Справа № 826/11581/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна»

до

Київської міської митниці ДФС

третя особа без самостійних вимог на предмет спору

Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про

визнання незаконними дій, зобов’язання вчинити дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської митниці ДФС, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якій просить суд:

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити посилаючись на те, що відповідачем не дотримано Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце проведення судового засідання.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

11 січня 2011 року між позивачем та фірмою «BRB Central Eastern Europe Sp. z.o.o.» (Польща) укладено зовнішньоекономічний контракт № 01/01/2011 на купівлю товару - хімічної продукції для виробництва косметики.

З метою здійснення митного оформлення товару, ввезеного на підставі вказаного контракту, 22.03.2013 позивачем було подано до митного органу митну декларацію № 100270000/2013/219710.

Як вбачається з матеріалів справи та усних пояснень представника позивача, правова позиція товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» полягає в тому, що, оскільки, рішення митного органу, яке було покладено в основу розрахунку митної вартості товарів при здійсненні митних процедур скасовано, тому на підставі заяви від 15.08.2014 кошти в сумі 17 838,69 грн. мають бути повернуті позивачу, як такі, що надміру сплачені.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

В якості додатків до даного звернення позивачем долучено: копію митної декларації №100270000/2013/219902 від 27.03.2013, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2013, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28.04.2014, копію картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/000219 від 22.02.2013, копію рішення про коригування митної вартості товару № 100270000/2013/4000372 від 26.03.2013.

У відповідь на дане звернення Київською міжрегіональною митницею Міндоходів було повідомлено про скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2013 в частині повернення надмірно сплачених коштів.

Інших обставин не повернення коштів у листі митного органу від 01.09.2014 не зазначено.

Тобто, зі змісту листа митного органу від 01.09.2014 не вбачається викладення правових підстав для відмови у складенні відповідного висновку про повернення коштів.

Суд відхиляє такі доводи митного органу, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

За приписами ст. 43 податкового кодексу України Помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 затверджений «Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» (далі - Порядок № 618).

Цей Порядок визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Згідно з положеннями розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, платником податку до загального відділу митного органу, яким здійснювалося оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб’єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються:

- аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі;

- документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів;

- документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Тобто, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

В постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 № 21-21а14 зазначено, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Як вбачається з листа від 01.09.2014 № 9767/1/26-70-52-05, митний орган не ставить під сумнів обґрунтованість вказаних позивачем причин повернення коштів та не зазначає про ненадання позивачем до заяви визначених законодавством документів.

Разом з тим, як вже зазначалось, підставою для відмови позивачу в поверненні коштів є те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2014 позивачу відмовлено у поверненні надмірно сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 14 321,77 грн. та 3 516,92 ввізного мита з Державного бюджету через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві.

Враховуючи те, що лист від 01.09.2014 № 9767/1/26-70-52-05 не містить в собі викладення фактичних обставин відмови в поверненні коштів, окрім посилання на те, що судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення надмірно сплачених коштів, суд доходить висновку про помилковість тверджень відповідача щодо відсутності законних підстав для повернення коштів.

Позивач в поданій заяві від 15.08.2014 просив Київську міжрегіональну митницю Міндоходів повернути надміру сплачені кошти, реалізувавши, відповідно, Порядок, затверджений Наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618.

Позивач в рамках спірних правовідносин не реалізував право на повернення коштів в рамках Порядку № 845 від 03.08.2011, оскільки зазначене повернення грошових коштів з Бюджету можливо, у відповідній процедурі, лише на підставі висновку митниці, який на адресу казначейської служби не надходив.

Таким чином, оскільки відповідач, по суті, відмовив лише у наданні висновку про повернення надмірно сплачених коштів, то право позивача на стягнення з Державного бюджету таких коштів зі сторони Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві не порушено. За таких обставин у задоволенні вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на додану вартість та мита слід відмовити.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, а також усні та письмові доводи представників сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» задовольнити частково.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Кобилянський