Справа № 2а-7899/09/1170
Суддя: Г.М. Ком’якович
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

< Список > Справа № 2а-7899/09/1170
Рядок звіту № 6.6.6
КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

< Список >

09 лютого 2010 року м. Кіровоград

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Комякович Г.М.

при секретарі - Господарікову М.О.

за участю представників:

позивача клопотання про розгляд справи без участі представника

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції

до відповідача: фізичної особи підприємця ОСОБА_2

про стягнення суми штрафних (фінансових) санкцій, суд -

ВСТАНОВИВ:

Олександрійська обєднана державна податкова інспекція звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2818,25 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в звязку з порушенням відповідачем законодавства України про патентування, регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 нараховано штрафні санкції в розмірі 2818 грн. 25 коп., проте в добровільному порядку відповідач не бажає сплатити штрафну санкцію, внаслідок чого утворилася заборгованість.

В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, не прибув, при цьому подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач заперечень на позовну заяву, витребувані судом докази та повноважного представника у судове засідання не направив. Про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином повістками суду на 21 грудня 2009 року, 21 січня 2010 року та 09 лютого 2010 року, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції суду, які відповідачем були отримані особисто.

Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду судової справи, отже суд здійснив всіх заходів для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»державні податкові інспекції в районах, містах, районах у містах входять до системи органів державної податкової служби.

Згідно п.п.1, 6 ст.10 зазначеного Закону державні податкові інспекції здійснюють контроль за своєчасністю та повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

З огляду на викладе, державну податкову інспекцію, слід вважати органом, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення діяльності у зазначених правовідносинах, в тому числі і діяльності спрямованої на захист інтересів держави.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про державну податкову службу в Україні, Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та обєднані державні податкові інспекції є органами виконавчої влади.

Отже, в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України спір, який виник між сторонами по даній справі, є публічно-правовим і підсудний ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.

Відповідно до ст.8 Закону України „Про державну податкову службу в Україні Державна податкова адміністрація України, крім інших, здійснює такі функції: виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, повязану із здійсненням контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів), контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності та ліцензій на провадження видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 цього ж Закону органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.15 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

На підставі наведених норм та досліджених обставин справи, Олександрійська обєднана державна податкова інспекція є уповноваженим органом для здійснення перевірки порядку проведення розрахунків зі споживачами, має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету суми недоїмки, пені у випадках та розмірі, передбачених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) фізичної особи ОСОБА_2 зареєстрований субєктом підприємницької діяльності, 15 травня 2002 року Олександрівською районною державною адміністрацією.

20 жовтня 2008 року працівниками податкового органу на підставі наказу в.о. начальника Олександрійської ОДПІ № 797 від 16.10.2008 року та направлень № 878 і 879 від 17.10.2008 року працівниками ДПІ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було проведено перевірку господарської одиниці магазину, розташованого за адресою: вул. Центральна, 6, с. Михайлівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, що належить ПП ОСОБА_2 щодо здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

За наслідками перевірки складено акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності № 0009/11/26123/НОМЕР_1 від 20.10.2008 року.

Під час перевірки, встановлено порушення, які зафіксовані в акті перевірки:

- п.1, п.2, п. 3, п.9, п. 13 ст.3 Закону України про РРО в частині проведення розрахункової операції без використання зареєстрованої книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки;

- невидача споживачеві розрахункового документу встановленої форми на повну суму вартості товару;

- незабезпечення роздрукування та зберігання в книзі обліку РРО протягом встановленого терміну фіскальних z-звітів № 0210;0196;

- незабезпечення відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів зазначених в денному звіті реєстратора розрахункових операцій;

- встановлено факт реалізації 100 грам горілки «Біленька»(на розлив вартістю 3 грн. 12 коп.) в господарюючому обєкті, який не має статусу громадського харчування. В ліцензії серії АВ № 638101, що вона видана магазину № 6, чим порушено ч. 4 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі акту перевірки винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а саме:

- № 0 від 24.10.2008 року, яким відповідачу нараховано штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО в сумі 1118 грн. 25 коп.

- № НОМЕР_2 від 24.10.2008 року на суму 1700 грн.

Вказані рішення відповідачу було вручено під розпис.

Зазначене рішення податкового органу про застосування до відповідача штрафних санкцій в ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалося.

Статтею 1 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (надалі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі громадського харчування та послуг.

Відповідно до п. 1 ст.3 Закону України № 265/95-ВР - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України про РРО - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до п.3 ст.3 Закону України про РРО суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Згідно з вимогами п.9 ст.3 Закону України суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій

Згідно п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Як вбачається з матеріалів справи, незабезпечення відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків коштів, зазначених в денному звіті реєстратора розрахункових операції в сумі 52 грн. 60 коп.

У відповідності до вимог ст.17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки;

2) двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій;

Відповідно до ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Згідно з вимогами ст. 15 і Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»- продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до абз. 8 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»- до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону - 1700 гривень, у разі повторного протягом року порушення - 3400 гривень.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи доказів, зокрема акту перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності № 009/11/26123/НОМЕР_1 від 20.10.2008 року, акту перевірки правильності розрахунків за реалізовані товари (надані послуги) від 20.10.2008 року № 000014, які були підписані продавцем ОСОБА_5, пояснювальної записки продавця ОСОБА_5 від 20.10.2008 року, зазначені порушення виявлені посадовими особами Олександрійської ОДПІ дійсно мали місце.

Таким чином, суд погоджується з висновком позивача про наявність згаданих порушень законодавства про патентування, регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»з боку ПП ОСОБА_2

Враховуючи, що згідно ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність застосованих санкцій та заявленого позову.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.15 ст.4 Декрету КМУ „Про державне мито від 21.03.1991р.№7-93 ДПІ в м. Кіровограді звільняється від сплати державного мита.

Згідно з ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Зважаючи на викладене, судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України. Зважаючи на викладене, судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_3) на користь Державного бюджету України штрафні (фінансові) санкції в сумі 2 818 ( дві тисячі вісімсот вісімнадцять) грн. 25 коп.

3. Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

В повному обсязі текст постанови виготовлено та підписано 10 лютого 2010 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_6