Справа № 2-а-43/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року Справа № 2-а-43/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

16 грудня 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АЕ № 128252 від 12.12.2009 року, винесену інспектором ДПС РДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив в позовній заяві, що згідно постанови, 12.12.2009 року о 08 год. 55 хв., він керуючи автомобілем «Шкода-Фабія», державний знак НОМЕР_1 по вул. Дніпровській у м. Дніпродзержинську проїхав у другому ряді залізничний переїзд, на якому були відсутні дорожні знаки та дорожня розмітка, які б визначали кількість смуг для руху через переїзд, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП. Підставою для винесення постанови є протокол про адміністративне правопорушення, який був складений відповідачем 12.12.2009 року у відношенні позивача. Позивач вважає, що постанова, яку він оскаржує, підлягає скасуванню за наступних обставин. Позивач посилаючись на ст. 251 КУпАП, стверджує, що жодного належного доказу стосовно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2009 року, немає. Виходячи із змісту ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення у випадку його заперечення, повинні бути вказані свідки правопорушення. Проте, відповідач, незважаючи на те, що позивач вини своєї в порушенні ПДР України не визнав, оскільки проїзжав залізничний переїзд в один ряд і крім його автомобіля інших транспортних засобів, які б одночасно перетинали залізничний переїзд, не було, не зважаючи на те, що був свідок події, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказав цього свідка, хоча позивач повідомляв про наявність цього свідка. Вимоги п. 20.4 ПДР України позивач при перетинанні залізничного переїзду не порушував, оскільки проїхав залізничний переїзд в один ряд. Коли позивач перетнув залізничний переїзд, то побачив на узбіччі автомобіль, який був зупинений відповідачем, тому продовжуючи рух, позивач змушений був проїхати по своєму одиночному ряду біля цього автомобіля, що і було розцінено інспектором, як порушення п. 20.4 ПДР України. Посилаючись на вимоги ст. 268 КУпАП, позивач стверджує, що із-за обмеженого часу між складенням протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення його адміністративної відповідальності, він був позбавлений можливості здійснити свій захист, зокрема скористатися допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права. Позивач вважає, що постанова не відповідає формі, затвердженій Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом МВС № 185 від 22.02.2001 року, та вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній немає повної назви посади, яку займає відповідач, а тільки є скорочення - «ІДПС РДПС ВДАІ». Обґрунтованість позову також може підтвердити свідок дружина, яка перебувала в автомобілі 12.12.2009 року під час перетинання залізничного переїзду.

В судовому засіданні позивач позов та його обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що залізничний переїзд 12.12.2009 року на автомобілі він перетинав в один ряд, при цьому ні зліва ні справа від його автомобіля інших транспортних засобів не було. Впереді та позаді автомобілі були. Він рухався, приблизно, в 1.5 м. від правого краю дороги в звязку з тим, що була ожеледиця. Дорога була широка, для двох смуг руху в одному напрямку, зустрічна дорога - також для двох смуг руху. При цьому позивач не перетинав ні лінію, що розділяє зустрічні смуги руху, ні уявну лінію, що розділяє смуги руху в попутному напрямку. Після залізничного переїзду, справа на обочині в 20-30 м. від переїзду, стояв вантажний автомобіль-будка жовтого кольору, впереді нього автомобіль ДАІ. Саме цей вантажний автомобіль обїзжав в один ряд позивач. Після чого був зупинений працівником ДАІ. Водійський стаж позивача складає 20 років. Свої пояснення позивач підтвердив, посилаючись на фото місця події, виконане ним особисто за допомогою мобільного телефону «Nokia 2700», яке було оглянуто в судовому засіданні та прилучено до справи. Свої заперечення позивач зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші, який був прилучений до протоколу.

Відповідач в судове засідання не зявився, але неодноразово надавав письмові заяви про розгляд справи за його відсутності, де також зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки при несенні служби по нагляду за рухом транспорту та пішоходів він діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила твердження позивача і показала, що ранком 12.12.2009 року вона з чоловіком їхали на своєму автомобілі в м. Дніпродзержинську і після перетинання залізничного переїзду їх зупинив працівник ДАІ. Коли вони рухалися, впереді них рухався інший автомобіль. За залізничним переїздом , приблизно, в 20 метрах, стояв вантажний автомобіль і чоловік прийняв лівіше, щоб його обїхати. В цей момент їх зупинив працівник ДАІ, який сказав, що вони порушили правила проїзду залізничних переїздів. Чоловік не погодився з працівником ДАІ.

Як витікає з копії постанови серії АЕ № 128252 від 12.12.2009 року (а.с.5), оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи про виконавче провадження, наданій відділом ДВС Вільногірського МУЮ, Дніпропетровської області,: «12.12.2009 року, ІДПС РДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська, прапорщик міліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, установив: 12.12.2009 о. о 8.55 водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; мешкає Дніпропетровська обл., в м. Вільногірськ, вул. Леніна, б. 77, кв.12, працює ВГМК інженер, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Дніпропетровській у м. Дніпродзержинську, проїхав залізничний переїзд у другому ряді, на якому були відсутні дорожні знаки та дорожня розмітка, які б визначали кількість смуг для руху через переїзд. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.123 КУпАП, керуючись положеннями ст.14-1, частин 5,6 ст. 258 та ст. 283 КУпАП, постановив: притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на користь держави. ... Примірник постанови отримав 12.12.2009 року Підпис. Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. 22.12.2009р. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. 14.02.2010р.».

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 077820 від 12.12.2009 року, оригінал якого та матеріалами справи про адміністративне правопорушення не були надані відділенням ДАІ з обслуговування Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області,: (а.с.6), «12.12.2009 року 9 год. 00 хв. м. Дніпродзержинськ, вул. Дніпропетровська, переїзд залізничний. ІДПС РДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська, прапорщик міліції ОСОБА_2, склав протокол про те, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, мешкає Дніпропетровська обл., в м. Вільногірськ, вул. Леніна, б. 77, кв.12, працює ВГМК інженер, 12.12.2009 р. о 8.55, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Дніпропетровській у м. Дніпродзержинську, проїхав залізничний переїзд у другому ряді, на якому були відсутні дорожні знаки та дорожня розмітка, які б визначали кількість смуг для руху через переїзд, чим порушив вимоги п.20.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 123 КУпАП. В двох строчках: «свідки чи потерпілі» зазначено рукописним текстом, що свідки відсутні. Гр. ОСОБА_1 розяснені права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено про час та місце розгляду справи: 12.12.2009 року, 9 год. 00 хв., вул. Дніпропетровська. Стоїть підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи. Зазначено пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «Двигаясь по дороге с отсутствием разметки и увидев впереди остановленный у правой обочины грузовой автомобиль я был вынужден на дополнительном листе прилагается.». До протоколу додано постанову АЕ № 128252, объяснение на дополнительном листе, стоять підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис посадової особи, яка склала протокол».

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2009 року інспектором ДПС РДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення порушення ПДР України, 12.12.2009 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 077820 у відношенні ОСОБА_1 про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, та на підставі цього протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 128252 від 12.12.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.123 КУпАП, за те, що він 12.12.2009 р. о 8.55, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Дніпропетровській у м. Дніпродзержинську, проїхав залізничний переїзд у другому ряді, на якому були відсутні дорожні знаки та дорожня розмітка, які б визначали кількість смуг для руху через переїзд, чим порушив вимоги п.20.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 123 КУпАП, згідно якої позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 255 грн., копії вказаних протоколу та постанови були вручені позивачеві 12.12.2009 року. З позовом до відповідача позивач звернувся в установлений законом десятиденний строк, згідно ст. 289 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день 12.12.2009 року та в один і той же час - 09 год. 00 хв., з різницею в пять хвилин після вчинення правопорушення.

Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме за змістом права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені ОСОБА_1, свідків події не зазначено, інших доказів не прилучено.

Факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи щодо встановлення факту порушення вимог п.20.4 ПДР України з боку позивача.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 123 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за інші порушення правил проїзду залізничних переїздів, крім передбачених частиною першою цієї статті, за що встановлене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.20.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, якщо перед залізничним переїздом немає дорожньої розмітки або дорожніх знаків, що визначають кількість смуг руху, рух транспортних засобів через переїзд дозволяється лише в один ряд.

Згідно Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

В порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він проїхав залізничний переїзд згідно ПДР України; до протоколу не долучено жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, за відсутності для такого висновку доказів; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань; без врахування даних про особу позивача.

Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщик міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 077820 від 12.12.2009 року у відношенні ОСОБА_1 та винесенні постанови серії АЕ № 128252 від 12.12.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.123 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 грн., в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахування прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП; без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність в протоколі текстуально викладених прав особи, що передбачені ст. 63 Конституції України, та прав і обовязків правопорушника, передбачених ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час 9 год. 00 хв.; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, крім посилання на протокол серії АЕ № 077820 від 12.12.2009 року, який на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та постанова про адміністративне правопорушення, які були складені у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, необґрунтовані і незаконні, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,185,186,254 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 128252 від 12.12.2009 року, винесену інспектором ДПС РДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію постанови не пізніше наступного дня після її виготовлення в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.