Закону № 2535-ХП.

Підпунктом а пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону № 2181 - III встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Згідно з пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 цього Закону платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Відповідно до пп. 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 ОСОБА_3 № 2181 - III у разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті а пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з акту перевірки від 23.07.2010 р. № 7483/17-426/НОМЕР_1 податковим органом, у звязку із невиконанням платником податку обовязку, передбаченого ст. 14 Закону № 2535-ХП нараховано, у відповідності до приписів підп.. а пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону № 2181 - III суму заборгованості по орендній платі за землю за період з 01.01.2008 р. по 31.03.2010 р., а саме:

з 01.01.2008 р. - 31.12.2008 р.- сума недоплати 3 223,80 грн. (268,65*12);

з 01.01.2009 р. - 31.12.2009 р.- сума недоплати 3 713,76 грн. (309,48*12);

з 01.01.2010 р. - 31.03.2010 р.- сума недоплати 9 83,22 грн. ( 327,74*3);

Загальна сума заборгованості по орендній платі за землю за період, що перевірявся, яка визначена відповідачем у акті становить 7 920,78 грн.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.03.2015 р. у даній справі, судом досліджено обставини щодо фактичної сплати орендної плати за землю за вказані періоди у вказаній сумі.

Відповідно до квитанцій, наявних у матеріалах даної адміністративної справи від 18.03.2008 р. на суму 3 150 грн. за призначенням орендна плата з фізичних осіб, 26.08.2008 р. на суму 1720 грн. та за призначенням орендна плата з фізичних осіб, та від 26.07.2010 р. на суму 4 315 грн. за призначенням платежу за 11м. 2009 р. та 1 кв. 2010 р. Всього 9 185 грн.

При цьому судом встановлено, що СПДФО ОСОБА_5 користується земельними ділянками на території м. Тернополя за адресою вул. Злуки 1 та по вул. Живова ОСОБА_6.

Зі зворотного боку облікової картки платника податку вбачається, що зазначені вище суми відображені у русі коштів, але жодні належні та допустимі докази, які б підтверджували, виконання позивачем свого обовязку щодо сплати орендної плати за землю за період з 01.01.2008 р. по 31.03.2010 р. саме по земельній ділянці за адресою вул. Живова ОСОБА_6, у порядку та у строки, передбачені Законом № 2535-ХП та у розмірі, встановленому Постановою КМУ від 12.05.2000 р. № 783 у матеріалах даної адміністративної справи відсутні.

Отже, враховуючи, вищенаведене, суд вважає, що податкові повідомлення рішення від 06.08.2010 р. № /0 та від 08.10.2010 р. № /1 відповідачем винесено підставно обґрунтовано та у межах передбачених законом повноважень.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду не спростовують та на прийняте рішення не впливають.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють не лише чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані.

Таким чином, сукупність вищенаведених встановлених обставин підтверджених в судовому засіданні належними та допустимими доказами, дає суду підстави із врахуванням критеріїв оцінювання рішення субєкта владних повноважень, які містяться у ч.3 ст. 2 КАС України, визнати позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними матеріалами справи, і такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоводленні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 27.07.2015 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.