Справа № 823/1142/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1142/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Федотов І.В.,

при секретарі Шевчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року у справі за позовом Черкаської митниці Державної фіскальної служби до Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу, просив задовольнити її повному обсязі.

Представники відповідача не з'явився, будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає слуханню спірного питання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі листа позивача від 23.03.2015 р. № 252/9/23-70-05-43 та наказу територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області від 01.04.2015 р. № 8-Н, начальнику відділу організаційно-аналітичного забезпечення зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації - державному інспектору праці Ткаченко Л.І. було видано направлення від 01.04.2015 р. № 9 на проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю Черкаською митницею ДФС .

За наслідками проведення перевірки позивача, 14.04.2015 р. складено акт перевірки № 23-01-17/004 (а.с.12-23).

У ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем вимог законодавства про працю, зокрема:

- ст. 15 Кодексу законів про працю України, ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди, в частині не проведення реєстрації колективного договору місцевими органами державної виконавчої влади;

- ст. 98 Кодексу законів про працю України, ст. 13 Закону України «Про оплату праці», абзацу 3 п. 2 Постанови КМУ від 21.05.2014 р. № 236 «Про державну фіскальну службу України», в частині не забезпечення умов праці встановлених законодавством для посадових осіб державної фіскальної служби, які зайняли в Черкаській митниці ДФС аналогічні посади;

- ст. 116 Кодексу законів про працю України, в частині не проведення в день звільнення працівників виплати всіх сум, що належать їм від підприємства, установи чи організації;

- вимоги Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 1), затвердженого наказом Мінпраці від 29.12.2004 р. за № 336, Довідника типових професій - кваліфікаційних характеристик посад державних службовців та Додатка до нього, затвердженого наказом Нацдержслужби України від 13.09.2011 р. за № 11, в частині не зазначення кваліфікаційних вимог для начальників відділів (завдання, обов'язки та відповідальність яких визначені в положеннях про відділи);

- пункту 3 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.12.1995 р. № 100, в частині неврахування вимог абзацу 3 п. 2 Постанови КМУ від 21.05.2014 р. № 236 «Про державну фіскальну службу України» при обчисленні середньої заробітної плати для оплати часу перебування працівників у щорічних відпустках.

На підставі встановлених вище порушень, уповноваженою особою відповідача 14.04.2015 р. прийнято припис № 23-01-17/004-004 (а.с.24-25).

Вказаним приписом позивачеві було приписано: привести у відповідність законодавству оплату праці працівників Черкаської митниці ДФС; при звільненні працівників дотримуватись вимог ст. 116 КЗпП України; привести у відповідність до законодавства Положення про відділи митниці та у строк до 14.05.2015 р. повідомити інспекцію про виконання вимог припису.

16.04.2015 р. Черкаською митницею ДФС подано заперечення № 386/9/23-70-10-43 на вищевказаний припис (а.с.26), яке листом територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області від 23.04.2015 р. № 487 залишено без задоволення, що спонукало позивача звернутись до суду за захистом порушених прав та інтересів.

Указом Президента України від 06.04.2011 р. №386/2011 затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань праці.

У відповідності до п. 1 Положення, Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України (далі - Міністр).

Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п. 7 Положення).

З урахуванням вказаного, територіальна державна інспекція з питань праці у Черкаській області є територіальним органом Держпраці України, уповноваженим здійснювати державний контроль і нагляд за додержанням законодавства про працю.

Процедура проведення відповідачем перевірок встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. № 390 (далі - Порядок № 390).

Пунктом 2 Порядку № 390, передбачено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Пункт 3 Порядку № 390, визначає, що інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Згідно п. 4 Порядку № 390, інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Відповідно до п. 7 Порядку № 390, за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що представник позивача не погодився з висновками акту перевірки в частині порушення Черкаською митницею ДФС вимог, зокрема: ст. 98 Кодексу законів про працю України, ст. 13 Закону України «Про оплату праці», абзацу 3 п. 2 Постанови КМУ від 21.05.2014 р. № 236 «Про державну фіскальну службу України» та зазанчив, що в зв'язку з утворенням ДФС України та реорганізацією Міністерства доходів і зборів України, шляхом приєднання до новоутвореного органу, система територіальних органів доходів і зборів також реорганізувалася. У відповідності до абзацу 3 п. 2 Постанови КМУ від 21.05.2014 р. № 236 «Про державну фіскальну службу України», особам, які переходять на службу до ДФС та її територіальних орачів дійсно зберігаються умови оплати праці та матеріальне забезпечення, пільги та інші соціальні гарантії, встановлені для працівників органів доходів і зборів.

При цьому, при переведенні посадових осіб з Черкаської митниці Міндоходів до Черкаської митниці ДФС у кожного з них змінилася посада, а тому різниця в заробітній платі останнім виплачуватись позивачем не повинна.

У відповідності до Указу Президента України від 24.12.2012 р. № 726/2012 «Про деякі заходи з оптимізації центральних органів виконавчої влади» та постанови КМУ від 20.03. 2013 р. № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів», шляхом об'єднання Державної податкової служби України та Державної митної служби України, а також їх територіальних органів утворено - Міністерство доходів і зборів України.

Упродовж травня-серпня 2013 року Черкаська митниця була реорганізована шляхом приєднання до Черкаської митниці Міндоходів, а працівники переведені до нового органу.

Постановою КМУ від 07.08.2013 р. № 597 затверджені «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів».

Пунктом 2 зазначеної постанови, що діяв на час виникнення спірних правовідносин передбачалось, що в разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Тобто, різниця в заробітній платі має виплачуватись працівникам за посадами, зайнятими, відповідно до нових умов оплати праці до того часу, поки вони працюють на займаній посаді. У разі ж переведення працівника із займаної посади на іншу посаду, виплата різниці у заробітній платі має припинитися.

Водночас, зміна назви структурного підрозділу, назви посади, виду структурного підрозділу, що відбулися внаслідок внесення змін до структури та штатного розпису установи (організації), переведення працівника до іншого структурного підрозділу в межах відповідного територіального органу, в разі, якщо працівник продовжує виконувати ті самі функції, не вважається зміною посади.

Тобто, в такому випадку, за працівниками зберігається виплата різниці в заробітній платі відповідно до вимог постанови КМУ від 07.08.2013 р. № 597.

Відповідно до постанови КМУ від 21.05.2014 р. № 236 «Про Державну фіскальну службу України», утворено Державну фіскальну службу, як центральний орган виконавчої влади, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом його перетворення.

Абзацом 3 п .2 постанови КМУ від 21.05.2014 р. № 236, передбачено, що за посадовими особами органів державної фіскальної служби та особами рядового і начальницького складу податкової міліції, які переходять на службу до Державної фіскальної служби та її територіальних органів, членами їх сімей зберігаються умови матеріального забезпечення, пільги та інші соціальні гарантії (у тому числі медичне обслуговування, санаторно-курортне та пенсійне забезпечення), встановлені відповідно до законодавства для посадових осіб органів доходів і зборів та осіб рядового і начальницького складу податкової міліції.

Тобто, однією з умов оплати праці посадових осіб органів доходів і зборів, які мають зберігатися при переході до ДФС України, є виплата різниці у заробітній платі, яка виплачувалась відповідно до постанови КМУ від 07.08.2013 р. № 597.

Як встановлено судом першої інстанції, під час перевірки позивача для встановлення кола осіб, які відповідно до постанови КМУ від 07.08.2013 р. № 597 та постанови КМУ від 21.05.2014 р. № 236 мали право на збереження раніше діючих умов праці були проаналізовані розпорядчі документи щодо використання найманої праці та відповідні записи в трудових книжках працівників Черкаської митниці ДФС.

Проведеною перевіркою, встановлено, що головні державні інспектори митних постів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, начальник митного посту ОСОБА_11, заступник начальника митного посту ОСОБА_3, заступник начальника митного посту - завідувач сектору митного оформлення митного посту ОСОБА_12 працювали на вищевказаних посадах і в Черкаській митниці Міндоходів (назви посад не змінились) і до них, відповідно, застосовувались умови п. 2 Постанови КМУ від 07.08.2013 р. № 597 «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів».

Тобто, вказані вище працівники підпадають під дію абзацу 3 п. 2 Постанови КМУ від 21.05.2014 р. № 236 «Про державну фіскальну службу України».

Додавання до назви в посаді головного інспектора слова «державний», не змінює професії (її суті та завдань), оскільки нормами Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 липня 2010 р. № 327, а саме Додатком В до КП передбачено, що похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду базової професії.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний позивачем припис, є законним обґрунтованими та таким, що не підлягає скасуванню, оскільки порушення Черкаською митницею ДФС законодавства про працю дійсно мали місце, що виявлено під час перевірки та зафіксовано в акті від 14.04.2015 р. № 23-01-17/004.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, їх доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст ухвали виготовлено 30.07.2015 року.

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Коротких А. Ю.