Справа № 2а-4404/11/1370
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року м. Київ К/800/23900/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного Управління Державної фіскальної служби у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року

у справі № 2а-4404/11/1370

за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного Управління Міндоходів у Львівській області

до ОСОБА_1

про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

встановив:

ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18 960 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу в якій посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 22 вересня 2009 року Львівським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на ім'я ОСОБА_1 здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1, 2000 року випуску.

Відповідно до розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаного транспортного засобу в Україні, сума податку становить 18 960 грн.

Відповідно до довідки ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 24 січня 2011 року № 1305/17-010 кошти по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 18 960 грн. від ОСОБА_1 до бюджету не надходили.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

Згідно частини 4 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 6 цієї статті Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Статтею 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Таким чином, ніхто не може здійснити державну реєстрацією транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у справі № 2а-5372/11/1370, визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію на ім'я ОСОБА_1 транспортних засобів марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4, державний номерний знак НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_4, 2000 року випуску, VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4, державний номерний знак НОМЕР_3, № кузова - НОМЕР_5, 1999 року випуску.

Крім того, слідчим відділом прокуратури Львівської області порушено кримінальні справи № 181-0311 та № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 364, частин 1, 3 статті 358 Кримінального кодексу України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_2, начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області встановлено, що протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, зокрема: VOKSWAGEN TRANSPORTER T4 державний номерний знак НОМЕР_2 та VOKSWAGEN TRANSPORTER T4 державний номерний знак НОМЕР_3.

Згідно висновку експерта від 26 грудня 2013 року №6/624, підписи від імені ОСОБА_1 в графі «Заявник» в заявах від 22 вересня 2009 року №5001, від 06 жовтня 2009 року №7268 та в графі «Отримав» в накладних від 22 вересня 2009 року №128554, від 07 жовтня 2009 року №135872 щодо реєстрації транспортних засобів VOKSWAGEN TRANSPORTER T4 державний номерний знак НОМЕР_2 та VOKSWAGEN TRANSPORTER T4 державний номерний знак НОМЕР_3 виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про вчинення злочину стосовно фактів незаконної реєстрації на її ім'я транспортних засобів, в межах кримінального провадження №00001639, відповідача визнано потерпілою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів за умови недоведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами обставин та підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова головного Управління Державної фіскальної служби у Львівській області відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев