Справа № 2а-2948/08
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2011-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2011 р. Справа № 26344/09/

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Любашевського В.П.

суддів Заверухи О.Б.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу

за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2009 р. по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» до Територіального управління Головавтотрансінспекції у Львівській області про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2008 року позивач - ВАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача - Територіального управління Головавтотрансінспекції у Львівській області про скасування постанов про застосування фінансових санкцій від 10.07.2008 року за № 029649 та від 15.07.2008 року за № 029665.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2009 р. у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є, зокрема, для водія ліцензійна картка. Згідно із ч. 1 ст. 60 згаданого Закону, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В актах перевірки (рядок «пояснення водіїв про причини порушень») надані пояснення водіїв, якими підтверджуються висновки акту. Таким чином, висновки перевірки є об'єктивними та відповідають дійсності.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2009 р. скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт посилається на те, що про проведення перевірки його не повідомлено, а сама перевірка проведена із порушенням встановленого порядку.

Зясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, з наступних підстав:

Розглядаючи справу суд першої інстанції вірно встановив, що 18 червня 2008 року територіальним управлінням Головавтотрансінспекції у Львівській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом ВАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

На підставі виявлених порушень, зокрема, відсутність необхідних документів, було винесено постанову від 15 липня 2008 року № 029665 про застосування фінансових санкцій, а саме накладення штрафу в розмірі 1700 грн.

Також, 03 червня 2008 року територіальним управлінням Головавтотрансінспекції у Львівській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом ВАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

На підставі виявлених порушень, зокрема, відсутність необхідних документів, було винесено постанову від 10 липня 2008 року № 029649 про застосування фінансових санкцій, а саме накладення штрафу в розмірі 1700 грн.

Розглядаючи справу та надаючи оцінку оскаржуваним рішенням про застосування фінансових санкцій, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що в силу ч. 1 ст. 3 Закону України «Про автомобільний транспорт» саме вказаний Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Вказаний нормативно правовий акт є спеціальним актом, який встановлює також порядок державного регулювання та контролю діяльності автомобільного транспорту. Зокрема нормою ч. 11 ст. 6 Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Частиною 17 ст. 6 Закону передбачено, що порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 6 Закону Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті». Вказаним Порядком, а зокрема його п. 12 передбачено такий вид перевірок як рейдові.

Аналіз положень частин чотирнадцятої, п'ятнадцятої, шістнадцятої Закону № 2344-III, пунктів 12 - 19 Порядку дає підстави дійти висновку, що Постановою встановлені особливості здійснення планових, позапланових, рейдових перевірок, передбачених спеціальним Закону № 2344-III, з врахуванням специфіки господарської діяльності щодо надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Також колегія суддів звертає увагу, що Постанова відповідає положенням частини четвертої статті 19 ГК України, за якою органи державної влади і посадові особи, уповноважені здійснювати державний контроль і державний нагляд за господарською діяльністю, їх статус та загальні умови і порядок здійснення контролю і нагляду визначаються законами, оскільки саме Законом № 2344-III, як спеціальним, передбачено здійснення планових, позапланових, рейдових перевірок. В свою чергу, особливості проведення вказаних перевірок встановлені Постановою, яка прийнята на підставі статті 6 Закону № 2344-III.

З огляду на викладене, Постанова, якою затверджений Порядок, прийнята на підставі Закону № 2344-III, відповідає частині четвертій статті 19 ГК України, видана з дотриманням принципу законності, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Отже посинання апелянта на те, що проведення рейдових перевірок є незаконним судова колегія визнає безпідставними та необгрунтованими.

Щодо посилань скаржника на неповідомлення його про проведення рейдової перевірки то такі є безпідставними, оскільки ч. 15 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», при проведенні позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, стосовно терміну проведення перевірки не інформується.

Натомість суд апеляційної інстанції визнає безпідставним посилання позивача як на підставу своїх вимог на те, що Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачено такого виду перевірок як рейдові, оскільки в силу ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у випадку якщо посадова особа контролюючого органу здійснює контролюючий захід з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом чи не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону то суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю). Попри це, вказаним правом позивач не скористався.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції, при постановленні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам у справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Зважаючи на викладене, та керуючись ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2009 р. без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В. П. Любашевський

Судді О.Б. Заверуха

ОСОБА_1