Справа № 818/1409/15
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 р. Справа №818/1409/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

предтавника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС, Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської митниці ДФС (далі - відповідач), Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати незаконним та скасувати наказ Сумської митниці ДФС від 01.04.2015 № 234-о про звільнення ОСОБА_1, поновити позивача на посаді головного державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС та стягнути на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив публічну службу на посаді головного державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3, 4 ст. 1 Закону України Про очищення влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014, та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014, Конотопською ОДПІ було проведено перевірку відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік.

За наслідками перевірки Конотопською ОДПІ складений висновок, згідно якого встановлена недостовірність відомостей, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік, наявній податковій інформації. Зокрема, в декларації не зазначено 1/3 частка квартири, де проживає позивач, та яка належить йому на праві спільної часткової власності, згідно договору дарування від 25.01.2001, та транспортний засіб - автомобільний причеп ПГ 02, 2000 року випуску, реєстраційний номер 01015СВ.

На підставі вказаного висновку, 01.04.2015 наказом № 234-о позивач був звільнений з займаної посади згідно п. 14 ст. 5 Закону України Про очищення влади, п. 7-2 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

На переконання позивача, оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки вказаний автомобільний причеп у 2000 році придбав його батько ОСОБА_4 та зареєстрував його на позивача. Вищевказана квартира належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу, його дружині та старшому сину, по 1/3 частки кожному. В документах на право власності визначені саме частки, а не квадратні метри. Це нерухоме майно було відображено позивачем у розділі III «Відомості про нерухоме майно» в підрозділі Б «Майно, що перебуває у власності, в оренді чи іншому праві користування членів сімї декларанта в графі 31 « Квартири».

Позивач зауважує, що у попередні роки він також не вносив до декларації про доходи причеп та вказував своє нерухоме майно у зазначених розділах, проте зауважень з цього приводу ні від керівництва митниці, ні з боку контролюючих органів йому не надходило.

Про вищевказане позивач пояснив і під час перевірки працівнику ОДПІ, проте дані обставини не були перевірені Конотопською ОДПІ.

З вищезазначених підстав позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач 1 з позовними вимогами не погодився, в запереченні на адміністративний позов (а.с. 49-52) зазначив, що згідно отриманого висновку Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, була встановлена недостовірність відомостей щодо майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік, наявній податковій інформації.

На виконання положень ч. 14 ст. 5 Закону України Про очищення влади, згідно яких керівник на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади, 01 квітня 2015 р. начальником Сумської митниці ДФС був прийнятий Наказ № 234-о про звільнення позивача з займаної посади.

За наведених обставин, Сумська митниця ДФС вважає оскаржуваний наказ про звільнення обґрунтованим і законним, у звязку з чим в судовому засіданні представник відповідача просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник другого відповідача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в митних органах з 27.07.1995.

З 17.12.2014 позивач обіймав посаду головного державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3, 4 ст. 1 Закону України Про очищення влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014, та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014, Конотопською ОДПІ щодо позивача було проведено перевірку відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік.

Під час проведення перевірки Копотопською ОДПІ було встановлено, що згідно інформації, наданої Реєстраційної службою Конотопського районного управління юстиції згідно відомостей Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 обліковується нерухоме майно, набуте в період перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", а саме - 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому на праві приватної спільної часткової власності, згідно договору дарування віл 25.04.2001. Крім того, підчас перевірки встановлено, що згідно даних Конотопського МРЕВ ДАІ УМВС України в Сумській області за фізичною особою ОСОБА_1 по Конотопському центру станом на 20.01.2015 зареєстрований транспортний засіб: причеп ПГ02. (2000). 01015СВ. дата видачі свідоцтва - 07.09.2000.

В той же час, у розділі ІІІ "Відомості про нерухоме майно" та у розділі ІV «Відомості про транспортні засоби» декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік, позивачем зазначена частка квартири та транспортний засіб не вказані.

Щодо вказаної невідповідності у відомостях про наявність нерухомого майна, ОСОБА_1 надане письмове пояснення, в якому зазначено, що частина вищезазначеної квартири не задекларована ним у звязку із тим, що він вказав загальну площу квартири як сімейну власність (у розділі ІІІ "Майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сімї декларанта"). Щодо вказаної невідповідності у відомостях про наявність рухомого майна, ОСОБА_1 надане письмове пояснення, в якому зазначено, що автомобільний причеп був куплений за кошти його батьків, але зареєстрували причеп на ОСОБА_1 для того, щоб не переоформлювати зайвий раз у зв'язку із віком батьків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 44-46) та договором дарування віл 25.04.2001 (а.с. 97), а також на праві приватної власності належить транспортний засіб - причіп ПГ 02, 2000 року випуску, реєстраційний номер 01015СВ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СІС № 147188 від 07.09.2000 (а.с. 17).

За результатами перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України Про очищення влади, 13.02.2015 Конотопською ОДПІ складений висновок № 1799/17-02 (а.с. 60-62), згідно якого встановлена недостовірність відомостей щодо майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік, наявній податковій інформації. Крім того, за результатами перевірки Конотопською ОДПІ зроблений висновок про те, що вартість майна, вказаного у декларації, відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

На підставі висновків Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статі 5 Закону України Про очищення влади, 01.04.2015 начальником Сумської митниці ДФС прийнятий наказ № 234-о (а.с. 8), яким позивача звільнено з посади головного державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС.

Стверджуючи про необґрунтованість позовних вимог щодо скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Сумська митниця ДФС зазначає про те, що позивач був звільнений на виконання ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", оскільки, згідно висновку Конотопської ОДПІ від 13.02.2015 № 1799/17-02 позивачем вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади".

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

У розумінні частини першої статті 1 Закону про очищення влади очищення влади (люстрація) це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини другої статті 1 цього Закону очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Питання застосування Закону про очищення влади регламентовані Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі Порядок № 563), Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 листопада 2014 року № 1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 листопада 2014 року за № 1385/26162 (далі Порядок № 1100).

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону про очищення влади протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Згідно з частиною восьмою статті 3 Закону про очищення влади заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною пятою статті 5 Закону про очищення влади визначено, що перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України (далі контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону про очищення влади (далі відомості), зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 11 частини першої статті 2 Закону про очищення влади, у деклараціях, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі перевірка) встановлено Порядком № 1100.

Пунктом 3 цього Порядку визначено загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою зясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою зясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обовязкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 5 Закону про очищення влади керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини пятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Вживання у тексті частини восьмої статті 3 Закону про очищення влади єднального та розділового сполучника «та/або» дозволяє дійти висновку, що вказана заборона застосовується до осіб за наявності одного з двох наступних критеріїв.

За першим критерієм необхідно враховувати, що підставами для звільнення є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

За другим критерієм достатньою підставою для звільнення є невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для вжиття заборони за першим критерієм необхідно встановити недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у деклараціях, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону. Ця обставина обовязково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

Враховуючи викладене, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обовязкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Наявність у висновку про результати перевірки інформації про підтвердження законності джерел набуття майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування відповідної заборони.

Судом встановлено, що у висновку від 13.02.2015 № 1799/17-02 фіскальний орган зазначив, що вартість майна (майнових прав), вказаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого позивачем за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України № 1682-VII, відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Стаття 9 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача 1 були відсутні правові підстави для прийняття наказу "Про звільнення з роботи ОСОБА_1В." від 01.04.2015 № 234-о, отже, позовні вимоги в частині визнання його протиправним та скасування підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Згідно розрахунку середньомісячного заробітку ОСОБА_1 (а.с. 88), середньогодинна заробітна плата позивача складає 21,61 грн., отже середньоденна заробітна плата позивача складає 172, 08 грн. (21, 61 грн. * 8 робочих годин).

Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 12 733, 00 грн., виходячи із розрахунку 74 дні (кількість робочих днів за період часу з 02.04.2015 по 22.07.2015)*172,08 грн. (середньоденна заробітна плата).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанова підлягає негайному виконанню в частині присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області провизнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Сумської митниці ДФС "Про звільнення з роботи ОСОБА_1В." від 01.04.2015 № 234-о.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС.

Стягнути з Сумської митниці ДФС (40000, м. Суми, вул. Воровського, 24, ідентифікаційний код 39420037) на користь ОСОБА_1 (41600, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12 733 (дванадцять тисяч сімсот тридцять три) грн. 92 коп. з відрахуванням необхідних податків та зборів.

Допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 3 377 (три тисячі триста сімдесят сім) грн. 07 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та підписаний 27.07.2015.