Справа № 520/4802/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/4802/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Прохоров П.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання незаконними рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФУ у Київському районі м. Одеси про визнання дій в частині відмови в перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплатити пенсії державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з 80% розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за її останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням всіх складових заробітної плати, які включені до «Довідки про складові заробітної плати».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року позивач має право на врахування доплат, зокрема, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на оздоровлення та індексації заробітної плати при перерахунку пенсії, однак, звернувшись до відповідача з відповідною заявою позивачем було отримано копію рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що інші виплати (матеріальна допомога та індексація), на думку відповідача, не входять до складу заробітної плати державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу» і не враховується при обчисленні цього виду пенсій, та з такого позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним рішення УПФУ у Київському районі м. Одеси № 140488 від 05.03.2015 року « Про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії». Зобов'язано УПФУ у Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії виходячи з 80% розміру мінімальної заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за її останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням змісту довідки «Про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію) що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 387/9/06 від 04.02.2015 року, що видана Одеським обласним центром зайнятості - починаючи з 01.03.2015 року».

На зазначену постанову управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ у Київському районі м. Одеси, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що випливає з рішення № 140188 «Про відмову у перерахунку пенсії» від 05.03.2015 року, та письмових пояснень сторін, якими не заперечувалась вказана обставина.

19.02.2015 року позивач звернулась до УПФУ у Київському районі м. Одеси із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням інших виплат» та разом із заявою представила довідку «Про складові заробітної плати» № 387/9/06 від 04.02.2015 року, видану Одеським обласним центром зайнятості.

За результатами розгляду вказаної заяви про проведення перерахунку пенсії відповідачем 05.03.2015 року було ухвалено рішення «Про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії, згідно кого відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з тих підстав, що на думку УПФУ у Київському районі м. Одеси до ст. 33 Закону України «Про державну службу» «інші виплати» (матеріальна допомога та індексація) не входять до складу заробітної плати державних службовців.

Не погодившись з таким висновком ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФУ у Київському районі м. Одеси про визнання дій в частині відмови в перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплатити пенсії державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з 80% розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за її останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням всіх складових заробітної плати, які включені до «Довідки про складові заробітної плати».

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно до вимог ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Положеннями ст. 37 Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії, що передбачено ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

Як вірно зазначено судом першої інстанції, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що із середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до УПФУ у Київському районі м. Одеси подано довідку, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1, з врахуванням інших складових заробітної плати.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що УПФУ у Київському районі м. Одеси, ігноруючи вищевказані правові норми, а також без врахування доплат при перерахунку пенсії згідно вимог Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про державну службу», порушив право позивача.

Крім того, судом першої інстанції було вірно визначено, що дата, починаючи з якої відповідачу слід здійснити перерахунок пенсії позивача із врахуванням встановлених судом обставин - 01.03.2015 року, що відповідає положенням ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач звернувся до УПФУ у Київському районі м. Одеси 19.02.2015 року,а згідно положень ч. 4 ст. 45 Закону перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 48 Закону, провадиться у такі строки: у раз виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця. В якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву зі всіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини. Якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2015року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного ауду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький