Справа № 2а/2508/10661/11
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про оскарження дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, зобов'язання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, зобов'язання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату, а також щодо виплати щомісячної допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2012 року позовні вимоги - задоволено частково:

визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області щодо не нарахування та невиплати позивачу підвищення до пенсії і додаткової пенсії, встановлених ст.. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату позивачу доплати до пенсії, з урахуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за коду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 15 серпня 2010 року до 22 липня 2011 року, з врахуванням вже сплачених сум;

решта позовних вимог залишено - без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову , та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача - відмовити . Відповідач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Позивач має статус особи, віднесеної до 4 категорії, має право на пільги і соціальні гарантії, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищуються у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст.. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 4, призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування доплати до пенсії та додаткової пенсії, її невиплати, зобов'язання нарахувати доплату до пенсії та додаткову пенсію та здійснити її виплату.

Проте, згідно з пп. 2 п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20 вересня 2005 року, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам, зокрема пенсіонерам та особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби та інших структур, громадянам, що займаються підприємницькою діяльністю без утворення юридичної особи, громадянам, які працюють у громадян, що займаються підприємницькою діяльністю без утворення юридичної особи, а саме: щомісячна грошова допомога - громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині нарахування та виплати щомісячної допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення, постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.