Справа № 2-а-40/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року Справа 2-а-40/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа у справі - Державне казначейство України,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АЕ № 087241 від 04.12.2009 року, винесену інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі - 450 грн., передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову в позовній заяві позивач зазначив, що правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, не вчиняв. 04.12.2009 о 16.15 год. він керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Леваневського в м. Дніпропетровську і розпочав здійснювати поворот праворуч на проспект Калініна на сигнал світлофора, що дозволяв рух. Коли він перебував на перехресті сигнал світлофора став миготливим, але йому слід було закінчити маневр та не створювати небезпечної ситуації для інших учасників дорожнього руху. Після закінчення маневру він зайняв лівий ряд смуги руху тому, що права смуга була зайнята іншими транспортними засобами. Відповідач ОСОБА_2, фактично, вибіг на смугу руху позивача і змусив зробити негайну зупинку, після чого став складати протокол про порушення правил дорожнього руху (ПДР). При цьому він та його напарник вели себе зухвало, погрожували застосувати наручники і скласти ще 2-3 протоколи. Ніяких свідків, які б підтвердили порушення позивачем правил дорожнього руху, не було. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною тому, що висновки, зроблені працівником ДАІ не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач в протоколі надав письмове заперечення стосовно відсутності в його діях факту порушення ним ПДР. На його усні заперечення інспектор ДАІ не відреагував.

В судовому засіданні позивач позов та його обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що має водійський стаж більше 10 років, працює на таксі і майже кожного дня проїзжає близько 500 км. 04.12.2009 він з м. Вільногірська відвіз до залізничного вокзалу в м. Дніпропетровськ трьох пасажирів. Коли проїзжав по пр. Калініна,то бачив пост ДАІ з двох працівників. Коли повертався додому, то рухався по вул. Леваневського і звернув направо на пр. Калініна на дозволяючий сигнал світлофора стрілку зеленого кольору. Впереді нього було 3 -5 автомобілів. Рух був дуже щільний. Коли він виїхав на перехрестя, то сигнал зеленої стрілки став миготливим, потім жовтим, коли закінчував маневр, то сигнал стрілки став червоним, але він не міг зупинятися на перехресті, щоб не створювати аварійної ситуації. Після зупинки, інспектор ДАІ забрав у нього водійські документи і став стверджувати, що він рухався на заборонний червоний сигнал світлофору, при цьому показали йому фотоапарат, де видно було в режимі відеозйомки, що рухався якийсь легковий автомобіль на виїзді з перехрестя при червоному сигналі світлофору. Якість зйомки була така, що неможливо було визначити ні марки автомобіля ні його державний номерний знак. Чому дані фотозйомки не були зазначені в протоколі, позивачу не відомо. Свідків події не було. При цьому на перехресті не було розмітки - стоп-лінія або дорожнього знаку без зупинки рух заборонено, за наявності яких слід було б керуватися сигналами світлофора як на вїзді на перехрестя так і на виїзді з перехрестя.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але неодноразово надавав письмові заяви про розгляд справи за його відсутності, в яких зазначив, що позов не визнає і прохає суд прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Третя особа - державне казначейство України, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання свого представника не направило, але надало пояснення на позов, в якому прохає справу розглядати без участі його представника, та по-суті пояснює, що орган Державного Казначейства України, згідно своїх функціональних обовязків, здійснює платежі лише за дорученням відповідних розпорядників коштів. Законні підстави для вирішення питання про взаємовідносини між позивачем та Державним Казначейством України взагалі відсутні.

Як витікає з копії постанови серії АЕ № 087241 від 04.12.2009 року /а.с.4/, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, в справі виконавчого провадження, наданій відділом державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції: 04.12.2009 року інспектор ДПС БДПС ВДАІ м. Дніпропетровська, ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що «04.12.2009 року о 0 16.25 год. в м. Дніпропетровську водій ОСОБА_1, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Садова 30/21/20, керуючи ав-м «Шевроле», д/н НОМЕР_2 по вул. Леваневського, здійснив поворот праворуч на пр. Калініна в той час, як додаткова секція світлофора «стрілка» була вимкнена. Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, постановив накласти на нього згідно ст.14-1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 450 гривень».

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 162241 від 04.12.2009 року, ІДПС БДПС з обслуговування м. Дніпропетровська мол. с-нт міліції ОСОБА_2, склав протокол про те, що громадянин ОСОБА_1 04.12.2009 р. о 16.25 год. в м. Дніпропетровську, керуючи ав-м «Шевроле», д/н НОМЕР_2, по вул. Леваневського, здійснив поворот праворуч на пр. Калініна в той час, як додаткова секція світлофору «стрілка» була вимкнена, чим порушив вимоги п.8.7.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 розяснені права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про час та місце розгляду справи під розписку. ОСОБА_1 надав письмове пояснення: «двигался на горящую мигающую зеленую стрелку светофора, на перекресток выехал на желтый , с действиями работника ГАИ не согласен, буду обращаться в суд, свидетелей у работников ГАИ не было. До протоколу додано постанову, є підпис про отримання копії протоколу ОСОБА_1

Згідно витягу з наказу № 185 о/с від 18.09.2008 року ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодший сержант міліції ОСОБА_2 призначений на посаду інспектора дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автомобільно-технічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в області, з 20.09.2008 року.

Згідно копії постової відомості розстановки нарядів несення служби О/С батальйону ДПС ВДАІ для обслуговування м. Дніпропетровська на 04 грудня 2009 року (строчка 12), в період з 15.00 до 23 00 годин ОСОБА_2 ніс службу на пр. Пушкіна - пр. Калініна - ж.м. Западний.

Згідно картки маршруту патрулювання № 22 батальйону ДПС ДАІ відділу ДАІ з ОАТ м. Дніпропетровська та автомобільно-технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, зазначено схематично та текстуально проспект Калініна з прилеглими вулицями, проспект Пушкіна з прилеглими вулицями, зазначені характеристики маршрутів, та час чергування трьох змін: з 07.00 до 15.00 год., 3 15.00 до 23.00 год., з 23.00 до 07.00 год.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 04.12.2009 року інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодшим сержантом міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення порушення ПДР України, 04.12.2009 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 162241 у відношенні ОСОБА_1 про скоєння останнім правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на підставі цього протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 087241 від 04.12.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 за те, що він 04.12.2009 р. о 16.25 год. в м. Дніпропетровську, керуючи ав-м «Шевроле», д/н НОМЕР_2, по вул. Леваневського, здійснив поворот праворуч на пр. Калініна в той час, як додаткова секція світлофору «стрілка» була вимкнена, чим порушив вимоги п.8.7.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 450.00 грн., копії вказаних протоколу та постанови були вручені позивачеві 04.12.2009 року.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за проїзд водіями транспортних засобів на заборонний сигнал світлофора, за що передбачене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.8.7.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, зі змінами та доповненнями, сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області молодший сержант міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 162241 від 04.12.2009 року у відношенні ОСОБА_1 та винесенні постанови серії АЕ № 087241 від 04.12.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 450 грн., в порушення вимог п.3,п.5,п.9 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення, з застосуванням недозволених засобів фіксування порушення.

Так в порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він рухався на сигнал світлофора, який дозволяв рух; до протоколу не долучено жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову: - необґрунтовано, тобто, за відсутності для такого висновку доказів; - без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань; без врахування даних про особу позивача; з незаконним використанням фотоапарата для фіксації порушення в режимі відеозйомки, про що не зазначено в протоколі, але з допомогою якого була спроба переконати позивача у вчиненні ним порушення ПДР, про що стверджує позивач; при зверненні до позивача відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 вживав необґрунтовані погрози щодо складення у відношенні позивача ще інших протоколів; в протоколі відсутні текстуально викладені права та обовязки правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачами не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, крім посилання на протокол серії АЕ № 162241 від 04.12.2009 року, який на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідачів є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 162241 від 04.12.2009 року та постанова про адміністративне правопорушення серії АЕ № 087241 від 04.12.2009 року, які були складені у відношенні позивача ОСОБА_1 відповідачем - субєктом владних повноважень, інспектором ДПС ОСОБА_2, - необґрунтовані і незаконні, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,185,186,254 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АЕ № 087241 від 04.12.2009 року, винесену інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 450.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію постанови не пізніше наступного дня після її виготовлення в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачам та третій особі.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.