Справа № 2-а-9079/11
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9079/11
Провадження №6-а/157/7/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання постанови Камінь-Каширського районного суду від 25 липня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі про визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та виплатити державну та додаткову пенсії в розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

в с т а н о в и в :

23 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про зміну способу та порядку виконання постанови Камінь-Каширського районного суду від 25 липня 2011 року.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вказаною вище постановою суду та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2012 року суд постановив зобовязати нарахувати та виплатити управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області їй державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період із 29 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року та з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаної постанови Камінь-Каширським районним судом було видано виконавчий лист, який виконаний лише в частині нарахування вказаних вище доплат в розмірі 28356,05 грн.

Посилаючись на зазначені обставини та окремі норми закону, заявниця просить змінити спосіб та порядок виконання вищезгаданої постанови Камінь-Каширського районного суду від 25 липня 2011 року із «зобовязати» на «стягнути» з управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі їй державної пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період із 29 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року та з урахуванням виплачених сум, суму: 28356,05 грн.

ОСОБА_1 на розгляд заяви не зявилася, подала до суду заяву, де просить слухання справи провести за її відсутності, заяву підтримує повністю.

Представник управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви, в судове засідання не зявився, що не перешкоджає судовому розгляду.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2011 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області на виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду видано виконавчий лист у справі № 2-а-9079/2011р., відповідно до якого зобовязано управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі не менше шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 29 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року включно з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Як убачається із довідки управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі від 20 липня 2015 року № 2209/02-20-17 на виконання вказаного виконавчого листа ОСОБА_1 було проведено нарахування відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в листопаді місяці 2012 року в сумі 28356,05 грн.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що Камінь-Каширським районним судом Волинської області постановою від 25 липня 2011 року, яка ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2012 року залишена без змін, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі не менше шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 (пятдесяти) відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 29 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року включно, з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум.

Аналіз резолютивної частини постанови Камінь-Каширського районного суду від 25 липня 2011 року та наведених процесуальних норм дають підстави суду зробити висновок про те, що позовні вимоги про зобовязання відповідача вчинити дії про нарахування та виплату спірних сум пенсії є нічим іншим як обраним позивачем видом захисту порушених прав.

Даючи оцінку заяві ОСОБА_1 суд приходить до переконання, що остання просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а фактично резолютивну частину судового рішення, прийнятого по суті позовних вимог та вирішити позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час постановлення рішення у справі.

Слід зауважити, що в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, ст.223 КАС України).

Згідно вимог ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із поданням про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо; для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення обєкта стягнення або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов відповідного фінансування, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Також суд наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями, крім того відмінності між позовною вимогою, яка є видом захисту порушених прав позивача, від способу виконання судового рішення, як одного з його заходів, змінивши постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Так, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, підтверджених судом, однак дане твердження не може бути підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Вищий адміністративний суд у справі № К/800/598/14 за касаційною скаргою територіального управління Пенсійного Фонду України на рішення судів щодо вирішення питання про зміну способу виконання постанови суду в частині зобовязання виплатити спірні суми на їх стягнення в Ухвалі від 12 лютого 2014 року зазначив, що вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Окрім того суд зауважує, що 11.02.2014 року Інформаційним листом № 173/11/14-14 Вищого адміністративного суду України, у звязку зі змінами в чинному законодавстві відкликано Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 13.06.2013 року №846/12/13-13, яким надавалось судам розяснення щодо зміни способу виконання судових рішення у справах, повязаних із соціальними виплатами, які мають зобовязальний характер щодо проведення таких виплат, та які не належать до зазначених у ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» видів рішень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 21, 105, 158 - 160, 162, 165, 254, 263 КАС України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання постанови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 липня 2011 року у справі № 2-а-9079/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі про визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та виплатити державну та додаткову пенсії в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:ОСОБА_2