Справа № 1306/2314/2012,2а/442/8/2015
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року Справа № 876/2400/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Сапіги В.П., Хобор Р.Б.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо Р Плюс» та Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо Р Плюс» до Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради, Дрогобицької міської ради Львівської області (за участю третіх осіб ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та Комунального підприємства «Берізка») про визнання протиправним рішення та скасування результатів конкурсу, -

в с т а н о в и в :

У березня 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Кредо Р Плюс» звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправним дії субєкта владних повноважень, як органу з приватизації, при прийнятті рішення про обрання способу приватизації, проведенні підготовчих дій з її проведення, оцінки майна, що підлягає приватизації та проведення конкурсу з приватизації комунального майна.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2015 р. позов було задоволено частково. Суд першої інстанції визнав недійсними, прийнятими з порушенням норм та діючого законодавства дії субєкта владних повноважень посадових осіб органу місцевого самоврядування та Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради, як органу з приватизації при прийнятті рішень про обрання способу приватизації та підготовчих дії з її проведення. В задоволені решти позовних вимог відмовив.

З постановою суду першої інстанції не погодився як позивач, так і відповідач Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради.

Позивач апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не було зясовано такі обставини, як відсутність повноважень директора Комунального підприємства «Берізка» (далі КП «Берізка»), не проведення інвентаризації обєкту приватизації, не затвердження належним обєктам акту оцінки майна, недопущення до складу конкурсної комісії представника трудового колективу, не подання переможцем конкурсу ОСОБА_4 плану приватизації. Крім того, судом першої інстанції не було враховано той факт, що неналежне опублікування інформації відповідно до ст.15 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (мала приватизація)», призводить до того, що конкурс, який проводився в даному випадку не є конкурсом. Отже, не участь в такому конкурсі позивача не є відмовою від приватизації і саме участь в такому конкурсі поставила б позивача під загрозу скасування його результату. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позову та прийняти нову, якою повністю задовольнити вимоги позивача.

Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради апеляційну скаргу мотивує тим, що оголошення в часописі «Галицька зоря» було зроблено з дотриманням вимог ст.15 вказаного вище Закону. Позивач мав усі можливості, щоб прийняти участь в конкурсі. Заява позивача була розглянута з врахуванням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», положення про управління та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (мала приватизація)», отже висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з прийняттям нової про відмову в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, які підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційних скаргах в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, а провадження по справі закриттю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, КП «Берізка» є підприємством, яке створене на базі комунального майна, яке знаходиться у власності Дрогобицької міської ради і в його структуру входить, зокрема кафе «Надія», що знаходиться за адресою : Львівська область, м. Дрогобич, вул. Ковальська, 5.

Статутом ТзОВ «Кредо Р плюс» передбачено, що товариство створене на основі рішення трудового колективу структурного підрозділу кафе «Надія» КП «Берізка» з метою приватизації членами трудового колективу майна вказаного підрозділу комплексу КП «Берізка» та подальшої господарської діяльності. Державну реєстрацію юридичної особи проведено 09.06.2011 р. (п.1.1. Статуту).

Відповідно до договору оренди № 72 від 02.01.2007 р., нежитлове приміщення по вул. Ковальська, 5 в м.Дрогобичі Львівської області було передано КП «Берізка» Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради в оренду та на виконання умов укладеного договору між його сторонами підписано акт прийому-передачі нежитлових приміщень від 02.01.2007 р.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 155 від 30.03.2011 р. було затверджено програму приватизації комунального майна Дрогобицької міської ради на 2011 рік, а рішенням ради № 238 від 31.05.2011 р. «Про внесення змін до програми приватизації комунального майна Дрогобицької міської ради на 2011 рік, затвердженої рішенням Дрогобицької міської ради № 155 від 30.03.2011 р.» до підрозділу «Перелік об'єктів комунальної власності Дрогобицької міської ради, що підлягають приватизації у 2011 році» розділу 2 Програми приватизації комунального майна Дрогобицької міської ради на 2011 рік були включені нежитлове приміщення, площа 59,6, вул. Ковальська, 5 та нежитлове приміщення, площа 100,1, вул. Шевська, 3 (пункти 15, 16 Рішення).

04.07.2011 р. ТзОВ «Кредо Р плюс» звернулося до Дрогобицької міської ради із заявою про включення до порядку денного сесії від 07.07.2011 р. питання про приватизацію шляхом викупу членами трудового колективу структурного підрозділу кафе «Надія» КП «Берізка», проте рішенням Дрогобицької міської ради № 273 від 07.07.2011 р. ТзОВ «Кредо Р плюс» було відмовлено у приватизації шляхом викупу спірного нежитлового приміщення.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 272 від 07.07.2011 р. було затверджено об'єкти комунальної власності, зокрема, спірне нежитлове приміщення, що підлягають приватизації шляхом конкурсу.

На виконання вищевказаного рішення, у часописі «Галицька зоря» від 18.10.2011 р., управлінням комунальних ресурсів Дрогобицької міської ради оголошено про проведення конкурсу з продажу нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади м. Дрогобича, в тому числі і спірне нежитлове приміщення та надруковано умови конкурсу.

Відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії з продажу об'єктів комунальної власності шляхом конкурсу № 3 від 29.11.2011 р. по спірному нежитловому приміщенню остаточним переможцем конкурсу визнано ФОП ОСОБА_4, яке на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2011 р. йому було продано за запропонованою ним ціною в сумі 430 000 грн.

З матеріалів справи також видно, що ТзОВ «Кредо Р Плюс» зверталося з позовом до Дрогобицької міської ради, Органу приватизації управління комунальних ресурсів Дрогобицької міської ради, ФОП ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення конкурсної комісії (результати конкурсу) продажу обєктів комунальної власності шляхом конкурсу, оформленого протоколом № 3 від 29.11.2011 р. та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом конкурсу, укладеного в грудні 2011 року. Предметом даного позову було спірне приміщення.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.11.2014 р. у даній справі в задоволенні позову було відмовлено. При цьому, суд прийшов до висновку, що спірне приміщення було включене до переліку обєктів комунальної власності Дрогобицької міської ради, що підлягають приватизації у 2011 році, проте позивач не приймав участь у конкурсі, тому відсутні підстави вважати про наявність порушеного права трудового колективу ТзОВ Кредо Р Плюс».

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 83097/12/9104 від 22.11.2012 р. залишено без змін постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.03.2012 р. у справі № 1306/175/2012, якою було скасовано рішення Дрогобицької міської ради № 273 від 07.07.2011 р. «Про відмову ТзОВ «Кредо Р плюс» у приватизації нежитлового приміщення за адресою : вул. Ковальська, 5», оскільки заява позивача про приватизацію спірного нежитлового об'єкту шляхом викупу повинна була бути розглянута органом приватизації, яким є Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради, згідно ухвали Дрогобицької міської ради № 230 від 28.02.2007 р. та Положення про управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради, затвердженого рішенням Дрогобицької міської ради № 176 від 30.03.2011 р.

На виконання даного рішення рішенням Дрогобицької міської ради № 809 від 30.11.2012 р. ТзОВ «Кредо Р Плюс» було повторно відмовлено у приватизації шляхом викупу спірного нежитлового приміщення.

Задовольняючи частково позовні вимоги товариства, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не приймав участі у конкурсі із продажу спірного майна, тому прийняттям рішення конкурсної комісії, оформленого протоколом та укладенням договору купівлі-продажу шляхом конкурсу було порушено його право.

Проте, колегія суддів вважає, що таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

За змістом статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 10 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст.12 ГПК України підвідомчі господарським судам крім : спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Таким чином, справи щодо укладання, зміни, розірвання і виконання господарських договорів розглядають в порядку господарського судочинства, та не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.157 цього Кодексу, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.1 ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку відносно того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і, як наслідок, ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо Р Плюс» та Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради задовольнити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2015 року по справі № 1306/2314/2012 скасувати.

Провадження в справі № 1306/2314/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо Р Плюс» до Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради, Дрогобицької міської ради Львівської області (треті особи ФОП Мор»як ОСОБА_6, ФОП Прим»як ОСОБА_7, Комунальне підприємство «Берізка») про визнання протиправним рішення та скасування результатів конкурсу закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : В.П. Сапіга

ОСОБА_8

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 30.07.2015 р.