Справа № 754/18953/13-а
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10.12.2013 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

при секретарі - Самойловій М.М., Корнюшкіній Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративною позовною заявою до УПФУ у Деснянському районі м.Києва, УПСЗН Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, посилаючись на неправильне нарахування їй державної і додаткової пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення.

В подальшому представник позивача подав суду, в порядку усунення недоліків, оновлену позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, а саме з 06.06.1996 року по теперішній час призначити, провести перерахунок та виплачувати позивачу, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії основної пенсії, згідно вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з подальшим перерахунком з урахуванням раніше здійснених виплат, зобов'язання призначення і виплати пенсії надалі, посилаючись на той факт, що їй неправомірно відмовляють у задоволенні заяви про перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з урахуванням вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач остаточні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення.

Представники Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва - Соколенко М.С., Сич О.А. та Пономарьов Г.П. позовні вимоги не визнали у повному обсязі, посилаючись на те, що пенсія позивачу нараховується та виплачується на підставі чинного законодавства та просили суд застосувати строк вимоги ст.ст.99, 100 КАС України, оскільки відповідач звернулась з порушенням строку на звернення до суду.

Згідно ухвали від 10.12.2013 року вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва щодо призначення, здійснення перерахунку основної пенсії, згідно вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % мінімальної пенсії за віком та щодо виплати недоплачених сум з 06.06.1996 року і до 28 вересня 2010 року залишено без розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено, позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом 2 групи та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва (а.с.34, 35).

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист. Відповідно до п.1 та п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються свободи громадянина, гарантії цих прав і свобод, а також основи соціального захисту.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІ групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно з підпунктом 12 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, який набрав чинності з 1 січня 2008 року, була викладена в новій редакції.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України». У вказаному рішенні Конституційного суду України було зазначено, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Таким чином, з 22 травня 2008 року була відновлена дія норм статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІ групи, до яких відноситься позивач, повинна була призначатися та виплачуватися Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва щомісячно з 22 травня 2008 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, для позивача як інваліда ІІ групи, учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Частиною 2 статті 8 Конституції України встановлено вимогу щодо законів України, які приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Керуючись вимогами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.13 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно з наданою суду довідкою Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва, ОСОБА_1 в період з 01.01.2008 року і до 20.04.2011 року, на підставі власноруч поданої заяви, була переведена та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 20.04.2011 року ОСОБА_1, на підставі власноруч поданої заяви, була переведена та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.112).

Таким чином, вимога позивача, щодо визнання неправомірними дії та щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва провести перерахунок та виплату їй, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії основної пенсії, згідно вимог ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком за період з 28 вересня 2010 року по 19 квітня 2011 року не підлягає задоволенню, оскільки Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва не порушувались права позивача в частині недонарахування пенсії на підставі ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, т.я. позивачем пенсія відповідно до зазначеного закону за вказаний період часу не призначалась і не нараховувалась, а відповідно не підлягає перерахунку, враховуючи, що позивач має право самостійного вибору виду пенсії, відповідно її права відповідачем порушені не були і дана вимога не підлягає задоволенню судом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491 І, який набрав чинності 19 червня 2011 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в 2011 році застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вищенаведеної норми Закону України від 14 червня 2011 року № 3491- VІ Кабінетом Міністрів України 06 липня 2011 року прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року, згідно якої встановлено, серед іншого, розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 06 липня 2011 року, застосуванню підлягають положення ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позивач має право та законні підстави для перерахунку пенсії виходячи з розмірів, визначених ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: основної пенсії -- в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат за період часу з 20 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, включно, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю -- у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат за період часу з 28 вересня 2010 року по 22 липня 2011 року, включно.

А вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії виходячи з розмірів, визначених ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23 липня 2011 року та в подальшому задоволенню не підлягають.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. ст. 17, 99 ч.2, 158-162 КАС України, ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.12 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008, Постановою Кабінету Міністрів України 06 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва щодо відмови перерахунку ОСОБА_1 пенсії у відповідності до розмірів, визначених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» -- неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 виходячи з розмірів, визначених ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: основної пенсії -- в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат за період часу з 20 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, включно, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю -- у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат за період часу з 28 вересня 2010 року по 22 липня 2011 року, включно.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів, з дня складання повного тексту постанови.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько