Справа № 2-а-27/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Справа 2-а-27/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АН № 549263 від 31.10.2009 року, винесену інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 300.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що, 31 жовтня 2009 року, близько 09.30 години, він рухався в м. Дніпропетровську по вул. Запорізьке Шосе та керував автомобілем «Шевроле Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. При цьому, він рухався в потоці автомобілів із швидкістю, яка не перевищувала 70 км/год. В районі будинку № 32 по вул. Запорізьке шосе його зупинив працівник ДАІ відповідач у справі, який заявив, що позивач рухався з швидкістю 89 км/год., та послався на показання приладу «Сокол», яким він, начебто, здійснив замірювання швидкості руху. У відношенні позивача працівником ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення та на підставі протоколу, як єдиного доказу, винесена постанова, згідно якої він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і на нього накладено штраф у розмірі 300 грн. Позивач стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, вважає, що постанову винесено незаконно, вона не відповідає вимогам чинного законодавства, при її винесенні було порушено встановлений законодавством порядок притягнення до відповідальності, в звязку з чим, постанова підлягає скасуванню. Так, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, відповідач не зазначив всіх доказів, якими обґрунтовувались його заперечення проти фактів, викладених в протоколі відносно позивача про адміністративне правопорушення, а саме не встановив та не опитав свідків, які знаходились в салоні автомобіля, яким керував позивач, при тому, що свідки були ним зазначені в протоколі, та відповідач їх особисто бачив. При винесенні постанови відповідачем були порушені вимоги ст. 280 КУпАП, оскільки в постанові не були визначені всі необхідні обставини, що мають значення по справі місце правопорушення, інтенсивність руху, наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, відомості про прилад, яким здійснювалось вимірювання швидкості, та інше. Перелічені дії відповідача значно порушили його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанову було винесено з порушенням вимог щодо її складення, а викладені в постанові обставини не відповідають дійсним фактам, які мали місце 31.10.2009 року за його участю.

В судовому засіданні позивач позов та його обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що його автомобіль рухався в третьому ряду, прилад не міг зафіксувати швидкість саме його автомобіля тому, що справа було ще два ряди автомобілів. На приладі «Сокол» було зазначено тільки швидкість 89 км/год., ні автомобіль ні його номер на приладі зазначено не було. Ніяких прав та обовязків інспектор ДАІ йому не розяснював, свідків до справи не залучав. Позивач свої заперечення зазначив в протоколі та записав в якості свідків, осіб, яких віз в своєму автомобілі.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але неодноразово надавав письмові заяви про розгляд справи за його відсутності, в яких зазначив, що позов не визнає і прохає суд прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Із показань свідка ОСОБА_3, витікає, що 31.10.2009 року його з дружиною перевозив на автомобілі «Шевроле» ОСОБА_4 по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську. Автомобіль рухався в потоці автомобілів посередині із пяти смуг руху. Коли проїхали перехрестя, через деякий час їх зупинив працівник ДАІ та повідомив, що була перевищена швидкість. Свідок бачив на спідометрі автомобіля, що швидкість не перевищувала 70 км/год. Працівник ДАІ попрохав ОСОБА_1 вийти із автомобіля. Через деякий час ОСОБА_4 вернувся і спитав у нього анкетні дані для протоколу. Свідок сам являється водієм категорії «В».

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 125330 від 31.10.2009 року (а.с.49), оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, наданої ВДАІ з обслуговування Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області: «31.10.2009 р., 9 год. 50 хв. м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 32, ІДПС БДПС по обслуговуванню м. Дніпропетровська пр-к ОСОБА_2, склав протокол про те, що громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 31.10.2009 року о 09.50 год. в м. Дніпропетровськ, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Шевроле Авео» д/н АЕ 9363ВІ по вул. Запорізьке шосе перевищив швидкісний режим руху більш ніж на 20 км/год., рухаючись в населенному пункті 89 км/год. Швидкість заміряна Сокол 0309306, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 розяснені права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП. Повідомлено про час та місце розгляду справи: о 9 год. 50 хв., м. Дніпропетровськ під розписку. ОСОБА_4 надав письмове пояснення: «Я, ОСОБА_4 ехал на участке дороги по ул. Запорожское шоссе со скоростью 70 км/час в потоке автомобилей. Инспектор ДАИ прапорщик ОСОБА_5 остановил меня из потока автомобилей и предъявил скорость на радаре марки Сокол МС скорость 89 км/ч. У меня есть два свидетеля, которые подтвердят, что я ехал со скоростью 70 км/ч и правила дорожного движения не нарушал. Свидетели: ОСОБА_3 и ОСОБА_6А.» До протоколу додано постанову, є підпис про отримання копії протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та підпис посадової особи, яка склала протокол.» Разом з тим суд звертає увагу на те, що в оригіналі протоколу є запис про свідка: «ОСОБА_7, 1963, Дн-вськ вул. Макарова 15/219», в той час, як в копії, що була надана ОСОБА_1 інспектором ДПС ОСОБА_2, такий запис відсутній.

Згідно оглянутому в судовому засіданні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, наданих в судове засідання відділом ДАІ по обслуговуванню Верхньодніпровського району та м.Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області та прилученому до справи в копії письмового пояснення (а.с.51), складеного власноручно ОСОБА_7 31.10.09 року 31.10.09 р. близько 9.50 він рухався по вул. Запорізьке шосе на автомобілі Мерседес 600, номер НОМЕР_2 з швидкістю 70-75 км/год. В цей час його обігнав автомобіль НОМЕР_3 і був зупинений працівником ДАІ. Водій автомобіля ОСОБА_8 явно перевищував швидкість.

Як витікає з копії постанови серії АН № 549263 від 31.10.2009 року (а.с.6), оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, наданої ВДАІ з обслуговування Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області: «31.10.2009 року інспектор батальйону ДПС пр-к ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що «31.10.2009 року водій ОСОБА_4, 1968, мешкає Дніпропетровська область м. Вільногірськ, вул. Леніна 67/14, який керував автомобілем ОСОБА_8 д/з АЕ9363 ВІ по вул. Запорізьке шосе перевищив швидкісний режим більш ніж на 20 км, рухався 89 км/год швидкість заміряна п/р Сокол 0309306. Враховуючи, що водій скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та керуючись ст. 14-1, ч.ч. 5,6, ст. 258, та ст. 283 КУпАП, ПОСТАНОВИВ: 1. Притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення в у вигляді 300 грн. ..... Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження 10.11.2009. Примірник постанови отримав 31.10.2009 року підпис правопорушника».

Згідно витягу з наказу начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області № 185 о/с від 18 вересня 2008 року /а.с.40/ , прапорщика міліції ОСОБА_2 призначено інспектором дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автомобільно-технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в області.

Згідно копії постової відомості розстановки нарядів несення служби О/С батальйону ДПС ВДАІ для обслуговування м. Дніпропетровська на 31 жовтня 2009 року (а.с.41), в період з 07.00 до 15.00 годин с-на ОСОБА_2 та с-на ОСОБА_9 несли службу на вул. Запорізьке шосе, на автомобілі ОСОБА_10 1835, про технічні засоби, які використовувались при несенні служби відомості відсутні.

Згідно картки маршруту патрулювання № 16 батальйону ДПС ДАІ відділу ДАІ з ОАТ м. Дніпропетровська та автомобільно-технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с.42), зазначено схематично та текстуально: вулиця Запорізьке шосе з прилеглими вулицями, які створюють перехрестя, характеристики маршрутів, час чергування трьох змін: з 07.00 до 15.00 год., 3 15.00 до 23.00 год., з 23.00 до 07.00 год., внизу зазначено: Командир батальйону ДПС ДАІ ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська ГУМВС України в області підполковник міліції нерозбірливий підпис ОСОБА_11, 11.01.2010 року. Суд звертає увагу на те, що картка маршруту патрулювання підписана керівником лише 11.01.2010 року, а не 31.10.2009 року.

Згідно обліку роботи технічних засобів (а.с.43), витікає, що 31.10.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 отримали справний технічний засіб № 0309306, час роботи технічного засобу з 7 до 16 годин, прилад був зданий 31.10.2009 року о 16.00 год.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2009 року о 09.50 год. інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення 31.10.2009 р. о 09.50 год. порушення ПДР України та фіксації цього факту за допомогою технічного приладу «Сокол» № 0309306, було складено протокол серії АЕ №125330 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1, та 31.10.2009 року о 09.50 год. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АН № 549263 у відношенні ОСОБА_1, про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 300.00 грн., за те, що він 31.10.2009 року, о 09.50 год., керуючи автомобілем ОСОБА_8 д/з АЕ9363ВІ в м. Дніпропетровську по вул. Запорізьке шосе перевищив швидкісний режим руху більш ніж на 20 км/год., рухаючись з швидкістю 89 км/год., швидкість вимірювалася приладом «Сокол» № 0309306. Копія протоколу та постанови були вручені позивачеві одразу після їх складення. Після розгляду справи по-суті, та вручення копії протоколу та постанови ОСОБА_1, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектор ДПС прапорщик міліції ОСОБА_2 вніс в оригінал протоколу серії АЕ №125330 про адміністративне правопорушення дані про свідка ОСОБА_7, який, начебто, був свідком перевищення швидкості руху водієм ОСОБА_4, відібрав від нього письмове пояснення.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановленої швидкості руху водіями транспортних засобів більше ніж на 20 км/год., за що установлено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/годину.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме: п. 2.3. - усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком українською мовою; п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР.

Відповідно до встановлених обставин справи та зазначених норм права, оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщик міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу серії АЕ №125330 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1, та постанови про адміністративне правопорушення серії АН № 549263 від 31.10.2009 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 300 грн., в порушення вимог п.3,п.5,п.6,п.9, п.10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно і не розсудливо,оскільки є ознаки фальсифікації доказів, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, оскільки не вирішив клопотання позивача про опитування свідків, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, оскільки в протоколі та постанові зазначено, що подія та всі дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час 09 год. 50 хв.; без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в протоколі відсутні текстуально викладені права особи, передбачені ст. 63 Конституції України, та права і обовязки правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, сам позивач заперечує факт розяснення йому його прав та обовязків; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідженні обставин справи в їх сукупності: не зазначено населений пункт та конкретне місце на вул. Запорізьке шосе, де було вчинено правопорушення, не зазначено, в якому ряду рухався автомобіль позивача; всупереч вимогам закону зазначив в оригіналі протоколу дані про свідка, який не був вказаний в копії протоколу, виданого позивачу, що свідчить про те, що запис про свідка та отримання від нього пояснень було здійснено інспектором Кругліковим О.В. після того, як він розглянув справу по-суті та вручив копії протоколу та постанови ОСОБА_1,тобто без предявлення цього доказу позивачу, що межує з фальсифікацією доказів; в протоколі не зазначено чи були предявлені показання приладу «Сокіл», безпосередньо, позивачу, що не відображено в протоколі; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено в установленому законом порядку, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачами не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, крім посилання на протокол серії АЕ № 125330 від 31.10.2009 року та пояснення свідка ОСОБА_7, які на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимими джерелами доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки факт порушення позивачем ПДР України відповідач не довів, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про адміністративне правопорушення, які були складені у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, - необґрунтовані і незаконні, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 288 ч.5 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,185,186,254 КАС України, п.1 ст.247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АН № 549263 від 31.10.2009 року, винесену інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 300 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію постанови не пізніше наступного дня після її виготовлення в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.