Справа № 2а-1870/7846/11
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7846/11

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Опімах Л.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення до Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Конотопське міське управління праці та соціального захисту населення (далі по тексту позивач, управління ПСЗН), звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області (далі по тексту відповідач, ВДВС ГУЮ в Сумській області) з вимогою про скасування постанови від 07.10.2011 р. про накладення штрафу в сумі 680,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постанова про накладення на управління ПСЗН штрафу за невиконання рішення суду є безпідставною, оскільки постанову суду, якою зобовязано позивача здійснити ОСОБА_1 нарахування разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та провести відповідну виплату за 2010 рік з урахуванням здійсненої за цей період виплати, не було ним виконано з причин, що не залежали від управління ПСЗН. Кошти на виплату допомоги позивач отримує від Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації, яке в свою чергу отримує субвенцію від головного розпорядника коштів Міністерства праці та соціальної політики України. Однак, розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений управлінню. Зважаючи на дані обставини позивач вважає, що управління ПСЗН з поважних причин не мало можливості виконати рішення суду у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом, а тому у відповідача не було правових підстав до застосування санкцій, передбачених ст. 89 Закону України Про виконавче провадження.

У судове засідання представник позивача не прибув, у позовних вимогах просив суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Про причини неявки всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав. Крім того, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ст. ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2011 р. державним виконавцем ВДВС ГУЮ в Сумській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-2662/2011, виданого 30.03.2011 р. Конотопським міськрайонним судом Сумської області про зобовязання Конотопське міське управління праці та соціального захисту населення здійснити ОСОБА_1 нарахування разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та провести відповідну виплату за 2010 рік з урахуванням здійсненої за цей період виплати, відповідачу було надано строк для добровільного виконання рішення суду, однак у встановлений строк вимоги відповідача не були виконані.

На підставі ст. 89 Закону за невиконання рішення суду без поважних причин 07.10.2011 р. державним виконавцем ВДВС ГУЮ в Сумській області Куликом В.В. винесено постанову про накладення штрафу на боржника Конотопське міське управління праці та соціального захисту населення в сумі 680,00 грн (а.с. 6).

Позивач вважає дії відповідача під час винесення постанови про накладення штрафу неправомірними, оскільки рішення суду не було виконано ним з поважних причин, а саме через те, що розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений управлінню ПСЗН. У свою чергу кошти, які надходять на інші розрахункові рахунки, є цільовими і не можуть бути перераховані на інші виплати.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (далі по тексту Закон) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Стаття 11 Закону визначає обовязок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У звязку з невиконанням рішення суду у встановлений строк відповідачем відповідно до ст. ст. 5, 75, 89 Закону України Про виконавче провадження було винесено постанову про накладення на управління ПСЗН виконкому штрафу в розмірі 680,00 грн. (а.с. 6).

Позивач вважає дії відповідача під час винесення постанови про накладення штрафу неправомірними, оскільки рішення суду не було виконано ним з поважних причин, а саме через те, що розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений управлінню ПСЗН.

Дану позицію суд вважає необґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до ст. 89 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з доводів позивача, виконати постанову суду на даний час він не має можливості через відсутність коштів, але позивачем не надано суду жодних доказів того, що він зробив усі можливі дії, щоб повідомити державного виконавця про здійснення ним заходів спрямованих на виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області, а саме про те, що ним проведені розрахунки недоплачених сум та до Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації надавалися відповідні розрахунки потреби в додаткових коштах на виплату щорічної допомоги з проханням виділення додаткових асигнувань; направлялися звернення до Мінсоцполітики щодо виділення коштів для виплати компенсацій, соціальних допомог окремим категоріям громадян; направлялися листи щодо кількості порушених справ та рішень судів, які оскаржені органами праці та соціального захисту населення у судах вищої інстанції, а тому винесена державним виконавцем постанова про накладення штрафу від 07.10.2011 р. є законною.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачем правомірно, відповідно до ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України та в межах повноважень, наданих йому Законом України Про виконавче провадження, було винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 680,00 грн, а тому вимоги позивача щодо скасування постанови від 07.10.2011 р. про накладення штрафу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення до Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах