Справа № 2а-0770/3689/12
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015р. Справа № 876/4005/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Кухтея Р.В.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не з'явився

відповідача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Хуст Закарпатської області

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2012р. у справі №2а-0770/3689/12

за позовом ОСОБА_1, м.Хуст Закарпатської області

до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, м.Ужгород

про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2012р. позивач: адвокат Гаврилець Микола Богданович звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача: управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області та в позовній заяві просить визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати його надати інформацію з приводу притягнення гр. ОСОБА_3 за період з 01.01.2002р. по 19.11.2012р. до кримінальної відповідальності, норму статті та вид покарання або відомості про застосування акту амністії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що громадянин ОСОБА_4 звернувся до позивача про надання йому послуг, спрямованих на захист його права та між ним та адвокатом було укладено договір про надання адвокатських послуг. В процесі виконання умов договору про надання адвокатських послуг виникла необхідність на підтвердженні інформації щодо притягнення до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_3

Для отримання вказаної інформації позивач надіслав адвокатський запит до УМВС України у Закарпатській області, однак, відповідач відмовив йому у наданні зазначеної інформації. Такі дії відповідача Гаврилець М. Б. вважає незаконними та розцінює як об'єктивну перешкоду у здійсненні ним адвокатської діяльності, виходячи з того, що посилання відповідача на те, що запитувана інформація не підлягає наданню через її конфіденційність, не підкріплена нормами чинного законодавства, які б обмежували відповідача в наданні інформації відносно судимості особи, яка скоїла тяжкий злочин.

Позивач вважає, що право адвоката отримувати інформацію про особу прямо передбачено статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та запитувана інформація не входить до переліку персональних даних.

За наслідками розгляду справи Закарпатський окружний адміністративний суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд посилається на те, що виходячи з аналізу норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат не має права запитувати інформацію з обмеженим доступом, а виходячи з аналізу норм Закону України "Про інформацію" запитувана позивачем інформація підпадає під визначення інформації з обмеженим доступом.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, апелянт (сторона позивач у справі): адвокат Гаврилець Микола Богданович оскаржив її в апеляційному порядку. Свою апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права. Апелянт наголошує на тому, що запитувана інформація не є інформацією про особу в розумінні чинного законодавства, а ,відтак, і не повинна підпадати під визначення інформації з обмеженим доступом.

27.07.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла Заява про підтримання апеляційної скарги у повному обсязі та можливість розгляду його апеляційної скарги за його відсутності з повідомлення про прийняте судом рішення.

Відповідач у справі: УМВС України явку свого повноважного представника у судове засідання апеляційного суду не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що адвокат Гаврилець Микола Богданович звернувся з адвокатським запитом від 29.11.2012р. до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, в якому просив повідомити чи притягався ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за період з 01.01.2012р. по 19.11.2012р.

УМВС України у Закарпатській області надіслано позивачу лист №14/1915 від 16.12.2012р., яким відмовило позивачу у наданні вищевказаної інформації.

Відповідно до положень ст.24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Отже, даним законом встановлено обмеження в частині права адвоката на отримання інформації шляхом надсилання адвокатського запиту. Обмеження стосуються, зокрема, інформації з обмеженим доступом і отримання копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Вимогами ст.20 Закону України "Про інформацію" визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Відповідно до положень ч.1 ст.21 Закону України "Про інформацію", інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Нормами 2 цієї статті, в свою чергу, встановлено, що конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Також відповідно до рішення Конституційного Суду України від 30.10.1997р. у справі №18/203-97 не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження, майновий стан і інші персональні дані.

У своєму запиті адвокат Гаврилець М.Б. просив відповідача надати відомості про притягнення гр. ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності. На думку колегії суддів апеляційного суду, такі дані є персональними даними, тому є конфіденційною інформацією, а відтак, для її отримання необхідна письмова згода особи, відносно якої здійснюється запит.

Апелянт не надав суду доказів згоди громадянина ОСОБА_3 на надання інформації щодо притягнення його до кримінальної відповідальності.

Вимогами ст.9 КАС України передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2012р. у справі №2а-0770/3689/12 за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2012р. у справі №2а-0770/3689/12, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя Р.В. Кухтей

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.07.2015р.