Справа № 2а-6907/09/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 січня 2010 року Справа № 2а-6907/09/0870
за позовом: прокурора Хортицького району, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Запорізькій області
про стягнення 1700,00 грн. штрафних санкцій за вчинення правопорушення у сфері автомобільного транспорту, -
У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.
при секретарі судового засідання Бриль А.В.
за участі представників сторін:
від прокуратури ОСОБА_2 (посвідчення №236 від 20.01.2010)
від позивача - ОСОБА_3В.(довіреність № 41/1-8-634 п. від 15.12.2009)
від відповідача не прибув
від третьої особи - ОСОБА_3В.(довіреність № 41/1-8-634 п. від 15.12.2009)
Прокурор Хортицького району звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Головної державної інспекції на автомобільному транспорті з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Державного бюджету 1700,00 грн. штрафних санкцій за вчинення правопорушення у сфері автомобільного транспорту.
Ухвалою суду від 15.12.2009 відкрито провадження у адміністративній справі № 2а-6907/09/0870 та призначено її до судового розгляду на 13.01.2010. Розгляд справи, в порядку ст. 128 КАС України, відкладався на 25.01.2010.
У засіданні 25.01.2010 представник прокуратури та представник позивача підтримали позовні вимоги і просять задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилається на Закон України «Про автомобільний транспорт», Положення Кабінету Міністрів «Про Головну інспекцію на автомобільному транспорті» та зазначають, що до відповідача застосовані фінансові санкції за порушення у сфері автомобільного транспорту, які не сплачені останнім у встановлений законодавством термін.
На підставі викладеного, представник прокуратури та представник позивача просять позов задовольнити та стягнути з відповідача 1700,00грн. заборгованості по сплаті фінансових санкцій.
Представник третьої особи підтримав заявлені позовні вимоги і просить задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи у судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, відзиву та витребуваних судом документів не надав. Проти позову не заперечив.
Відповідно до статті 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.
За таких обставин, на підставі ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача. До того ж, надані позивачем матеріали свідчать про те, що неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, отже справу вирішено на підставі наявних у ній доказів.
У відповідності до ст.41 КАС України під час судового розгляду адміністративної справи здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексом «Камертон».
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно п. 1 Положення про Головну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1190 від 08.09.04р., головна державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція) є урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується.
Крім того, відповідно до п. 1 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України № 888 від 14.12.05р., територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в областях, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі є територіальними структурними підрозділами Головавтотрансінспекції без права юридичної особи, утворюються відповідно до Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.0904р. № 1190, мають печатку зі своїм найменуванням і зображенням малого Державного Герба України. Згідно п. 4 вказаного Положення основними завданнями територіальних управлінь у відповідному регіоні є:
- здійснення відповідно до законодавства державного нагляду за дотриманням правил безпечного функціонування автомобільного транспорту загального користування;
- здійснення державного контролю за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм власності нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і пасажирів автомобільним транспортом загального користування;
- забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері ліцензування в автомобільному транспорті загального користування.
Тобто, субєктом, який представляє інтереси держави в суспільних відносинах в сфері здійснення контролю за додержанням вимог законодавства України на автомобільному транспорті, є Головна державна автомобільна інспекція та її територіальні органи.
Враховуючи, що протиправними діями ОСОБА_1, які полягають як в безпосередньому порушенні вимог чинного законодавства України при здійсненні перевезень, так і в ухилення від сплати нарахованих штрафних санкцій, які мали бути зараховані до державного бюджету, економічним інтересам держави завдано шкоди, що відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для звернення Прокурора Хортицького району м.Запоріжжя до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти її інтересах в даному виді правовідносин - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті.
Суспільні відносини з приводу здійснення автомобільних перевезень регулюються Конституцією України, Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.06р.
Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає перелік документів, на підставі яких виконуються перевезення. Вимоги вказаної статті передбачають наявність таких документів: для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.
Як свідчать матеріали справи, під час здійснення відповідачем перевезень на автомобільному транспорті, в порушення приписів ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» у відповідача була відсутня оформлена у встановленому порядку ліцензійна картка та реєстраційний талон.
Відповідно до ст. 60 Закону № 2344, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 і 48 цього Закону у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З доказів, що наданні позивачем вбачається, що на виконання зазначеної норми Закону України «Про автомобільний транспорт», начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Запорізькій області 23.06.2009 винесено постанову №061492 про застосування фінансових санкцій до відповідача в сумі 1700 грн.
Відповідно до п. 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.
Оскільки у встановлений законом строк ПП ОСОБА_1 штрафні санкції не сплатив, чим порушив економічні інтереси держави, щодо надходження до державного бюджету коштів штрафних санкції за порушення в сфері автомобільного транспорту, то органи прокуратури зобовязані, відповідно до ч.2 ст.121 Конституції України, представляти інтереси держави в суді.
На підставі викладеного, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості), суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення з ПП ОСОБА_1 1700,00 грн. фінансових санкцій є обґрунтованими та підтвердженими документальними доказами.
З огляду на викладене, відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, враховуючі, що відповідач не заперечив проти позову, суд вважає позовні вимоги Прокурора Хортицького району, в інтересах Головної державної інспекції на автомобільному транспорті до ОСОБА_1 про стягнення з останнього 1700,00 грн. штрафних санкцій за вчинення правопорушення у сфері автомобільного транспорту доведеними та документально підтвердженими.
Оскільки на час розгляду справи в суді відповідачем не надано доказів сплати заборгованості, позов є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд
1. Позов прокурора Хортицького району, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Головної державної інспекції на автомобільному транспорті до ОСОБА_1 про стягнення 1700,00 грн. штрафних санкцій за вчинення правопорушення у сфері автомобільного транспорту, задовольнити.
Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 16.02.2010

Суддя (підпис) О.М. Нечипуренко