Справа № 815/987/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/987/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до Публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2014 року до суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" про стягнення заборгованості з позовними вимогами, щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, на суму в розмірі 144 667,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що згідно отриманих повідомлень про суму відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсій (Список № 1, № 2), виплаченої пенсіонерам, які працювали на ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів», останнє повинно відшкодувати заборгованість на загальну суму 144 667, 98 грн. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку відповідачем погашена не була, позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року позов задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 та № 2 в сумі 144 667, 98 грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, як платник страхових внесків, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 - ІV від 09.07.2003 року.

На підставі довідок, що уточнюють особливий характер роботи або умови праці, необхідної для призначення пільгової пенсії, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 призначені пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та ОСОБА_20, ОСОБА_28, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 призначені пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

За період з 01.10.2013 року по 01.01.2014 року ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» по Списку №1 та № 2 має заборгованість у сумі 144 667 грн. 98 коп., що підтверджується копіями розрахунків, наявних в матеріалах справи.

Сума боргу на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пунктів «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вищезазначений період становить 144 667 грн. 98 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлені відповідачу розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Проте, відповідач не сплатив до управління Пенсійного фонду України зазначені в повідомленнях суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, призначення згаданим особам пенсії на підставі пунктів "а", "б" - "з" частини першої статті 13 Закону N 1788-XII ґрунтується на нормах чинного законодавства.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон N 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом N 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону N 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом N 1058-IV питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів "б" - "з" частини першої статті 13 Закону N 1788-XII, було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року N 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон N 400/97-ВР), відповідно до положень якого позивач входив до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж із абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону N 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, <...> об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону N 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону N 1788-XII.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону N 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Стосовно законності нарахування управлінням ПФУ позивачу сум на відшкодування витрат з виплати та доставки пенсії, призначеної на підставі пункту "а" статті 13 Закону N 1788-XII, то обов'язок відшкодовувати їх ґрунтується на абзаці четвертому підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону N 1058-IV, відповідно до якого підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Саме у відповідних 2007 - 2009 рокам розмірах - 50, 60, 70 відсотків - відповідачем нараховувалися витрати позивачу.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів "а", "б" - "з" частини першої статті 13 Закону N 1788-XII за списком N 1 та списком N 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом N 1058-IV).

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена у постановах Верховного Суду України, зокрема №№ 21-251а12, 21-293а12.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин