Справа № 2а-152/10/0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 року Справа № 2а-152/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

18.06.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає: визнати неправомірними дії інспектора ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщика міліції ОСОБА_2, які 13.06.2010 року були спрямовані на притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП;

визнати незаконною та скасувати постанову серії АН № 631344 від 13.06.2010 року, винесену інспектором ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 850 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях позивача складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.06.2010 року о 07.45 год. позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Промисловій в м. Вільногірську і був зупинений на перехресті з вул. Жовтневою працівником ДАІ, на вимогу якого він предявив всі необхідні документи, в тому числі діючий поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач став стверджувати, що поліс прострочений. Обурена такою поведінкою відповідача з автомобіля вийшла дружина позивача і також заявила, що поліс дійсний. Тоді відповідач повідомив, що, начебто, дружина, яка знаходилася на задньому сидінні автомобіля, не була пристебнута паском безпеки, і таким чином, позивач порушив п.2.3 «в» та п. 2.1 «г» Правил дорожнього руху України. Після чого, відповідач, незважаючи на заперечення позивача склав у відношенні нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, та виніс постанову серії АН № 631344 від 13.06.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 850 грн.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, а складені протокол та постанову незаконними за наступних підстав. На вимогу працівника ДАІ ним був предявлений діючий поліс страхування цивільно-правової відповідальності. Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач складав в службовому автомобілі за його відсутності, хоча, згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В порушення вимог ст. 256 КУпАП, йому не були розяснені його права та обовязки, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, і які передбачені ст. 268 КУпАП. Внаслідок чого позивач не зміг здійснити повноцінно захист своїх прав при розгляді справи. В порушення ст. 251 КУпАП, відповідач , окрім протоколу про адміністративне правопорушення, ніяких інших доказів до справи не долучив, тобто не довів наявність самої події правопорушення, склад правопорушення, та вини позивача у його скоєнні. Тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена безпідставно.

В судовому засіданні позивач позов та його обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що свідок був залучений відповідачем після складення протоколу. В автомобілі був тільки один пасажир, його дружина, яка знаходилася на задньому сидінні і під час руху була пристебнута ременем безпеки. Відповідач відмовився залучити дружину в якості свідка. На передньому склі його автомобіля в правому нижньому куті були розміщені талон про проходження технічного огляду автомобіля та талон про наявність страхового полісу. Коли відповідач став складати протокол, то пропонував записати порушення, що він рухався, начебто, будучи не пристебнутим ременем безпеки, хоча він під час руху також був пристебнутий ременем безпеки.

Свідок ОСОБА_3 повністю підтвердила пояснення позивача, додатково пояснила, що автомобіль ними був придбаний в кредит, тому вона та чоловік дотримуються всіх правил дорожнього руху, щоб виключити

лишні витрати, вона була пристебнута ременем безпеки і відстебнулась, коли виходила з автомобіля.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, але сам був повідомлений про час, дату та місце судового засідання належним чином.

Як витікає з копії постанови серії АН № 631344 від 13.06.2010 року, оригінал якої також був оглянутий в судовому засіданні в матеріалах справи про виконавче провадження ВДВС Вільногірського міського управління юстиції, Дніпропетровської області, : 13.06.2010 року , ІДПС ВДАІ з ОАТ Верхньодніпровського району, та м. Вільногірська, прапорщик міліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що 13.06.2010 р. о 07.45 в м. Вільногірську, по вул. Промисловій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, перевозив пасажирів не пристебнутих ременем безпеки,та не мав полісу (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, керуючись положеннями ст.14-1, частин 5,6 ст. 258 та ст. 283 КУпАП постановив: притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 367149 від 13.06.2010 року, «13.06.2010 р. о 07.45 в м. Вільногірську, по вул. Промисловій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, перевозив пасажирів не пристебнутих ременем безпеки, та не мав полісу (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.3 «в», 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 126 КУпАП. свідком зазначено ОСОБА_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 розяснені права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено про час та місце розгляду справи: 13.06.2010 року, о 07.50 год., м. Вільногірськ, вул. Промислова. Стоїть підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи. Зазначено пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «Зі змістом складеного протоколу не згоден.». До протоколу додано постанову, є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис посадової особи, яка склала протокол».

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7), ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Згідно копії полісу № ВЕ/2232134 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, забезпечив транспортний засіб ОСОБА_5, номерний знак НОМЕР_3, 2008 року випуску, строк дії полісу один рік з 24.05.2010 року до 23.05.2011 року.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2010 року інспектором ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень, було складено протокол у відношенні позивача про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на підставі цього протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за те, що він 13.06.2010 р. о 07.45 в м. Вільногірську, по вул. Промисловій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, перевозив пасажирів не пристебнутих ременем безпеки, та не мав полісу (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з накладенням штрафу у розмірі 850 грн.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день 13.06.2010 року, в період з 07.45 год. до 07.50 год., тобто, з різницею в 5 хв. Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені позивачеві, від свідка ОСОБА_4 не відібрано пояснення, тому невідомо, які саме факти він підтверджує у справі, інших доказів не прилучено. В постанові не зазначено, які пункти ПДР України були порушені позивачем, тобто не викладена обєктивна сторона складу правопорушення.

Факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи щодо встановлення факту порушення позивачем вимог п.п.2.3 «в», 2.1 «ґ» ПДР України. Щодо порушення вимог п. 2.3 «в» ПДР України, то в протоколі та в постанові відсутня кваліфікація цих дій відповідно до норм КУпАП.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, талона до нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, а у випадках, передбачених законодавством, належно оформленого дорожнього (маршрутного) листа або документів на вантаж, що перевозиться, ліцензійної картки на транспортний засіб, а так само поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - в виді штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.4 ст. 121 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування ременями безпеки в виді штрафу у розмірі від 3 до 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2 «ґ» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі договір обовязкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу.

Згідно п. 2.3 «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки) користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

В порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, п. 1.1., п. 13.3.4., п. 14.1 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що дійсний страховий поліс обовязкового страхування цивільної відповідальності був у нього в наявності і він був предявлений на вимогу відповідача; до протоколу не долучено жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення порушень дорожнього руху позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; від забезпечення на письмову пропозицію суду надати докази у справі, на підставі яких приймалося рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач ухилився і ніяких доказів не надав, від свідка ОСОБА_4 не було відібрано пояснення, тому невідомо які обставини він міг підтвердити; не спростоване твердження позивача, що цей свідок був залучений до участі у справі уже після складання протоколу і не міг бути свідком подій, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення; не було вирішено клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості свідка пасажира його автомобіля; не спростоване твердження позивача та свідка пасажира його автомобіля, що пасажир був пристебнутий ременем безпеки під час руху автомобіля; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, за відсутності для такого висновку доказів; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань; без врахування даних про особу позивача.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщик міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 850 грн., в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; в протоколі відсутні текстуально викладені права особи, передбачені ст. 63 Конституції України, та права і обовязки правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися з розривом в 5 хвилин; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача, свідок не був опрошений по суті справи і не був свідком подій; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність; в протоколі та постанові не зазначена кваліфікація всіх виявлених порушень, в постанові не зазначено пункти ПДР України, які були порушені, тобто обєктивна сторона правопорушення не була викладена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів для підтвердження законності та обґрунтованості своїх дій, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушень, а протокол серії АЕ № 367149 від 13.06.2010 року на підставі наведеного вище суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно тому, що протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за недоведеності його вини та факту події правопорушення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

На підставі ст. ст. 9, 14-1, 122 ч.1, 251, 252, 256, 268, 247 п.1 КУпАП, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,171-2,255,256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії інспектора ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщика міліції ОСОБА_2, які 13.06.2010 року були спрямовані на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АН № 631344 від 13.06.2010 року, винесену інспектором ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 850 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після складення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.