Справа № 813/3498/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року № 813/3498/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сидор Н.Т., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут промоції» про стягнення коштів з банківських рахунків платника податків для погашення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут промоції» про стягнення коштів з банківських рахунків платника податків для погашення податкового боргу в розмірі 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує податковий борг по платежу єдиний податок з юридичних осіб. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України судом постановлено ухвалу від 08.07.2015 року про відкриття скороченого провадження. Про відкриття скороченого провадження у справі відповідач на підставі ч. 11 ст. 35 КАС України вважається повідомленим належним чином, оскільки поштовий конверт з копією ухвали повернувся до суду з відміткою органу поштового звязку за зазначеною адресою немає.

На підставі ч. 4, 5 ст. 183-2 КАС України суд розглянув справу одноособово без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши долучені до справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут промоції» зареєстроване як юридична особа, у встановленому законом порядку та відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України є платником податків та згідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно довідки про стан заборгованості, у відповідача обліковується заборгованість перед бюджетом в розмірі 1020,00 грн. (фінансова санкція) по єдиному податку з юридичних осіб.

Зазначена заборгованість виникла через несвоєчасне подання відповідачем податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи (відповідача) за І квартал 2014 року, як наслідок актом перевірки ДПІ в Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 05.12.2014 року № 196/1503/34904774 встановлено порушення відповідачем вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.12.2014 року, згідно якого до відповідача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що зазначене податкове повідомлення-рішення було скеровано на адресу відповідача, однак ні в адміністративному ні в судовому порядку ним оскаржене не було, визначене контролюючим органом грошове зобовязання не сплачене.

В порядку визначеному ПК України позивачем була виставлена та відповідно скерована відповідачу податкова вимога від 18.02.2015 року № 35-23 на суму боргу 1020,00 грн.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, узгоджена сума податкового зобовязання до бюджету на сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

В добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 54 ПК України, податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У разі виникнення грошового зобовязання платник податків повинен самостійно сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 днів, що настають за днем отримання такого податкового повідомлення рішення, крім випадків, коли протягом такого строку розпочато процедуру оскарження рішення контролюючого органу, згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орган стягнення це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 41.5 ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

До матеріалів справи долучена довідка про відкриті відповідачем рахунки в банках.

Матеріалами справи підтверджується, що суми грошових зобовязань, визначені контролюючим органом, відповідачем не сплачені.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 1020,00 гривень є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення коштів з банківських рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут промоції» для погашення податкового боргу в розмірі 1020,00 гривень, є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 35, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративні судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з банківських рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут промоції» (79005, м. Львів, вул. Палія, 11-А/1, ) відкритих у банківських установах, які обслуговують такого платника податку на користь Державного бюджету України кошти для погашення податкової заборгованості в сумі 1020,00 гривень (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.)

Судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Сидор Н.Т.