Справа № 824/450/15-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 квітня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/450/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Маренича І.В.

секретаря судового засідання - Дацків І.М .

за участю :

позивача - Леонова О.В.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - Івончак Н.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача а про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Чернівецькій області (далі-Позивач) звернулась з адміністративним позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 (далі-Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про стягнення коштів в сумі 6000,00 грн.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представники відповідача та третьої особи заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача.

Суд заслухавши думки осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та докази, на які позивач посилається в своєму клопотанні, дійшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 ст. 6 КАС України передбачено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст. 50 КАС України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства лише у вказаних вище випадках або ж у випадках прямо передбачених в законі.

Права органу державного фінансового контролю визначені статтею 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ.

Згідно п. 10 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Крім цього, згідно позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові від 15 квітня 2014 року у справі №21-40а14, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку позивач є суб'єктом владних повноважень - орган державного фінансового контролю, який звернувся до суду в інтересах держави у зв'язку з незабезпеченням виконання підконтрольною установою вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

На думку органу державного фінансового контролю, в даному випадку має місце завдання державному бюджету збитків, у зв'язку з чим і було подано адміністративний позов про їх стягнення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що цей спір є справою адміністративної юрисдикції, а твердження приватного підприємства ОСОБА_2 стосовно неналежності розгляду справи в порядку адміністративного судочинства - помилкові.

Таким чином, заявлене клопотання про закриття провадження у справі є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала відповідно до ст. 185 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку.

Згідно із ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала складена у повному обсязі 04 травня 2015 року.

Суддя І.В. Маренич