Справа № 2а-209/10/1170
Суддя: Г.М. Ком’якович
Дата ухвалення: 2010-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 2а-209/10/1170
Рядок звіту № 8
КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 лютого 2010 року м. Кіровоград

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Комякович Г.М. розглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом: прокурора Маловисківського району, який діє в інтересах держави в особі:

1) Маловисківської районної державної адміністрації

2) відділу Держкомзему у Маловисківському районі

до відповідача: ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кіровоградська філія ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України»

про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 093404 від 13.06.2007 року та повернення його до архіву відділу Держкомзему у Маловисківському районі, суд -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Маловисківського району, який діє в інтересах держави в особі Маловисківської районної державної адміністрації та відділу Держкомзему у Маловисківському районі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кіровоградська філія ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України»звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 093404 від 13.06.2007 року та повернення його до архіву відділу Держкомзему у Маловисківському районі.

У позовній заяві зазначено, що на підставі сертифікату серії КР № 003 053 від 25.03.2002 року ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на землю III КР 008 300.

Рішенням Маловисківського районного суду № 2-1117 від 02.10.2006 року визнано дійсним договір купівлі продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 003 053 площею 5,97 умовних кадастрових га на території Мануйлівської сільської ради, укладений 02.10.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На підставі зазначеного рішення видано розпорядження голови Маловисківської РДА № 620-р від 04.12.2006 року, яким визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії III КР № 008300 від 25.03.2002 року, що належав ОСОБА_2 та передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 на підставі сертифікату серії КР № 0256267.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну ділянку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Тому на виконання розпорядження № 620-р від 04.12.2006 року та на підставі зазначеного вище сертифікату видано державний акт на право власності на земельну ділянку (№КР № 093 401) на імя ОСОБА_1

14 квітня 2009 року Апеляційним судом Кіровоградської області винесено ухвалу, якою рішення Маловисківського районного суду № 2-1117 від 02.10.2006 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд, як наслідок відпали правові підстави для видання розпорядження голови РДА № 620р.

На підставі даної ухвали прокуратурою Маловисківського району на розпорядження голови № 620 р від 04.12.2006 року було внесено протест з вимогою скасувати дане розпорядження, як незаконне. За результатами його розгляду головою Маловисківської РДА видано розпорядження № 242-р від 15.05.2009 року про скасування свого розпорядження № 620-р від 04.12.2006 року.

Прокурор району в позовній заяві зазначає, що розпорядження голови Маловисківської РДА № 620-р від 04.12.2006 року не діє, тому воно не може бути підставою для знаходження у відповідача документу, який йому не належить, права власності земельною ділянкою не посвідчує і підлягає поверненню до органу, який його видав, для зберігання в архіві повноважного органу, згідно з визначеним законодавством порядком, обовязковим для виконання на території України.

Розглянувши матеріали позовної заяви прокурора Маловисківського району, суд дійшов висновку, що розгляд даної справи в окружному адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства розглянути неможливо, оскільки компетенція адміністративного суду не поширюється на даний спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Разом з тим, суди повинні дотримуватися встановлених процесуальними законами правил підсудності та підвідомчості спорів, враховувати, що тільки права, свободи та законні інтереси учасників правовідносин, які виникають із визначених законом підстав та інших юридичних фактів, підлягають судовому захисту в передбачений законом та/або договором спосіб.

Статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень збоку посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому з частиною другою зазначеної статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Стаття 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ, це, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Встановлено, що предмет спору в даній справі безпосередньо пов'язаний із надбанням, зміною та припиненням права щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, тобто повязаний із виникненням права власності та права постійного користування земельною ділянкою, іншими словами існує спір про право.

Предметом позову, є вимоги про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 093404 від 13.06.2007 року, виданого ОСОБА_1 Тобто, прокурором району фактично заявлені вимоги про припинення права власності фізичної особи на земельну ділянку.

Дійсно, відповідно до вимог ст. 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Однак, в даному випадку встановлений інший порядок судового розгляду. Тобто між сторонами існує спір про право, який має приватноправовий характер, що в свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Слід зазначити, що всі заявлені позовні вимоги обєктивно тісно повязані між собою і відокремити позовні вимоги щодо цивільно-правових відносин від вирішення публічно-правового спору на даний час неможливо, а тому вони повинні вирішуватись разом.

Позиція суду в даному питанні, узгоджується з позицією Верховного суду України, який в своїй постанові від 16.09.2008 року зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень», відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України означає, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних, управлінських функцій.

Згідно з ст. 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин відносять:

а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом;

б) участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель;

в) координація здійснення землеустрою та державного контролю за використання та охороною земель;

г) підготовки висновків щодо надання або вилучення ( викупу) земельних ділянок ;

ѓ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених цим Кодексом;

д) підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст;

е) здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, повязаних із вилученням (викупом) земельних ділянок;

є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів;

ж) вирішення інших у галузі земельних відносин, відповідно до закону.

При цьому за змістом зазначеної статті районна державна адміністрація має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

З наведеного випливає, що при здійсненні повноважень власника землі, районна державна адміністрація є не субєктом владних повноважень, у тому значенні цього терміну, в якому вжито в п.1.ч.1ст. 17 КАС, а рівноправним субєктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

За таких обставин, заявлені в справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватно правовий характер, а тому районна державна адміністрація - як орган місцевого самоврядування в цих відносинах виступає як субєкт права власності, а не як субєкт владних повноважень. Прийняття зазначеним органом рішення є етапом реалізації волі власника на укладення, продовження дії договору чи відмову від його укладення, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно правовий.

Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, окрім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Загальні способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 Цивільного кодексу України. Захист права судом відбувається з урахуванням установлених законом меж здійснення субєктивного права на захист і компетенції суду.

При переході майна у володіння третіх осіб в звязку з відчуженням у правовідносинах, в яких не приймав участі власник даного майна, право такого власника може бути захищене лише шляхом предявлення позову про витребування майна від добросовісного набувача. Такий позов залежно від субєктного складу сторін спору розглядається за правилами господарського або цивільного судочинства.

Зі змісту статті ст.393 Цивільного кодексу України випливає, що такий спосіб захисту порушеного права, як визнання незаконним акта субєкта владних повноважень, не є універсальним і його застосування можливе у двох випадках: коли може бути відновлене те становище, яке існувало до видання акта, або коли за відсутності цієї можливості вимога про визнання незаконним акта субєкта владних повноважень поєднана з вимогою про відшкодування майнової шкоди.

Отже, в даному випадку між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Дана справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи), яке наведене у п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС, тобто компетенція адміністративних судів, встановлена статтею 17 КАС, на цей спір не поширюється.

За таких обставин, суд вважає неможливим розгляд даної справи в порядку адміністративного судочинства, оскільки компетенція адміністративного суду не поширюється на даний спір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, у позові прокурора не зазначено в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави та обґрунтовано обставини, які вказують на існування необхідності захисту інтересів держави.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 3, ст.4, ст.17, п.1 ч.1 ст.109, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.15 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом прокурора Маловисківського району, який діє в інтересах держави в особі Маловисківської районної державної адміністрації та відділу Держкомзему у Маловисківському районі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кіровоградська філія ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» до ОСОБА_1 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 093404 від 13.06.2007 року та повернення його до архіву відділу Держкомзему у Маловисківському районі.

2. Позовну заяву повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

4. Розяснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 5-денний строк з дня постановлення ухвали, а особою, без виклику якої було постановлено ухвалу в той же строк з дня отримання нею копії ухвали і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, у разі її подання протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3