Справа № 820/7071/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 липня 2015 р. № 820/7071/15

Харківський окружний адміністративний суд в особу судді Самойлової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить про визнання протиправним та скасування прийнятого 04.06.2015 року Індустріальною ОДПІ міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області податкового повідомлення-рішення №00236/1704 про визначення йому суми податкового зобов'язання за податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 799,91 грн., посилаючись на те, що воно суперечить приписам ПКУ, а тому підлягає скасуванню.

Позивач надав до суду заяву про вирішення справи у письмовому провадженні.

Відповідач, який належними чином, згідно до ст. 35 КАСУ, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Суд вважає за можливе вирішення справи без сторін на підставі наявних матеріалів справи, згідно до ч. 6 ст. 128 КАСУ.

Дослідивши письмові докази справи, суд приходить висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області №00236/170404.06.2015 року від 04.06.2015 року позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 799,91 грн., яке ним було отримано 03.07.2015 року, зв'язку із чим десятиденний строк для початку адміністративного оскарження (згідно із п. 56.3. ст. 56 ПКУ) починає свій перебіг з 03.07.2015 року та спливає 13.07.2015 р., що підтверджується штемпелем про відправлення 26.06.15 р. та відміткою поштового відділення про отримання конверту позивачем 01.07.15 р.

При вирішенні даного спору, суд враховує наступні нормативні положення.

Статтею 54 ПКУ врегульоване питання щодо визначення сум податкових та грошових зобов'язань, де в п. 54.3. передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо:

- 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 56.18. ст. 56 ПКУ з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПКУ У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення суд вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Ст. 265 ПКУ був врегульований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, де в пп. 265.1.1. зазначено наступне. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.

Згідно із. пп. 265.2.1. Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової нерухомості, в тому числі його частка

Згідно із. пп. 265.3.1. Базою оподаткування податком було:

В редакції ПКУ станом на 13.03.2014 р. - Базою оподаткування є житлова площа об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його часток

В редакції ПКУ станом на 27.03.2014 р. Згідно із ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р., №1166-УІІ, який набув чинності з 01.04.2014 р. - Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його часток

П. 265.4. були встановлені пільги із сплати податку.

Так згідно із пп. 265.4.1. База оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 250 кв. метрів;

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Пільги із сплати податку не надаються на об'єкти оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, використовуються у підприємницькій діяльності).

Згідно із пп. 265.4.2. Міські, селищні та сільські ради можуть встановлювати додаткові пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб або релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Органи місцевого самоврядування до 1 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням об'єкта житлової нерухомості відомості стосовно пільг, наданих ними відповідно до абзацу першого цього підпункту.

Згідно із пп. 265.5.1. Ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Відповідно до пп. 265.5.2. Ставки податку для фізичних осіб встановлюються в таких розмірах:

а) не більше 1 відсотка - для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 240 кв. метрів, або житлового будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 500 кв. метрів;

б) 2,7 відсотка - для квартири/квартир, загальна площа яких перевищує 240 кв. метрів, або житлового будинку/будинків, загальна площа яких перевищує 500 кв. метрів;

Згідно із п.п. 6.1, Додатку № 1 до рішення 4 сесії Харківської міської рада 6 скликання «Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України» від 12.01.2011 р. № 126/11(в редакції рішення 27 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 20.11.2013 р. № 1298/13 із змінами та доповненнями, внесеними згідно із рішенням 34 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 06.08.2014 р. № 1589/14.

Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно із п. 6.2. Ставки податку для фізичних осіб встановлюються в таких розмірах:

а) 1 відсоток - для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 240 кв. метрів, або житлового будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 500 кв. метрів;

Таким чином, у 2014 році фізичні особи власники житлової нерухомості у власності яких перебували лише квартири, повинні були сплачувати податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, таким чином:

за період з 01.01.2014 р.по 31.03.2014 р. за базою оподаткування виходячи із загальної житлової площі об'єктів нерухомості, та за період з 01.04.2014 р. по 31.12.2014 р. за базою оподаткування виходячи із загальної площі об'єктів нерухомості, за виключенням 120 кв. м пільг згідно із пп. 265.4.1. ПКУ за ставкою 1% від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня оподатковуваного року.

Відповідно до пп. 266.7.2. ПКУ, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Як свідчать докази справи, згідно із декларацією за 2013 рік у розділі VII. ВІДОМОСТІ ПРО ОСОБА_2 позивачем було задекларовано наявність у власності станом на 31.12.2013 р. два об'єкти нерухомості, а саме: квартира загальною площею 71,3 кв. м (житловою площею 48,8 кв. м) та квартира загальною площею 31,75 кв. м (житловою площею 26 кв. м), які разом складають площу 103,05 кв. м, в т.ч. житловою площею 74,8 кв. м.

Таким чином, на підставі пп. 265.4.1. ст. 265 ПКУ, позивач звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2014 рік, оскільки у його власності перебувало лише дві квартири, загальна площа яких не перевищує 120 кв. м, а тому в даному випадку розповсюджується встановлена законодавством пільга.

Обмеження встановлено цією нормою не розповсюджується на позивача, оскільки об'єкти нерухомості не використовуються ним з метою одержання доходів - не здаються в оренду, лізинг, і не використовуються у підприємницькій діяльності. Зворотнє відповідачем не доведено у відповідності до приписів ст. 71 ч. 2 КАСУ, а від так оскаржуване податкове-повідомлення рішення є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням вимог пп. 265.4.1. ст. 265 ПКУ.

Згідно до ст. 94 КАСУ, позивачеві підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 128, 159, 160, 162 КАСУ, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 04.06.2015 року № 000236/1704, прийняте щодо ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_1 (61099, м. Харків, вул. Ак. Філіпова, буд, 34, кв. 3) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 182,70 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Самойлова В.В.