Справа № 812/448/15
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/448/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду А.Г.Секірська, розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми матеріального забезпечення у розмірі 369,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми матеріального забезпечення у розмірі 369,10 грн.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 25.06.2014 на адресу Луганського окружного адміністративного суду направлено адміністративний позов Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг. Ухвалою суду від 14.07.2014 провадження по справі було зупинене, а роботу Луганського окружного адміністративного суду призупинено у звязку із проведенням антитерористичної операції.

09.02.2015 до Харківського окружного адміністративного суду направлене клопотання про поновлення провадження по справі. 27.03.2015 розпорядженням Вищого адміністративного суду України відновлено роботу Луганського окружного адміністративного суду. 23.04.2015 ухвалою Луганського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання Сєвєродонецького МЦЗ про поновлення провадження у справі було відмовлено та розяснено право звернення із новим позовом до відповідача.

Позивачем зазначено, що відповідач звернулась до Сєвєродонецького міського центру зайнятості у пошуках роботи, де їй надано статус безробітного та наказом від 29.05.2013 розпочато виплату допомоги по безробіттю. Наказом від 18.11.2013 № 131118 виплата допомоги та реєстрація безробітного припинена у звязку з самостійним працевлаштуванням відповідача.

Проте на підставі даних Державної податкової адміністрації, наданих у відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 13.02.2009 № 60/62 встановлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості у ІІІ кварталі 2013 року відповідачу виплачено заробітну плату Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дельта».

З метою встановлення обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідачу позивачем направлено лист до Голосіївського районного центру зайнятості м. Києва (за місцем реєстрації роботодавця, ТОВ «Будівельна компанія «Дельта») з вимогою проведення перевірки роботодавця щодо розслідування страхового випадку. В ході перевірки зясувалося, що відповідач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Будівельна компанія «Дельта» з 12.08.2013 по 01.09.2013.

За цей період відповідачка отримала у позивача допомогу по безробіттю у сумі 369,10 грн.

З метою вирішення питання щодо добровільного порядку повернення зазначених грошових коштів на адресу відповідачки було направлено лист щодо необхідності повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у сумі 369,10 грн., але у добровільному порядку ОСОБА_1 грошові кошти не повернула.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Крім того, інформацію про дату розгляду даної справи розміщено на офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду adm.lg.court.gov.ua.

Таким чином, судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 18 Закону України Про зайнятість населення встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про зайнятість населення до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

До зайнятого населення також належать:

непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, інвалідом I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства;

батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства;

особа, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за ним відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.1 Закону, безробітними визнаються особи віком від 15 до 70 років, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готові та здатні приступити до роботи.

Згідно з абзацом 1 ч.3 статті 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

У відповідності ст. 39 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку.

Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

У відповідності до п. 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 22.05.2013 подано заяву до Сєвєродонецького МЦЗ про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с.8).

Наказом від 28.05.2013 № НТ130528 надано статус безробітного ОСОБА_1 (а.с.7).

Наказом від 29.05.2013 № НТ130529 призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с.7).

З метою встановлення обґрунтованості виплати матеріального забезпечення ОСОБА_2 позивачем направлено лист до Голосіївського районного центру зайнятості м. Києва (за місцем реєстрації роботодавця, ТОВ «Будівельна компанія «Дельта») з вимогою проведення перевірки роботодавця щодо розслідування страхового випадку (а.с.9).

Актом розслідування страхових випадків № 185 від 10.04.2014 встановлено, що відповідачка перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Будівельна компанія «Дельта» у період з 12.08.2013 по 01.09.2013 (а.с.11).

12.08.2013 сторонами укладено строковий трудовий договір № 1069 (а.с.10), наказом № 1069 від 12.08.2013 відповідача прийнято на роботу (а.с.12). Наказом № 1275 про припинення трудового договору від 01.09.2013 ОСОБА_1 звільнено у звязку із закінченням строку трудового договору (а.с.13).

Таким чином, за період з 12.08.2013 по 01.09.2013 відповідач отримала допомогу по безробіттю у сумі 369,10 грн., що підтверджується довідкою, виданою Свєвродонецьким міським центром зайнятості № 412. (а.с.14).

У звязку з цим 22.04.2014 директором Сєвєродонецького МЦЗ видано наказ № 74 про утримання з ОСОБА_1А, отриманої допомоги по безробіттю у сумі 369,10 грн. (а.с.15).

З метою вирішення питання щодо добровільного порядку повернення зазначених грошових коштів за вих. № 13/06-1082 від 23.04.2014 на адресу відповідачки було направлено рекомендований лист щодо необхідності повернення незаконно отриманої суми допомоги (а.с.16).

Судом встановлено, що на час розгляду справи сума коштів у розмірі 369,10 грн. відповідачем не перерахована.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Сєвєродонецького міського центру зайнятості підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 18, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми матеріального забезпечення у розмірі 369,10 грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Мєндєлєєва 50/130, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Сєвєродонецького міського центру зайнятості суму виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг у розмірі 369,10 грн. (триста шістдесят девять гривень 10 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Луганський окружной адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_3