Справа № 171/1307/15-а
Суддя: Чумак Т. А.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1307/15-а
ПОСТАНОВА
Іменем України
31 липня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

при секретарі Жандарук В.В.

за участю представника позивача Голубцової Н.М.,

представника відповідача Новікова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

12.06.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04.06.2015 року відповідачем його було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 510 гр. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.2101 КУпАП, яке полягає у тому, що він 04.06.2015 року відмовився від отримання повістки про необхідність явки до Апостолівського РВК. Вважає вказану постанову протиправною, оскільки протокол про адміністративне правопорушення йому не видавався, права йому не роз`яснені, доказів його відмови від отримання повістки до постанови не долучено, відповідачем порушено ст.ст.278, 280 КУпАП, оскільки не було перевірено правильність складання протоколу, не витребувано додаткові матеріали, не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен він у його вчиненні, крім того, ст. 2101 КУпАП містить дві частини, але в постанові не вказано частину, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце, час вчинення правопорушення, не конкретизовано, в порушення якого Закону України ним вчинено правопорушення, ст. 2101 КУпАП не передбачає відповідальності за інкриміноване йому правопорушення. Просить дії відповідача щодо винесення вищевказаної постанови визнати протиправними та скасувати постанову від 04.06.2015 року.

Представник позивача Голубцова Н.М. позов підтримала, просить його задовольнити, оскільки позивачу ніхто повістки не вручав.

Представник відповідача ОСОБА_3 , допитаний у якості свідка, позов не визнав та пояснив, що позивач пройшов медичну комісію та був визнаний придатним за станом здоров`я до проходження військової служби, після чого позивачу було вручено повістку для явки до Апостолівського РВК, але позивач в призначений час не з`явився. 03.06.2015 року він на службовому автомобілі виїхав до с. Ленінське Апостолівського району за місцем проживання позивача, щоб з`ясувати причину його неявки. Позивача дома не було, тому він поїхав до місця роботи позивача. Коли позивач прийшов на робоче місце, він намагався вручити йому бойову повістку, але останній відмовився від отримання, мотивуючи тим, що він не бажає проходити військову службу, оскільки у країні не оголошено воєнного стану. Він роз`яснив позивачу про відповідальність за відмову від отримання повістки, після чого у службовому автомобілі склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, який ознайомився з протоколом, підписав його та отримав його копію. Позивачу було роз`яснено, що адміністративна справа буде розглянута 04.06.2015 року в Апостолівському РВК, але позивач не прибув для розгляду справи, тому відповідач розглянув справу відносно позивача без участі останнього. Вважає, що відповідачем не було допущено порушень під час розгляду справи, тому просить відмовити позивачу у його позовних вимогах.

Допитана у якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що позивач є її сином, вони проживають разом. З 02 по 06 червня 2015 року син хворів і знаходився дома, він нікуди не виходив, на роботу не ходив, ніхто йому повістки не вручав. Копію постанови про накладення штрафу вони отримали у червні 2015 року. Раніше сина також ніхто не викликав до Апостолівського РВК, так як у 2002 році сина визнали обмежено придатним до військової служби у воєнний час.

Суд, заслухавши представників сторін, допитавши свідків, оглянувши справу № 96 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та дослідивши надані докази, встановив наступне.

03.06.2015 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 96, в якому зазначено, що 03.06.2015 року в 13-20 в с. Ленінське ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки до Апостолівського РВК.

04.06.2015 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якій вказано, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про необхідність явки до Апостолівського РВК, чим скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 2101 КУпАП. На підставі вказаної постанови на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гр.

Суд вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно п. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод, в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно до ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.1 Указу Президента від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», оголошена протягом 2015 року часткова мобілізація (далі - мобілізація) у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом. Вказаний Указ набрав чинності з 20.01.2015 року з дня опублікування Закону № 113-VIII.
Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту.
Згідно ст. 235 КУпАП військові комісаріати розглядають, зокрема, справи про неявку на виклик у військовий комісаріат. Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

Ст. 2101 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Так, частиною 1 цієї статті передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 2 цієї статті передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною 1 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є неприбуття до військового комісаріату за викликом, а не відмова громадянина від отримання повістки.

Оцінивши обставини справи, надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши норми діючого законодавства, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийняття постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 2101 КУпАП відповідачем допущене грубе порушення вимог діючого законодавства, а саме - порушено ст. ст.278,280 КУпАП, оскільки не перевірена правильність складення протоколу, не витребувані необхідні додаткові матеріали; не встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.06.2015 року відносно ОСОБА_1 за ст. 2101 КУпАП в порушення вимог ст. 256 КУпАП не розкрито суть адміністративного правопорушення, не вказано якими нормативно-правовими актами встановлений певний обов`язок поведінки особи, що притягується до відповідальності,
Невірна кваліфікація правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про його неповноту. Такі недоліки унеможливлюють встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також вирішення питання щодо розміру адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В порушення вимог ст.283 КУпАП відповідачем в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зазначено опис встановлених ним обставин, не вказано частину ст. 2101 КУпАП, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , не зазначено, яким нормативним актом передбачено обов`язок особи отримати повістку та відповідальність за відмову від отримання повістки.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі є також показання свідків, висновки експерта, речові докази, у вищезазначеній постанові відповідачем взагалі не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до положень ч. 2 ст.71 КАС України доказування законності своїх дій покладено саме на посадову особу, або колегіальний орган, який вчинив дію, що оспорюється в судовому порядку позивачем.

Обов`язок доказування вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію покладено на військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні безперечні докази того, що позивач дійсно порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідач не надав будь-яких переконливих доказів в судове засідання при розгляді справи по суті, тоді як саме на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у вчиненні правопорушення.

Зважаючи на відсутність доказів, на підставі яких можливо зробити однозначний висновок щодо вчинення позивачем зазначеного правопорушення, неможливо прийняти законне та обґрунтоване рішення посадовою особою при розгляді адміністративної справи через неповне дослідження всіх обставин по справі і відсутність достатніх та незаперечних доказів винуватості позивача у вчиненому правопорушенні.

Оскільки відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 2101 КУпАП, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.2101 КУпАП, є неправомірним, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача підлягає скасуванню, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.159, 160-163, 167 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо винесення постанови 04 червня 2015 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гр. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протиправними та скасувати вказану постанову.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі, якщо особи, які брали участь у розгляді справи, не були присутні під час проголошення постанови, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:Т. А. Чумак