Справа № 2-а-71/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року Справа 2-а-71/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кобеляцької роти ДПС для обслуговування доріг державного значення ГУМВС України в Полтавській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 05.01.2010 року, позивач прохає визнати незаконною та скасувати постанову серії ВІ № 029820 від 27.12.2009 року, винесену інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС для обслуговування доріг державного значення ГУМВС України в Полтавській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 300 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив в повній заяві, що 27.12.2009 року близько 14.07 год. він керував автомобілем і рухався зі швидкістю 75 км/год. автодорогою Бориспіль-Дніпропетровськ. Його зупинив інспектор ДАІ, який повідомив, що , начебто, він перевищив встановлену швидкість руху і рухався зі швидкістю 89 км/год., що швидкість, начебто, вимірювалася з допомогою приладу Візир» № 0812426. При цьому відповідач запропонував сплатити штраф на місці у розмірі 150 грн.. Після того, як позивач заперечив порушення правил дорожнього руху та повідомив, що рухався зі швидкістю 75 км/год., що можуть підтвердити свідки, які знаходилися в салоні автомобіля, інспектор ДПС склав протокол та постанову серії ВІ № 029820 від 27.12.2009 року про адміністративне правопорушення, відповідно до яких позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього було накладено штраф у розмірі 300 грн. На думку позивача, постанова не відповідає вимогам закону за наступних підстав: - У постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фотофіксацію приладом »Візир». Відповідно до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС 13.11.2006 р. № 1111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише працівники, які вивчили інструкцію та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників; - У відповідності з ст.ст. 10-15 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання, результати яких можуть бути використані в якості доказів, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожний засіб вимірювальної техніки має бути укомплектованим документами про допуск його до використання в Україні та про повірку даного засобу вимірювальної техніки. Таких документів працівник ДАІ позивачу не надав; - Розгляд справи на місці, без підготовки та надання часу позивачу для звернення за правовою допомогою, подання документів, що характеризують особу, інших доказів по справі не тільки порушило права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призвело до того, що при винесенні постанови не було враховано матеріальний стан позивача та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 3 КУпАП. За цих обставин права позивача були грубо порушені, а викладені в постанові обставини не відповідають дійсним обставина, які мали місце 27.12.2009 року з участю позивача; - Прилад «Візир» знаходився в автомобілі ДАІ і лежав на панелі приборів біля керма, що ставить під сумнів вірність показань приладу, оскільки зйомка могла проводитися не зі штативу, а з рук інспектора. Згідно ч. 3 ст. 70 КАС України, докази, отримані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Таким чином, фото, отримане з порушенням вищезазначеної Інструкції, ЗУ «Про міліцію» та Конституції України, не може братися судом в якості доказу факту вчинення правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що прилад, яким вимірювалася швидкість, інспектор ДПС йому не показував. Свої заперечення він написав в протоколі про адміністративне правопорушення. Дорожнього знаку населений пункт не було, тому він не впевнений, що подія відбулася саме в населеному пункті Бугаївка. Його зупинили приблизно о 14.07 год., а інспектор ДАІ ОСОБА_3 в с. Бугаївка повинен був нести службу, згідно картки маршруту патрулювання, лише з 15.30 год. В відомості про здачу ОСОБА_2 та іншими інспекторами заліків з правил поводження та роботи з приладом ВІЗИР не зазначена дата, тобто невідомо, чи був ним зданий залік станом на 27.12.2009 року. Прилад ВІЗИР № 0812426 станом на 27.12.2009 року не пройшов повірки, оскільки відповідач надав свідоцтво про повірку, яка була проведена 15.01.2010 року і дійсна до 15.01.2011 року. З відеофіксації, наданої відповідачем, неможливо зробити висновок, що подія відбувалася в населеному пункті Бугаївка.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але був повідомлений про дату час та місце судового засідання належним чином. Разом з тим до суду надійшли письмові заперечення, складені інспектором з адмінпрактики Кобеляцької роти ДПС капітаном міліції Р.І Рябухою, в яких зазначено прохання відмовити в задоволенні позову, що відповідач діяв відповідно до КУпАП та згідно Інструкцій з питань діяльності підрозділів ДПС, що вимірювач швидкості «Візир», на відміну від спідометра, є сертифікованим перевіреним вимірювачем швидкості.

Із показань свідка ОСОБА_4 витікає, що 27.12.2009 року близько 15 годин його та ОСОБА_5 перевозив на автомобілі «Шевроле» ОСОБА_6 з м. Києва. Перед тим, як їх зупинив працівник ДАІ, вони рухалися з швидкістю не більше 75 км/год. тому, що була зима, ями на дорозі і слизько. Він має водійський стаж 45 років, швидкість визначив по спідометру в автомобілі, дорожнього знаку, що визначає населений пункт він не бачив, його не було. Коли ДАІ зупинило, автомобіль ДАІ стояв зліва, справа була лісопосадка. ОСОБА_6 потім повідомив йому, що інспектор ДАІ звинуватив його в перевищенні швидкості і склав протокол.

Згідно свідоцтва про визнання, виданого 11.10.2006 року Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики, радіолокаційний вимірювач швидкості «Візир» визнано типом засобу вимірювальної техніки та зареєстровано у державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, підлягає повірці під час експлуатації, міжповірочний інтервал не більше одного року.

Радіолокаційний вимірювач швидкості «Візир» № 0812426, який використовувався інспектором ДПС ОСОБА_2 при фіксуванні швидкості руху автомобіля під керуванням позивача, згідно свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, виданого 15.01.2010 року Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, визнано придатним до застосування до 15.січня 2011 року. Границя абсолютної похибки в стаціонарному режимі: плюс, мінус 1 км/год., в патрульному режимі: плюс, мінус 2 км./год.

Згідно Списку особового складу Кобеляцької роти ДПС, з яким проведені заняття та прийняті заліки з правил поводження та роботи пристроєм вимірювання швидкості «Візир», «Радіс» ..., за порядковим номером 34 зазначено ІДПС ОСОБА_2, який здав залік. Суд звертає увагу на те, що дати здачі заліків в документі не зазначено.

Згідно повідомлення командира Кобеляцької роти ДПС ОСОБА_7, прапорщик міліції ОСОБА_2 був призначений на посаду інспектора ДПС Кобеляцької роти ДПС, підпорядкованої ГУМВС України в Полтавській області, 29.09.2007 року.

Згідно картки маршруту патрулювання № 5 автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя з 169 по 220 км. , зазначено схематично та текстуально маршрут патрулювання з графіком переміщення між ділянками несення служби. Зазначено, зокрема, ділянка 2/5 181 км. +200 м., з 13.00 до 15.00 год.; 15.00-15.30 переміщення до ділянки 3/5; ділянка 3/5 194 км.+100 м., с. Бугаївка, з 15.30 до 16.00 год.

Згідно копії постової відомості від 27.12.2009 року розстановки нарядів ДПС Кобеляцької роти ДПС, за порядковим номером 3, зазначено, що на маршруті № 5 ніс службу ОСОБА_2 з іншим працівником і їм був виданий прилад «Візир» № 0812426.

Із оглянутої в судовому засіданні відеофіксації події, наданої на електронному диску, витікає, що демонстрація події розпочалася з статичного моменту, тобто, на екрані монітора висвітлені показання: 27.12.09; 14.07.47; швидкість 0,89 км./год.; 0812426, та зображено легковий автомобіль на лівій смузі дороги передньою частиною направлений назустріч відеозйомці. Після чого, розпочалося зображення в динаміці, швидкість зменшилася до 87 км/год., після чого відбувся зустрічний розїзд з легковим автомобілем і показання швидкості зникли, але зразу ж зявилися після розїзду і показали швидкість 74 км./год., при наближенні автомобіля стало видно його марку та держаний номер: ОСОБА_8 АВЕО АЕ 9363 ВІ.

Як витікає з копії постанови серії ВІ № 029820 від 27.12.2009 року, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні в справі виконавчого провадження, наданій відділом державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції: «27.12.2009 року ІДПС Кобеляцької ОР пр-к ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив: « ОСОБА_6, 03.10.1968 р., Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ. АДРЕСА_1. 27.12.2009 року, на 194 км. а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, керуючи автомобілем ОСОБА_8 д/з АЕ9363 ВІ в с. Бугаївка, позначеному знаком 5.45 ПДР, перевищив швидкість руху, рухався 89 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Візир» № 0812426. Враховуючи, що ОСОБА_6 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та керуючись ст. 14-1, ч.ч. 5,6, ст. 258, та ст. 283 КУпАП, ПОСТАНОВИВ: 1. Притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення в у вигляді: штраф 300 грн. ..... Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. Примірник постанови отримав 27.12.2009 року підпис правопорушника та посадової особи, що склала постанову. До постанови додається протокол ВІ 105060».

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ № 105060 від 27.12.2009 року, « 27.12.2009 року, 14 год. 07 хв., Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжям. ІДПС Кобеляцької ОР пр-к ОСОБА_2 склав протокол про те, що громадянин ОСОБА_6, 03.10.1968 р., Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ. АДРЕСА_1. 27.12.2009 року, на 194 км. а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, керуючи автомобілем ОСОБА_8 д/з АЕ9363 ВІ в с. Бугаївка, позначеному знаком 5.45 ПДР, перевищив швидкість руху, рухався 89 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Візир» № 0812426, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 розяснені права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено про час та місце розгляду справи: 27.12.2009 року, 14 год. 07 хв., в 194 км. а/д Бориспіль-Дніпропетровськ. Стоїть підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи. Зазначено пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «Я ОСОБА_9 двигался на уч-ке дороги Борисполь-Днепропетровск в нас. пункте Бугаевка со скоростью 75 км/час. Инспектор ДПС ОСОБА_3 предъявил мне скорость движения 89 км/час, что подтвердят свидетели ОСОБА_5 и ОСОБА_10 Правил дорожного движения не нарушал. С протоколом не согласен. Свидетелей у инспектора не было. С предъявленным нарушением не согласен». До протоколу додано постанову ВІ 029820, є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис посадової особи, яка склала протокол».

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2009 року інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС для обслуговування доріг державного значення ГУМВС України в Полтавській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення порушення ПДР України, 27.12.2009 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВІ № 105060 у відношенні ОСОБА_1 про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на підставі цього протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 029820 від 27.12.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 за те, що він 27.12.2009 року, на 194 км. а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, керуючи автомобілем ОСОБА_8 д/з АЕ9363 ВІ в с. Бугаївка, позначеному знаком 5.45 ПДР, перевищив швидкість руху, рухався 89 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Візир» № 0812426, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 300 грн., копії вказаних протоколу та постанови були вручені позивачеві 27.12.2009 року.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день 27.12.2009 року та в один і той же час 14 год. 07 хв., який співпадає з часом виникнення події. Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені ОСОБА_1, свідків події не зазначено, інших доказів не прилучено.

Факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи щодо встановлення факту порушення вимог п.12.4 ПДР України з боку позивача.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, за що передбачене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більш як 60 км/годину.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС Кобеляцької роти ДПС для обслуговування доріг державного значення ГУМВС України в Полтавській області прапорщик міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ № 105060 від 27.12.2009 року у відношенні ОСОБА_1 та винесенні постанови серії ВІ № 029820 від 27.12.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 300 грн., в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідженні обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час 14 год. 07 хв., що співпадає з часом виникнення події; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність; перевищення швидкості було виявлене приладом Візир № 0812426, стосовно якого відповідач надав дані про його повірку від 15.01.2010 року, із чого витікає, що на момент застосування 27.12.2009 року цей прилад не був належним чином повірений і тому його показання швидкості руху неможливо сприйняти як реальні, тобто заперечення позивача стосовно того, що він рухався з швидкістю 75 км/год., не спростовані; не спростоване заперечення позивача щодо місця виникнення події, а саме, згідно документів та відеозйомки подія відбулася о 14.07 год., а згідно картки маршруту патрулювання № 5, інспектор ДПС ОСОБА_2 в с. Бугаївка повинен був нести службу лише з 15.30 год., що може свідчити про фальсифікацію щодо місця події; в відомості про здачу ОСОБА_2 та іншими інспекторами заліків з правил поводження та роботи з приладом ВІЗИР не зазначена дата, коли це відбулося, тобто невідомо, чи був ним зданий залік станом на 27.12.2009 року.

В порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; до протоколу не долучено жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, за відсутності для такого висновку доказів; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань; без врахування даних про особу позивача.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачами не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, крім посилання на протокол про адміністративне правопорушення та на дані відеофіксації з допомогою приладу «Візир», які, на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимими джерелами доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача, то постанова про адміністративне правопорушення, яка була складена у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, є необґрунтованою і незаконною, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,185,186,254 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ВІ № 029820 від 27.12.2009 року, винесену інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС для обслуговування доріг державного значення ГУМВС України в Полтавській області прапорщиком міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 300 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію постанови не пізніше наступного дня після її виготовлення в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.