Справа № 750/8841/13-а
Суддя: Требух Н. В.
Дата ухвалення: 2013-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/8841/13-а
Провадження № 2-а/750/1027/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2013 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Требух Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

13.09.2013р. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові з 01.01.2013 року провести перерахунок та виплатити їй щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 % заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді судді Апеляційного суду згідно довідки апеляційного суду Чернігівської області без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з передбаченими Законом надбавками, доплатами;

- постанову звернути до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування позову зазначила, що як суддя у відставці вона має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Втім, відповідач відмовляється здійснювати перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання у звязку із збільшенням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді та продовжує виплачувати щомісячне грошове утримання у значно меншому розмірі, чим порушує її конституційні права.

Ухвалою судді від 16.09.2013 р. відкрито скорочене провадження у справі і запропоновано відповідачу в десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

26.09.2013 р. на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову. Відповідач вважає, що діюче законодавство України, зокрема стаття 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів, не передбачає можливість здійснення перерахунку щомісячного грошового довічного утримання суддів у відставці, крім суддів Конституційного Суду України, у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач працювала суддею апеляційного суду Чернігівської області та з 24.03.2011 року вийшла у відставку і набула статусу судді у відставці, а разом з цим право на соціальне забезпечення у виглядів щомісячного довічного грошового утримання та отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Положеннями ст. 126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до ст. 43 Закону України Про статус суддів (чинного на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання), судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Після втрати згаданого Закону чинності на підставі Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року № 2453 (далі Закон) аналогічні положення були передбачені ч. 3 ст. 138 Закону, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. З 01.10.2011 року положення наведеної частині ст. 138 Закону викладені в іншій редакції, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Аналізуючи наведені положення, суд доходить висновку, що в усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді. При цьому, законодавець не обмежує розмір довічного грошового утримання судді у відставці розміром грошового утримання працюючого судді, діючим на дату призначення судді у відставці грошового довічного утримання.

Відповідно до рішення Конституційного Суд України від 22.09.05 року № 5-рп/2005, конституційні права свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Конституційний Суд України зазначив, що невід'ємною складовою статусу суддів є їх незалежність, яка забезпечується, у тому числі, гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту (підпункт 1.1 пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N 19-рп/2004). Положеннями п. 7 Рішення Конституційного Суду України від 11.10.05 № 8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 року № 2453-УІ . В рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11 №18-рп/2011 також зауважено, що виходячи з системного аналізу положень Закону це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Відмінністю щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є лише те, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Доводи відповідача з приводу неможливості здійснення позивачу перерахунку грошового утримання у зв'язку з невизначеністю положеннями ч. 4 ст. 138 Закону здійснення перерахунку довічного утримання суддям у відставці, крім суддів Конституційного Суду України, суд не приймає до уваги. Положення наведеної частини ст. 138 Закону, по-перше, врегульовують порядок здійснення перерахунку довічного грошового утримання у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, який є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні та не відноситься до суду першої інстанції, головою якого був позивач, по-друге не дають підстави для висновку стосовно заборони здійснення перерахунку довічного грошового утримання суддям судів загальної юрисдикції.

Враховуючи те, що позивач є суддею у відставці, а відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України Про статус суддів, що був чинний на час призначення позивачу довічного грошового утримання, за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку, з огляду на положення статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд приходить до висновку, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню частина 3 ст. 138 Закону (діюча з 01.01.2012 року), а отже дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії є противоправними, адже порушують права та інтереси позивача.

Також, як вбачається зі змісту п. 6.4 Європейської хартії про закон Про статус суддів від 10.07.1998 р., судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівською посади і виконували суддівські обов'язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Як вбачається з довідки апеляційного суду Чернігівської області, заробітна плата для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2013 року складає 17663,80 грн.

Відповідно до положень статей 21, 105, 162 КАС України, адміністративний позов може містить вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та визнання протиправною відмови відповідача здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача і виплачувати його у розмірі 80 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01.01.2013 року і до зміни розміру грошового утримання судді, з якого підлягає обчисленню довічне грошове утримання позивача.

Обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, встановлені Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року № 3668-VI, не підлягають застосуванню, оскільки відповідно до пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень зазначеного закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне, довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Позивачу довічне грошове утримання призначене до 08.07.2011 року, тому до визначення розміру його утримання не можуть застосовуватись приписи ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 158 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Чернігівської області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Чернігівської області з врахуванням всіх доплат та надбавок, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.01.2013 р. і до зміни розміру грошового утримання, з якого підлягає обчисленню щомісячне довічне грошове утримання позивача, та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії, в порядку встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя Н.В. Требух