Справа № 2а-6370/09/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 січня 2010 року Справа № 2а-6370/09/0870

м. Запоріжжя

За позовом: приватного підприємця ОСОБА_1, вул. Героїв Сталінграду, 20/8, м. Запоріжжя, 69000

до: Регіонального управління Департаменту за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області, пр. Леніна, 174а, м. Запоріжжя, 69035.

про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

при секретарі судового засідання Бриль А.В.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (паспорт серії СА 621068 від 11.12.1997р.)

від відповідача ОСОБА_3 (довіреність № 1154/10/32-115 від 28.07.2009р.)

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Регіонального управління Департаменту за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії про застосування фінансових санкцій від 21.10.2009р. №080451/0832-26 на суму 1700 грн. та скасування розпорядження від 19.10.2009р. № 295/І про анулювання ліцензії № АВ 968831.

Ухвалою суду від 22.12.2009 відкрито провадження у адміністративній справі №2а-6370/09/0870, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд на 19.01.2010.

У судовому засіданні 19.01.2010 позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на порушення фахівцями ДПІ порядку проведення перевірки. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки воно було прийняте на підставі доказів, отриманих незаконним шляхом: дій посадових осіб ДПІ, вчинених з порушенням законодавства.

Відповідач проти позову заперечив, про що надав суду письмове заперечення від 18.01.2010. Зокрема зазначив, що перевірку проведено Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України в запорізькій області відповідно до приписів чинного законодавства.

Проведеною перевіркою встановлено порушення вимог ст. 15-3 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ", а саме: реалізація тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. За результатами встановлених порушень згідно матеріалів перевірки 21.10.2009 департаментом прийнято рішення № 080451 про застосування до позивача, відповідно до ст. 17 зазначеного вище закону, фінансових санкцій у розмірі 1700 грн.

Отже, рішення прийнято правомірно та у відповідності до чинного законодавства, тому відповідач просить у позові відмовити.

У судовому засіданні 19.01.2010, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови, разом з тим оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають з огляду на таке:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом «б» Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790, встановлено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Державної податкової адміністрації, Держкомстату, Держспоживстандарту у межах їх компетенції, визначеної законодавством. Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

На виконання Указу Президента України від 11.07.2001 №510/2001, постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2001 №940 наказом ДПА України від 09.08.2001 № 320 створено Департамент з питань адміністрування акцизного збору та контролю за виробництвом і обігом підакцизних товарів.

Наказом ДПА України від 21.08.2001 N 331 затверджено Положення про Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2007 N 58 "Про реорганізацію Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів", Департамент реорганізовано в Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Наказом ДПА України від 10 лютого 2007 року N 71 затверджено Положення про Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, відповідно до якого Департамент серед інших виконує і наведені вище завдання, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.2001 № 940.

Статтею 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 №1698, Департамент визначено органом, що здійснює ліцензування таких видів діяльності:

- виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв; оптова торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями;

- виробництво тютюнових виробів, оптова, роздрібна торгівля тютюновими виробами;

-виготовлення парфумерно-косметичної продукції з використанням спирту етилового.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Рішення про стягнення штрафів приймаються органом, який видав ліцензію, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Оскільки відповідач є органом, уповноваженим видавати суб'єктам підприємницької діяльності ліцензії на торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами, суд доходить висновку, що законодавчими актами йому надано повноваження щодо прийняття рішень про застосування фінансових санкцій, встановлених ст. 17 Закону України №481/95-ВР.

Як було зазначено вище, перелік органів ліцензування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 N 1698 Про затвердження переліку органів ліцензування.

Вичерпний перелік підстав, для анулювання ліцензій органом ліцензування наведено у частині першій статті 21 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності, в даній статті зокрема зазначено, що рішення про анулювання ліцензії приймає орган ліцензування.

В якості нормативної підстави для анулювання ліцензії відповідач посилається на ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно статті 15 Закону України від 19.12.95 N 481/95-ВР ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження у разі порушення ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів щодо продажу алкогольних напоїв , тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом підприємницької діяльності письмового розпорядження про її анулювання.

Оскільки, реалізація тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років підтверджено матеріалами справи та за результатами розгляду спору суд дійшов висновку щодо правомірності прийняття рішення про застосування до позивача фінансових санкцій, то і підстави для скасування розпорядження про анулювання ліцензії відсутні.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень т у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі встановлення факту протиправних дій суд виносить відповідну постанову.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії Регіонального управління Департаменту за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області щодо застосування до приватного підприємця ОСОБА_2 фінансових санкцій за порушення вимог ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", відповідають вимогам чинного законодавства, відповідно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 21.10.2009р. №080451/0832-26 та розпорядження про анулювання ліцензії від 19.10.2009р. № 295/І є правомірними, а, відтак позовні вимоги - необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується. Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові приватного підприємця ОСОБА_2 до Регіонального управління Департаменту за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 21.10.2009р. №080451/0832-26 та розпорядження про анулювання ліцензії від 19.10.2009р. № 295/І - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 29.01.2010.

Суддя О.М. Нечипуренко