Справа № 813/3690/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року № 813/3690/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

Встановив:

Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом щодо стягнення з ОСОБА_2 незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 193,04 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 02.09.2014 ОСОБА_2 звернулась до Львівського міського центру зайнятості у пошуках роботи, статус безробітної їй було надано 02.09.2014, отримувала матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю. Виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_2 була виплачена за період з 09.09.2014 по 29.10.2014 в сумі 907,84 грн. Центром зайнятості встановлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітна ОСОБА_2 також перебувала у цивільно-правових відносинах з ТзДВ «Страхова компанія «Іллічівська» згідно діючого Договору доручення №04 від 18.08.2014 про надання послуг та отримала дохід. Отже, будучи зайнятою особою з 18.08.2014 ОСОБА_2 не могла перебувати на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримувати допомогу по безробіттю.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечила, хоча була повідомлена про час та місце проведення судового засідання.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону «Про зайнятість населення» зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, повязана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сімї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у субєктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.

Відповідно до п.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

П.3 ст. 36 цього ж Закону передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїхобовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та наждання соціальних послуг.

Відповідно до п. 4.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних

ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. .

ОСОБА_2 звернулась до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 02.09.2014 та їй було надано статус безробітної 02.09.2014 року відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі поданої заяви. За час перебування на обліку ОСОБА_2 отримала у центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», отримана інформація про дохід відповідача в період перебування на обліку як безробітної. На підтвердження цих даних здійснено перевірку достовірності інформації отриманої при обміні даними з ДФС (акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №214 від 26.05.2015 року) та з'ясовано, що ОСОБА_2 під реєстрації та набутті статусу безробітної 02.09.2014 року у Львівському міському центрі зайнятості перебувала у цивільно-правових відносинах з ТзДВ «Страхова компанія «Іллічівська» згідно діючого Договору доручення №04 від 18.08.2014р. про надання послуг та отримала дохід. Договір доручення №04 від 18.08.2014р. про надання послуг відповідачем був припинений лише 28.11.2014 року згідно Угоди про припинення Договору доручення від 18.08.2014 року.

Львівським міським центром зайнятості скеровано претензію від 27.05.2015 про повернення ОСОБА_2 допомоги по безробіттю в сумі 907,84 грн, проте претензія залишена без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України судові витрати у формі судового збору з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

Постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського центру зайнятості кошти в сумі 907 (девятсот сім) грн 84 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський