Справа № 201/6887/15-а(2а/201/76/2015)
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2015 рокусправа № 201/6887/15-а Провадження №2а/201/76/2015
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Юрко І.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2015 року у справі №201/6887/15-а (провадження №2а/201/76/2015) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії по застосуванню при нарахуванні пенсії по втраті годувальника показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1197,91грн. за 2007 рік;

- визнати протиправними дії по виключенню з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) годувальника, періоду з березня 2008р. по грудень 2010р., при нарахуванні пенсії по втраті годувальника;

- зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника з 10.02.2015р. з урахуванням страхового стажу годувальника після її призначення, відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника заробітної плати за 2009р. у розмірі 1650,43 грн., з включенням до розрахунку розміру пенсії періоду за який враховується заробітна плата (дохід) годувальника з березня 2008р. по грудень 2010р., з урахуванням фактично отриманих ОСОБА_4 сум.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що при переведенні її з одного виду пенсії на інший (по втраті годувальника), відповідач повинен був застосувати показник заробітної плати за 2009р., тобто той показник, який було застосовано при перерахунку пенсії годувальника ОСОБА_4. Також позивач не погоджується з діями відповідача, які полягають у тому, що при перерахунку пенсії ОСОБА_4, Управлінням безпідставно було виключено з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід), періоду з березня 2008р. по грудень 2010р.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з виключення періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) годувальника, періоду страхового стажу годувальника ОСОБА_4, померлого 23.12.2014р., а саме з березня 2008р. по грудень

2010р., при нарахуванні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду в цій частині та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги, в задоволенні яких було відмовлено. В іншій частині постанову суду просить залишити без змін. Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на Конституцію України, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Від управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач просить у задоволенні скарги відмовити, а оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права в оскаржуваній частині, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська та до 10.02.2015 року отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

23.12.2014 року помер ОСОБА_4, який за життя, був чоловіком ОСОБА_1, у звязку з чим, на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 10.02.2015р., її було переведено на пенсію по втраті годувальника, відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отримавши разове доручення УПФУ №176 від 05.02.2015р. на отримання допомоги на поховання, в якому зазначено розмір пенсії ОСОБА_4 5925,63 грн., ОСОБА_1 звернулася до УПФУ із заявою від 23.03.2015р., в якій просила повідомити про розмір пенсії по втраті годувальника, роз'яснення законодавчих підстав її нарахування (а.с.9).

Листом від 03.04.2015р. за № 4-53, УПФУ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська повідомило ОСОБА_1 про наступні обставини. Для розрахунку пенсії годувальника було використано заробіток за період з 01.07.2000р. по 31.12.2010р. При переведенні ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника, було використано показник середньої заробітної плати на підставі ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за 2007р. (1197,91 грн.) оскільки пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" пенсії, призначені (перераховані) до 2008р., зокрема, із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, зокрема, за 2003- 2006р.р. відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007р. У відповідності з абз.3 ч. 1 ст. 40 Закону з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії годувальника, було виключено період з березня 2008р. по грудень 2010р. В результаті проведених підрахунків індивідуальний коефіцієнт заробітку годувальника склав 5,39341. Отже, заробітна плата для розрахунку пенсії годувальника згідно ст. 27 Закону становить: 1197,91 грн. х 5,39341 = 6460,82 грн. Розмір пенсії за віком годувальника визначений за відповідною формулою становить: 6460,82 грн. х 0,62550 (коефіцієнт стажу) = 4041,24грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника становить 2072,82грн. (50% від 4041,24грн.) (а.с.10-12).

Не погодившись з діями відповідача, які полягають у застосуванні показника середньої заробітної плати за 2007 рік, а не за 2009р., а також виключенні з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії годувальника, було виключено період з березня 2008р. по грудень 2010р., позивач звернулась до суду з даним позовом. Як наслідок, просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік, а також з включенням до періоду, за який враховується заробітна плата, періоду з березня 2008р. по грудень 2010р.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходи з того, що пенсіонер має право вибрати періоди страхового стажу до 60 календарних місяців, які виключаються з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, при зверненні за призначенням пенсії, але не раніше ніж через 2 роки після призначення або попереднього перерахунку пенсії. Втім перерахунок пенсії позивачки відбувся в лютому 2015р. самостійно відповідачем, без відповідного погодження цього періоду із позивачкою. Як вказано в запереченнях на позов, УПФУ на виконання вказаної норми було виключено (оптимізовано) даний період. Дійсно, позивачка не має право на перерахунок пенсії та виключення періоду, обраного самостійно УПФУ. Але із відповідною заявою, в якій вона вказувала б вигідний їй період, вона не зверталася. Тому суд не може зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням саме періоду з березня 2008р. по грудень 2010р. Підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2009 рік відсутні, оскільки такий показник не є тотожним поняттю «середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України», який є величиною постійною та незмінною. Саме показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України і використовується при призначенні та перерахунку пенсії, та у спірному випадку, такий показник є за 2007 рік.

Відповідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Позивач оскаржила постанову суду в частині відмовлених позовних вимог, в іншій частині просить залишити постанову без змін.

Відповідач своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду не скористався. Більш того, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити постанову суду першої інстанції без змін. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник відповідача також просила залишити постанову без змін, оскільки постановою до жодних дій відповідача не зобовязано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості переглянути постанову суду в частині задоволених позовних вимог та переглядає рішення суду лише в частині відмови в позові.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині з огляду на наступне.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Частиною 1 ст.37 названого Закону визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що одному непрацездатному члену сім'ї померлого годувальника призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. При цьому, законодавством прямо визначено, що частка вираховується саме від розміру пенсії за віком, а не будь-якого іншого виду пенсії, та не залежить від фактичного отримання годувальником пенсії.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп x Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Таким чином, при визначенні розміру пенсії у звязку з втратою годувальника за основу береться заробітна плата (дохід) померлого годувальника, визначена відповідно до статті 40 цього Закону та коефіцієнт страхового стажу померлого годувальника, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, при визначенні індивідуального коефіцієнту заробітку годувальника, відповідачем було виключено період з березня 2008 року по грудень 2010 року, з чим не погодилась позивач та просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням цього періоду.

Такі вимоги є безпідставними, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до абз.3 ч.1 ст.40 Закону, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Оскільки за змістом норми, яка міститься у абзаці 3 частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виключення певного періоду зі страхового стажу проводиться лише за вибором особи, яка звернулася для обчислення пенсії, і такого періоду не було самостійно визначено позивачем, Управління здійснило таке виключення автоматизовано для визначення найбільш вигідного періоду, з якого обчислюється індивідуальний коефіцієнт заробітку годувальника.

Щодо застосування відповідачем показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік у розмірі 1197,91грн.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На думку позивача, відповідач повинен був застосувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2009 рік, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.09.2010 року, задоволено позов ОСОБА_4 та зобовязано УПФУ у Жовтневому районі м.Маріуполя здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4, як працюючому пенсіонеру, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2009 рік.

Такі доводи позивача є безпідставними, оскільки пенсія носить персоніфікований характер та стосується кожного пенсіонера окремо. Вказане рішення суду є обовязковим до виконання відносно тієї особи, відносно якої воно винесене, а саме ОСОБА_4, і не може бути застосовано для вирішення питання про правильність призначення чи перерахунку пенсії позивача у звязку з втратою годувальника.

Фактично, спір виник внаслідок того, що, як зазначає позивач, отримувана нею пенсія по втраті годувальника в розмірі 2072,82грн. є меншою за 50% від 5925,63грн. (сума пенсії вказана у разовому дорученні №176)

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вирахувавши 50 % від фактично отримуваної померлим годувальником пенсії, позивач підмінила поняття «пенсія по втраті годувальника» поняттям «пенсія чоловіка», що свідчить про неправильне трактування норм матеріального права.

Пенсія по втраті годувальника - це повноцінний окремий вид пенсії, право на який виникає навіть у випадку, якщо годувальник ще не отримував ніякої пенсії, але мав необхідний для цього стаж. Розмір пенсії по втраті годувальника розраховується не за одержуваної ним пенсії, а за його заробітку та наявного стажу (пенсія за віком).

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку по суті позовних вимог, та враховуючи, що підстави для задоволення адміністративного позову в оскаржуваній частині відсутні, а відповідно до ст.202 КАС України, підставою для скасування судового рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції вважає за можливе залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2015 року у справі №201/6887/15-а (провадження №2а/201/76/2015) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

(Ухвалу у повному обсязі складено 30.07.2015р.)

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: І.В. Юрко

Суддя: В.А. Шальєва