Справа № 2270/2042/12
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2270/2042/12
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 лютого 2012 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № /3872 від 15.12.2011 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № /3872 від 15.12.2011 року.

Нормами ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України визначені вимоги щодо позовної заяви, зокрема, ч. 2 передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів, ч.3 - до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Так, оглядом даної позовної заяви та доданих до неї матеріалів, встановлено, що до позову додано квитанцію від 27.02.2012 року про сплату судового збору в розмірі 32, 19 грн.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір"№ 3674-VI від 8 липня 2011 року встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" з 1 січня 2012 рік установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1073 гривні.

Таким чином позивач при зверненні до суду з таким позовом повинен був заплатити 457, 85 грн., але фактично сплатив 32,19 грн., тому йому необхідно доплатити різницю між встановленим розміром судового збору та ним уже сплаченим в сумі 425,66 грн.

В позовній заяві позивач зазначає, як докази податкові та видаткові накладні, які відображенні ним у таблиці №1, однак не надає їх копій.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що оскільки позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення на суму 45 785 грн., позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для доплати судового збору з врахуванням сплати суми в розмірі 32, 19 грн. або надання підтверджуючих документів про звільнення від сплати мита. Також позивачу слід надати докази, а саме: копії податковим та видаткових накладних на які посилається в позові, а в разі неможливості зазначити причини неможливості подання таких доказів.

Такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, а тому, згідно з ч. 1 ст. 106 КАС України, ст. 108 КАС України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу терміну для усунення недоліків.

Керуючись ст. 106, 108 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № /3872 від 15.12.2011 року, залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви до 12 березня 2012 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_2
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_2