Справа № 569/1926/15-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галінська В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"28" липня 2015 р. Справа № 569/1926/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Одемчука Є.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "02" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02.06.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо відмови здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_3 за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 2663-Ш від 12 липня 2001 року) виходячи із розрахунку 90 % заробітної плати та скасувати розпорядження № 183335 від 31 серпня 2012 року в частині здійснення з 06 серпня 2014 року розрахунку її пенсії за вислугу років із розміру 80 % від суми заробітної плати.

Зобов"язано Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити з 06 серпня 2014 року перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 2663-Ш від 12 липня 2001 року) виходячи із розрахунку 90 % від суми заробітної плати згідно довідки № 18-243 від 27 серпня 2012 року виданої прокуратурою Рівненської області, з урахуванням проведених виплат.

Постанову в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивачу проведено перерахунок пенсії, виходячи із розміру 80% її заробітної плати, оскільки звернення за перерахунком пенсії відбулося після 01.10.2011 року, тобто після набрання чинності ЗУ Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи

Стаж роботи позивача становить 27 років 9 днів, в тому числі 21 рік 14 днів - роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури та набула право на пенсію за вислугою років, що вбачається з копії трудової книжки позивача.

З 02 жовтня 2001 року позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України м. Рівне та отримувала пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру в розмірі 90 % від суми заробітної плати .

Згідно довідки Прокуратури Рівненської області № 18-243 від 27.08.2012 року, ОСОБА_3 працювала в прокуратурі Рівненської області на посаді старшого прокурора відділу. Заробітна плата з 14 червня 2012 року, відповідно до постанови КМУ Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури № 505 від 31.05.2012 року складає: основний оклад - 1597,00 грн.; доплата за класний чин - 130,00 грн.; доплата за вислугу років 30 % - 518,10 грн.; надбавка за виконання особливо важливої роботи 70% - 1571,57 грн.; щомісячна премія 30% - 1145,00 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 318,06 грн.; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) - 318,06 грн. Фактична заробітна плата складає: 5597,79 грн.

31.08.2012 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України м. Рівне щодо перерахунку пенсії.

На її звернення надано відповідь від 05 січня 2015 року та 30 січня 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України м. Рівне, з якої вбачається, що перерахунок пенсії позивачу було проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури в умовах дії ЗУ Про прокуратуру в редакції, що чинна з 01.10.2011, на підставі поданої заяви від 31 травня 2012 року та довідки № 18-243 від 27.08.2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач неправомірно провів позивачу перерахунок пенсії в розмірі 80% від суми місячного заробітку.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", якою затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 1 липня 2012 року.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Тому застосувавши при перерахунку пенсії 80%, а не 90% від заробітної плати відповідач діяв протиправно.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "02" червня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: Є.В.Одемчук

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Пушкіна,21/13,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: - ,