Справа № 808/2054/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року 11:30Справа № 808/2054/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової Ж.М.

за участю секретаря судового засідання Мухи Я.М.

представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової інспекції в Запорізькій області

до: Державної організації «Комбінат «Зірка»

про: зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної фінансової інспекції в Запорізькій області до Державної організації «Комбінат «Зірка», в якому позивач просить зобовязати відповідача усунути порушення згідно п.п. 2, 3, 10, 11, 15 вимог від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 на загальну суму 490854,20 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за результатами проведеної ревізії позивачем складено акт від 02.09.2013 №07-21/11 ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.06.2012 по 30.06.2013, на підставі якого відповідачу була предявлена вимога № 08-07-14-14/8715 від 11.10.2013 про обовязкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності відповідача. В зазначеній вимозі містився перелік заходів, що повинен здійснити відповідач для усунення виявлених порушень. Позивач вважає висновки, зроблені в Акті ревізії, щодо наявності з боку відповідача порушень вимог законодавства обґрунтованими, а вимогу щодо усунення порушень правомірною та такою, що відповідає діючому законодавству. У звязку з невиконанням відповідачем п.п. 2, 3, 10, 11, 15 зазначеної вимоги у позасудовому порядку, просив зобовязати відповідача виконати вимогу позивача.

26.06.2015 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну позовних вимог (вх. № 26928), відповідно до якої позивач просить суд:

- стягнути з відповідача, згідно пунктів 2 та 3 вимоги ДФІ в Запорізькій області від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 в дохід Державного бюджету України кошти у сумі 20780,25 грн.

- згідно п. 2 вимоги ДФІ в Запорізькій області від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 зобов'язати відповідача провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, повернути зайво сплачені кошти у сумі 4 282,07 грн. та зменшити асигнування по КЕКВ 2120 «нарахування на заробітну плату»;

- згідно п. 3 вимоги ДФІ в Запорізькій області від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 зобов'язати відповідача провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, повернути зайво сплачені кошти у сумі З 136,32 грн та зменшити асигнування по КЕКВ 2120 «нарахування на заробітну плату»;

- згідно п. 10 вимоги ДФІ в Запорізькій області від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 зобов'язати відповідача скласти акт взаємозвірки та відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість за Концерном «МТМ» у загальній сумі 221,51 грн. та стягнути з Концерну «МГМ» зайво проведені виплати за договором від 20.10.2011 №17 кошти у загальній сумі 221,51 грн., на підставі ст.ст. 22, 623 Цивільного кодексу України;

- згідно п. 11 вимоги ДФІ в Запорізькій області від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 зобов'язати відповідача привести бухгалтерський облік нафтопродуктів, переданих Державним агентством резерву України на відповідальне зберігання ДО «Комбінат «Зірка», у відповідність до положень Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 20.05.2008 № 281/171/578/155 та відобразити по бухгалтерському обліку понаднормативну нестачу дизельного пального в кількості 84,65 тн на суму 287 837,59 грн.; бензин А 80 в кількості 0,616 тн на суму 2 732,14 грн.; та в повному обсязі відшкодувати кошти від нестачі дизельного пального в кількості 84,65 тн та бензину марки А-8080 в кількості 0,616 тн на загальну суму 290 569,73 грн., у тому числі за рахунок осіб винних у нестачі нафтопродуктів, на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України;

- згідно п. 15 вимоги ДФІ в Запорізькій області від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 зобов'язати відповідача провести відновлення касових видатків за КЕКВ 2110, 2120 загального фонду кошторису на 2013 рік у сумі 170 472,10 грн. за рахунок коштів спеціального фонду. Вказана заява прийнята судом до розгляду та задоволена.

Представник відповідача проти позову заперечує, з підстав зазначених у письмових запереченнях та додаткових обґрунтуваннях до заперечень (вх. 14811 від 15.04.2014) зокрема зазначає, що п. 2,15 вимоги ДФІ в Запорізькій області від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 скасовані у судовому порядку (постанова від 05.02.2014 по справі № 808/9484/13-а), а п. 3, 10, 11 вищезазначеної вимоги відповідачем виконані у повному обсязі. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.04.2014 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №808/9484/13-а.

На підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

В період з 15.07.2013 по 02.09.2013 (із зупиненням з 12.08.2013 по 16.08.2013), відповідно до п.2.18 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на III квартал 2013 року ревізійною групою відділу інспектування в АПК та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Запорізькій області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державної організацій «Комбінат «Зірка» за період з 01.06.2012 по 30.06.2013.

За результатами проведеної ревізії складено Акт від 02.09.2013 №07-21/11.

Проведеною ревізією встановлено наступні порушення.

2.) В порушення п. 5.9 розділу 5 Колективного договору на 2011-2013 року, абз. 5 п.п.3 «а» п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» (далі по тексту - Постанова №1298), пп.2.1.4. п.2 Наказу міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 03.01,2012 №4 «Про умови оплати праці працівників державних організації системи державного матеріального резерву» (далі по тексту - Наказ №4) Комбінатом за період з 01.06.2010 по 30.06.2013 безпідставно виплачено заступнику головного бухгалтера (заступнику керівника структурного підрозділу - Бухгалтерської служби) доплату за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника на загальну суму 11796,35 грн., в т.ч. за період з 30.06.2012 по 31.12.2012 на суму 6 569,47 грн. та за І півріччя 2013 року на суму 5226,88 грн., що призвело також до зайвого перерахування до Пенсійного фонду єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі по тексту - єдиний соціальний внесок) на загальну суму 4 282,07 грн., в т.ч. за період з 30.06.2012 по 31.12.2012 на суму 2 384,71 грн. та за І півріччя 2013 року на суму 1 897,35 грн.

Крім того, внаслідок вказаного вище порушення, заступнику головного бухгалтера за період з 01.06.2012 по 30.06.2013 зайво нараховано заробітної плати за час відпустки та перебуванні у відрядженні, у загальній сумі 1 273,72 грн., в т.ч. за час відпустки у грудні 2012 року, березні-квітні 2013 року на суму 1176,56 грн., за час відрядження у січні 2013 року на суму 97,16 грн. та відповідно зайво перераховано до Пенсійного фонду єдиного соціального внеску на загальну суму 462,36 грн.

3.) В порушення п. 4 Наказу № 4, абз. 2 п.п. «в» п. 4 Постанови № 1298 Комбінатом при відсутності відповідного рішення органу вищого рівня - Державного агентства резерву України безпідставно нараховано та виплачено: коштів у загальній сумі 8640,04 грн. та відповідно зайво перераховано до Пенсійного фонду єдиного соціального внеску на загальну суму 3136,32 грн., в т.ч.: премії першому заступнику генерального директора ОСОБА_3, у листопаді 2012 року на загальну суму 191,95 грн та відповідно зайво перераховано до Пенсійного фонду єдиного соціального внеску на суму 69,67 грн.; матеріальної допомоги на оздоровлення на загальну суму 4 728,00 грн., в т.ч.: в.о. генерального директора ОСОБА_3 у лютому 2013 року на суму 2 300,00 грн., заступнику генерального директора ОСОБА_4І у квітні 2013 року на суму 2428,00 грн. та відповідно зайво перераховано до Пенсійного фонду єдиного соціального внеску на загальну суму 1716,26 грн.; надбавки заступнику генерального директора ОСОБА_4 за складність та напруженість у роботі на загальну суму 3720,09 грн. та відповідно зайво перераховано до Пенсійного фонду єдиного соціального внеску на загальну суму 1350,39 грн.

10.) Комбінатом рахунки для компенсації плати за землю Концерну «МТМ» за період з 01.06.2012 по 30.06.2013 не виставлялися, а сплачувалися самостійно, що є порушенням п.5.8 договору від 20.10.2011 №17, ст. 193 Господарського кодексу України та призвело до зайвого відшкодування Комбінатом земельного податку на загальну суму 221,51 грн., в т.ч. за період з 01.06.2012 по 31.12.2012 - 119,27 грн., за період з 01.01.2013 по 30.06.2013 - 102,24 грн.

11.) За результатами проведеної станом на 20.08.2013 в ході ревізії суцільної інвентаризації матеріальних цінностей державного резерву на дільниці в м. Бердянськ, встановлена понаднормативна нестача нафтопродуктів ї (дизельне паливо в кількості 84,65 тн на суму 287837,59 грн.; бензин А-80 в кількості 0,616 тн на суму 2732,14 грн.), чим порушено ст. 10 Закону №996-XIV та п. 1.2 Інструкції з інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу бюджетних установ, затвердженій спільним наказом і Міністерства фінансів України та Головного управління Державного казначейства України від 30.10.1998 № 90 (далі - Інструкція № 90).

15.) В порушення п.4, п.8 ст.13 Бюджетного кодексу України, п.19, п.20, п.23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, п. 4.2 Порядку надання платних послуг організаціями, що входять до єдиної системи державного резерву, затвердженого наказом Державного комітету України з державного матеріального резерву від 17.10.2003 № 237 (далі - Порядок №237) Комбінатом проведено покриття видатків, пов'язаних з наданням платних послуг, за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за І півріччя 2013 року в загальній сумі 170472,10 грн., в т.ч. за КЕКВ 2110 «заробітна плата» на загальну суму 125193,41 грн., та як наслідок, відповідного покриття видатків за КЕКВ 2120 «нарахування на заробітну плату» на загальну суму 45 278,69 грн.

Акт ревізії від 02.09.2013 №07-21/11 підписано відповідачем із запереченнями № 585 від 19.09.2013.

Листом від 08.10.2013 №08-07-14- 14/8622 позивачу надані висновки на заперечення, які наведені у порівняльній таблиці.

За результатами проведеної ревізії листом № 08-07-14-14/8715 від 11.10.2013 позивачем на адресу відповідача направлені обовязкові вимоги по усуненню порушень, якими, зокрема, в пунктах п.п. 2, 3, 10, 11, 15 вимагалось:

пункт 2: - в повному обсязі відшкодувати безпідставно виплачену доплату за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника у загальній сумі 11796,35 грн. та зайво нараховану заробітну плату за час відпустки та перебуванні у відрядженні, у загальній сумі 1273,72 грн. шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок Комбінату, у тому числі шляхом стягнення з винних осіб на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України;

- кошти, що надійдуть на відновлення касових видатків загального фонду у сумі 6827,22 грн., проведених у минулому бюджетному періоді, відповідно до п. 3.2 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26.12.2003 №242 (далі по тексту - Інструкції №242) перерахувати до доходу державного бюджету;

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, повернути зайво сплачені кошти у сумі 4282,07 грн. та зменшити асигнування по КЕКВ 2120 «нарахування на заробітну плату».

пункт 3: - в повному обсязі відшкодувати безпідставно виплачені кошти на загальну суму у розмірі 8983,90 грн., в т.ч.: ОСОБА_3 у загальній сумі 2491,95 грн. та ОСОБА_5 у загальній сумі 6148,09 гри. шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Комбінату, у тому числі шляхом стягнення з винних осіб на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України;

- кошти, що надійдуть на відновлення касових видатків загального фонду у сумі 191,95 грн., проведених у минулому бюджетному періоді, відповідно до п. 3.2 Інструкції №242 перерахувати до доходу державного бюджету;

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, повернути зайво сплачені кошти у сумі 3136,32 грн. та зменшити асигнування по КЕКВ 2120 «нарахування на заробітну плату»;

пункт 10: - скласти акт взаємозвірки та відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість за Концерном «МТМ» у загальній сумі 221,51 грн.;

- стягнути з Концерну «МТМ» зайво проведені виплати за договором від 20.10.2011 №17 кошти у загальній сумі 221,51 грн., на підставі ст.ст. 22, 623 Цивільного кодексу України;

пункт 11: - привести бухгалтерський облік нафтопродуктів, переданих Державним агентством резерву України на відповідальне зберігання ДО «Комбінат «Зірка», у відповідність до положень Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 20.05.2008 № 281/171/578/155 та відобразити по бухгалтерському обліку понаднормативну нестачу дизельного пального в кількості 84,65 тн. на суму 287837,59 грн.; бензин А 80 в кількості 0,616 тн на суму 2732,14 грн.;

- у повному обсязі відшкодувати кошти від нестачі дизельного пального в кількості 84,65 тн та бензину марки А-8080 з кількості 0,616 тн на загальну суму 290569,73 грн., у тому числі за рахунок осіб винних у нестачі нафтопродуктів, на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України;

пункт 15: - провести відновлення касових видатків за КЕКВ 2110, 2120 загального фонду кошторису за 2013 рік у сумі 170 472,10 грн. за рахунок коштів спеціального фонду.

Вважаючи протиправним невиконання відповідачем в повному обсязі п.п. 2, 3, 10, 11, 15 обовязкової Вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо виконання п. 2 ,15 вимог № 08-07-14-14/8715 від 11.10.2013 суд зазначає.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №808/9484/13-а щодо спору між тими саме сторонами з приводу визнання протиправними та скасування пунктів вимоги.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2014 по справі №808/9484/13-а адміністративний позов задоволено. Визнані протиправними та скасовані пункти 2,15 вимог від 11.10.2013 № 08-07-14-14/8715, прийнятих Державною фінансовою інспекцією у Запорізькій області. Суд прийшов до висновку, що відповідач не довів правомірності дій щодо винесення п. 2,15 вимоги.

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2014 по справі №808/9484/13-а набрала законної сили 11.12.2014.

Щодо виконання п. 3 вимог № 08-07-14-14/8715 від 11.10.2013 суд зазначає наступне.

На виконання вказаного пункту, на підставі заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4, починаючи з жовтня 2013 року, бухгалтерією комбінату утримувалось 5 % із заробітної плати щомісячних відрахувань для повернення безпідставно виплачених коштів 8983,90 грн.

Так, наразі у повному обсязі проведено утримання зайво нарахованої матеріальної допомоги та премії у розмірі 2491,95 грн. із заробітної плати ОСОБА_3 та відповідно проведено перерахунок і взаємозвірку щодо сум ЄСВ, про що свідчить довідка ДО «Комбінат «Зірка» від 15.07.2015.

Також, на виконання п. 3 вимог у повному обсязі проведено утримання зайво нарахованої матеріальної допомоги та премії у розмірі 6148,09 грн. із заробітної плати ОСОБА_4 та відповідно проведено перерахунок і взаємозвірку щодо сум ЄСВ, що також підтверджується довідкою ДО «Комбінат «Зірка» від 15.07.2015.

Щодо виконання п. 10 вимог № 08-07-14-14/8715 від 11.10.2013 суд зазначає.

Так, судом встановлено, що бухгалтерією комбінату складено акт взаємозвірки та направлено його на адресу Концерну «МТМ», а також відображено в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість за Концерном «МТМ» у загальній сумі 221,51 грн.

Претензією від 01.11.2013 за вих. № 695 відповідач звернувся до Концерну «МТМ» з вимогою сплатити витрати на оплату земельного податку на протязі семи днів з моменту отримання вказаного листа (копія претензії додається).

28.11.2013 відповідачем отримано відзив на претензію від 01.11.2013, в якому вказано, що Концерн «МТМ» здійснюються всі необхідні та передбачені чинним законодавством заходи, направлені на стабілізацію фінансового становища та подальшого проведення розрахунків з ДО «Комбінат «Зірка» (лист від 25.11.2013 вих. № 8032).

09.01.2014 відповідачем повторно направлена претензія до Концерну «МТМ» (вих. № 17).

27.01.2014 відповідачем отримано лист щодо розгляду претензії від 23.01.2014 вих. № 393/20, з проханням із розумінням віднестись до ситуації, що склалася з розрахунками між Концерном «МТМ» та «Комбінат «Зірка», оскільки несвоєчасність розрахунків пов'язана з об'єктивними причинами фінансовими труднощами Концерну «МТМ».

Щодо виконання п. 11 вимог № 08-07-14-14/8715 від 11.10.2013 суд зазначає.

Відповідно до п. 13.2 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України інвентаризація «афти і нафтопродуктів проводиться на ДО «Комбінат «Зірка» не рідше одного разу на місяць, результати проведення інвентаризації відповідно оформлюються та відображаються в бухгалтерському обліку.

Питання встановлення винних осіб за рахунок яких, повинно відбутись відшкодування нестачі дизельного палива та бензину марки А-80 в структурному підрозділі в м. Бердянськ находиться в провадженні правоохоронних органів.

Листом від 01.11.2013 за № 694 відповідач звернувся до прокуратури Запорізької області із проханням здійснити заходи прокурорського реагування для найскорішого вирішення справ та притягненням до відповідальності винних осіб

15.11.2013 на адресу комбінату надійшла відповідь прокуратури Запорізької області щодо направлення звернення Бердянському міжрайонному прокурору. Після отримання відповіді про хід судового розслідування, керівництво комбінату неодмінно повідомить про це ДФІ у Запорізькій області із наданням копій підтверджуючих документів.

16.01.2014 відповідач повторно звернулося до прокуратури Запорізької області із проханням надати інформацію про результати досудового розслідування.

Листом № 1648-14 від 25.06.2015 Бердянська міжрайонна прокуратура повідомила відповідача про те, що Бердянською міжрайонною прокуратурою розглянуто звернення ДО «Комбінат «Зірка»» щодо проведення досудового розслідування СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області за заявами ДО «Комбінат «Зірка» за фактами нестачі дизельного пального державного резерву.

Встановлено, що кримінальні провадження розпочаті за заявами протягом 2014 року об'єднанні в одне кримінальне провадження за №0000532, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ч.5 ст.191, ч.1 ст.185 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, з метою активізації досудового розслідування процесуальним прокурором у вказаному кримінальному провадженні надано вказівки в порядку ст.36 КПК України.

Крім того, в матеріалах справи міститься рішення Господарського суду м. Києва від 04.02.2015 по справі № 910/25516/14, яким позов Державного агентства резерву до ДО «Комбінат «Зірка» про повернення матеріальних цінностей з державного резерву задоволено та зобов'язано Державну організацію «Комбінат «Зірка» повернути до державного резерву матеріальні цінності: дизпаливо Л-020-62 у кількості 732,773 тн у вартості 11 553 631,89 грн.; дизпаливо ЄВРО марки С у кількості 88,037 тн у вартості 1611077,10 грн.; бензин А-80 у кількості 981,718 тн у вартості 18151965,82 грн., що у сукупності становить 31316674, 81 грн.

Рішення Господарського суду м. Києва від 04.02.2015 по справі № 910/25516/14 набрало законної сили 12.05.2015.

Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача, згідно пунктів 2 та 3 вимоги ДФІ в Запорізькій області від 11.10.2013 №08-07-14-14/8715 в дохід Державного бюджету України кошти у сумі 20780,25 грн. суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Державна фінансова інспекція в Запорізькій області предявила вимогу (п.2,3), які вказують на виявлені збитки, їх розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (21-89а14) та інших.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939 (далі Закон №2939) інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі Порядок №550) інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону №2939 та п. 3 Порядку №550 плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного фінансового контролю не частіше одного разу на календарний рік.

Право на проведення планової виїзної ревізії підконтрольних установ надається лише у тому разі, коли їм не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної ревізії надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Проведення планових виїзних ревізій здійснюється органами державного фінансового контролю одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів. Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів (1234-2010-п), визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 Порядку №550 планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів контрольно-ревізійної роботи, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом (2939-12).

За приписами п. 35 Порядку №550 результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку контролюючого органу, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища).

Відповідно до п. 3 Порядку №550 акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Згідно п. 36 Порядку №550 Акт ревізії підписується посадовою особою контролюючого органу та керівником і головним бухгалтером об'єкта контролю або особою, уповноваженою на ведення бухгалтерського обліку (далі - головний бухгалтер), а також за необхідності іншими працівниками об'єкта.

Відповідно до п. 46 Порядку №550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Судом встановлено, що позивачем у встановленому законом порядку була проведена планова ревізія, результати якої буди оформлені Актом ревізії. У звязку із виявленням в ході ревізії порушень, позивачем була направлена письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно постанови Верховного Суду України від 15.04.2014 по справі №21-40а14 Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей норм права.

Із зазначеної постанови вбачається, що згідно з Положенням Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходи до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до п. 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону № 2939, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Суд зазначає, що у справі, яка розглядається, позивач пред'явив вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії відповідача.

При цьому, оскаржувана Вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не даний позов про визнання Вимоги протиправною.

З наведених підстав, у звязку із тим, що п.2,15 вимоги визнані протиправними та скасовані у судовому порядку, п. 3,10,11, виконані відповідачем у повному обсязі, а позовна вимога про стягнення з відповідача коштів не кореспондується із позицією Верховного суду України, оскільки вирішити питання про відшкодування збитків можливо виключно в межах справи за позовом про стягнення завданих збитків, а не в справі про зобовязання вчинити певні дії, а отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 10, 11, 69-71, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М.Чернова