Справа № 2-а/2508/2542/11
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а/2508/2542/11 Головуючий у 1-й інстанції: Іванюк Т.І. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Федотова І.В.

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 травня 2011 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації про оскарження дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, зобов'язання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації (далі - УПСЗН Козелецької РДА), Управління пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області (далі - УПФУ в Козелецькому районі Чернігівської області) про визнання протиправними дій щодо не здійснення нарахування і виплати щомісячної грошової допомоги в розмірі 30% від мінімальної заробітної плати, додаткової пенсії у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком і підвищення до неї в розмірі 1 мінімальної заробітної плати відповідно до ст.ст. 37,39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання здійснити такі виплати в межах строку звернення до суду.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 травня 2011 року позовні вимоги задоволено.

На вказану постанову УПСЗН Козелецької РДА подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року апеляційну скаргу УПСЗН Козелецької РДА залишено без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Також, на вказану постанову УПФУ в Козелецькому районі Чернігівської області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до 4 категорії, отримує пенсію за віком та постійно проживає на території, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 №106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, зокрема у зоні посиленого радіоекологічного контролю підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, а відповідно до неї в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 цього Закону особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія, заподіяна за шкоду здоров'ю, визначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Всупереч статей 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу пенсія виплачувались відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року та №530 від 28.05.2008 року.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» звернути увагу на те, що відповідно ст.ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами Закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та Громадянина, а також нові Закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції, обґрунтовано керувався Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постановами Кабінету міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та №530 від 28.05.2008 року, які звужують обсяг встановлених законом прав.

Розглядаючи вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вимог ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом, з врахуванням виплачених сум.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області - без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 травня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.