Справа № 2-а-406/12
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2012-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/2603/3918/12
Справа №2-а-406/12
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2012 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов′язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними щодо перерахунку йому пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що йому, як інваліду війни, не в повному обсязі нараховуються та виплачується підвищення до пенсії, відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". А тому просить визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача провести перерахунок його пенсії як інваліду війни, відповідно до вимог ст. 13 Закону, в період з 01.01.2007 року.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.02.2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про зобов"язання вчинити дії за період з 01.01.2007 року по 01.08.2011 року залишені без розгляду.

Стороною відповідача до суду надано заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких дії Управління відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підстав для проведення перерахунку немає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві і отримує пенсію як інвалід війни відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи за хворобою, пов"язаною із виконанням обов"язків військової служби, має право на пільги, встановлені законодавством для інвалідів війни, що підтверджується копіями посвідчень, наявних в матеріалах справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено підвищення позивачу пенсії в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством України передбачено, що розмір мінімальної пенсії за віком призначається за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім"ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно із ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 2 статті 8 Конституції України встановлено вимогу щодо законів України, що приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 3 частини першої статті 85 та статтею 91 Конституції України до повноважень Верховної Ради України, як єдиного органу законодавчої влади в Україні віднесено прийняття законів.

Виключно законами України встановлюються, зокрема, Державний бюджет України і бюджетна система (п. 1 ст. 92 Конституції).

Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (ст. 95 Конституції).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов"язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Отже, при прийнятті закону про Державний бюджет України мають бути дотримані принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень (ст. 48 Конституції України).

Оскільки предмет Закону про Державний бюджет чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов"язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

З урахуванням зазначеного, деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007, 2008 роки", яким зупинено на 2007, 2008 роки дії статей в частині виплат пенсій, доплат, компенсацій і допомоги у розмірах менших, ніж визначено у Спеціальному законі, визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідають Конституції України.

Отже, виходячи з пріоритетності конституційних норм, на момент нарахування і здійснення виплати позивачу, застосуванню підлягали норми статей 49, 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік", і не Постанови Кабінету Міністрів України, що істотно звужують обсяг прав, встановлених Законом.

Відповідно до положень ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні. Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Статтею 150 Конституції України визначено повноваження Конституційного Суду України, до яких віднесено, зокрема: вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність); законів та інших правових актів Верховної Ради України; актів Президента України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Стаття 152 Конституції України встановлює процедурне питання, у відповідності до якого закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визначаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Суд керується положеннями ч. 2 ст. 152 Конституції України, відповідно до вимог якої закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не мають зворотної сили, а закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо перерахунку та виплати недоотриманої пенсії, як інваліду війни, за період з 02.08.2011 року підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, рішеннями Європейського Суду з прав людини, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії, як інваліду війни ІІ групи, з порушенням вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію, як інваліду війни ІІ групи, виходячи з 350 % від мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", починаючи з 02 серпня 2011 року з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: