Справа № 2а-492/12/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року м. Київ К/9991/42783/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області (правонаступника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби)

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012

у справі № 2а - 492/12/2070

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області

про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012, позов задоволено. Визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.12.2011 №.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.55 КАС України у справі проведено заміну сторони відповідача на Лозівську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ Міндоходів у Харківській області

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 по 31.12.2010, за результатами якої складено акт № 1118/17-212/НОМЕР_1 від 25.11.2011.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення п. 4.1 ст. 4, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» внаслідок чого занижено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 43767,08 грн.

Такі висновки обумовлені тим, що в періоді, за який проводилася перевірка, позивач не була платником податку на додану вартість.

За період з березня 2009 року по лютий 2010 року сума виторгу позивача склала 316127,08 грн., тобто було перевищено граничну суму валового доходу 300000 грн. у лютому 2010 року, у зв?язку з чим у позивача виник обов?язок з реєстрації платником податку на додану вартість з березня 2010 року згідно пп. «б» п.2.1, пп.2.3.1 п. 2.3 ст.2, п.9.3 ст. 9 Закону України №168/97-ВР від 03.04.1997 року «Про податок на додану вартість».

Всупереч вищезазначеним нормам позивач не зареєструвалася платником ПДВ, не надавала до Лозівської ОДПІ податкові декларації та не сплачувала ПДВ з отриманого доходу в березні 2010 року в сумі - 41202,81 грн. (сума ПДВ 8240,56 грн.), в квітні 2010 року - 39056 грн., (сума ПДВ 7811,2 грн.), травні 2010 року 43209,52 грн. (сума ПДВ 8641,9 грн.), червні 2010 року 40383,89 грн., (сума ПДВ 8076,78 грн.), липні 2010 року 36112,85 грн., (сума ПДВ 7222,57 грн.), серпні 2010 року 15213,73 грн. (сума ПДВ 3042,75 грн.), вересні 2010 року 3656,62 грн. (сума ПДВ 731,32 грн.), тобто, занижено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість на 43767,08 грн.

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.12.2011, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 43767,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 10942,00 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального права та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для вирішення справи, та надали їм правову оцінку.

Відповідно до п. 1.3. та п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку на додану вартість - це особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. Звітний (податковий) період - це період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету.

Згідно з пп. 2.3.1 п. 2.3. ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Відповідно до п. 9.3, абз. «а» п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» особи, які підпадають під визначення пункту 2.3 статті 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання). Форма заяви про реєстрацію визначається у порядку, визначеному центральним податковим органом. Дані з реєстру платників податку підлягають оприлюдненню в порядку, визначеному центральним податковим органом. Заява про реєстрацію має бути подана (надіслана) податковому органу особами, що підлягають реєстрації згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не пізніше двадцятого календарного дня з моменту досягнення суми оподатковуваних операцій, визначеної зазначеним пунктом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що висновки відповідача про перевищення позивачем у лютому 2010 року граничної суми від здійснення операцій з поставки товарів протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно, визначеної пп.2.3.1 п. 2.3. ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість», не знайшли свого підтвердження та спростовуються фіскальними чеками, які є первинними документами, та згідно яких сума помилок при роботі з РРО, які потягнути за собою збільшення оборотів з продажу, становить 19040 грн., а тому сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), отримана позивачем за період з березня 2009 року по лютий 2010 року сукупно не перевищила 300000 грн.

Не відображення позивачем помилково введених сум у звітах форми Ф № 3ВР-1 згідно Інструкції із заповнення «Звіту про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» не може бути підставою для визначення позивачу зобов?язань з податку на додану вартість, крім того, доказів застосування до позивача відповідальності за зазначене порушення відповідачем не надано.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області відхилити, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун