Справа № 2-а/1970/3870/11
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2012-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3870/11

"18" січня 2012 р. м. Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А. при секретарі судового засідання Мушій А.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача (ОСОБА_1 митниці) ОСОБА_3,

відповідач (головне управління Державного казначейства України у м. Києві) не зявився,

представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ( ТОВ „СМП фірми „Веста) ОСОБА_4,

представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Тернофарм

до ОСОБА_1 митниці,

та Головного управління Державного казначейства України у місті Києві

про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернофарм»звернулося у ОСОБА_1 окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_1 митниці, Головного управління Державного казначейства України у місті Києві про визнання неправомірною бездіяльності ОСОБА_1 митниці щодо не повернення переплати ПДВ в розмірі 12753,28 грн. та про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у місті Києві суму у розмірі 12753,28 грн. як переплату ПДВ.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що ТОВ «Тернофарм» відповідно до договору № 08001 від 26.09.2008 року ввезло на територію України медичне скло, а саме банки скляні брунатного кольору для лікарських препаратів місткістю 30 мл. виробництва Shandong Pharmaceutical Glass Co.LTD, China в кількості 72576 шт. за ціною 105 доларів США за 1000 шт. на загальну суму 7620,48 доларів США митне оформлення якого здійснено за ВМД № 403000007/2011/004221 від 14.04.2011 року. При розмитнені вищевказаних банок ТОВ «Тернофарм» сплатило ПДВ 12753,28 грн.

Представник позивача доповнив, що при митному оформлені ВМД № 403000007/2011/004221 від 14.04.2011 року позивачем надміру сплачений податок на додану вартість у розмірі 12753,28 грн., оскільки імпортований ним товар класифікований за кодом НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД, входить до Переліку виробів медичного призначення, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2003 року № 1949, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Представник позивача зазначив, що ТОВ «Тернофарм»звернулося до ОСОБА_1 митниці з заявою щодо повернення надміру сплаченого ПДВ в розмірі 12753,28 грн., але ОСОБА_1 митниця відповідь не надала і ПДВ не повернула, а тому позивач звернувся у суд за захистом свої прав.

Крім того, представник позивача доповнив, що твердження відповідача у своєму запереченні на те, що ТОВ «Тернофарм»добровільно відмовилося від податкової пільги з операції по ввезенню банок за кодом УКТЗЕД 7010 90 79 00, а тому повернення відшкодування ПДВ з бюджету не може бути здійснено є хибним, оскільки відповідно до листа ДПА України № 6286/7/16-1517 від 04.03.2011 року згідно з пунктом 30.1 статті 30 Податкового кодексу України (далі ПК України) податкова пільга це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 статті 30 ПК України. Також відмітив, що розділом V «Податок на додану вартість»ПК України передбачається надання податкових пільг, передбачених підпунктом "г" пункту 30.9 статті 30 ПК України, а саме звільнення від сплати податку та збору. Ця пільга надається не окремим платникам податків, а застосовується при здійсненні окремих операцій, визначених статтею 197 розділу V ПК України та окремими пунктами підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Таким чином, позивач вважає, що відмовитися від використання податкової пільги чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів платник податків вправі лише тоді, коли звільнення надається безпосередньо платнику податків, а не окремим операціям з постачання тих чи інших товарів чи надання тих чи інших послуг. В частині, що стосується податку на додану вартість, це лише одна з категорій пільг, яка надається платникам податку, - зменшення податкового зобов'язання після нарахування податку та збору (підпункт "б" пункту 30.9 статті 30 Кодексу), тобто право на формування податкового кредиту. Від таких видів пільг як встановлення зниженої ставки податку та збору (підпункт. "в" пункту 30.9 статті 30 Кодексу) та звільнення від сплати податку та збору (підпункт "г" пункту 30.9 статті 30 Кодексу) платники податку не вправі ні відмовитися, ні зупинити їх використання на один чи декілька звітних періодів, оскільки ці пільги надаються не безпосередньо платникам, а стосуються окремо перерахованих у відповідних статтях Податкового кодексу України операцій.

Представник відповідача ОСОБА_1 митниці проти позову заперечував та посилаючись на пояснення викладені у письмових запереченнях вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачеві у поверненні суми коштів у розмірі 12753,28 грн. як надмірно сплаченого податку на додану вартість, а тому просив у задоволені позову відмовити.

Відповідач - Головне управління Державного казначейства України у місті Києві в судове засідання не прибув, проте подав до суду заперечення від 28.12.2011 року № 05-12/69-837, у якому просить відмовити у задоволені позовних вимог з мотивів викладених у письмових запереченнях та розглядати справу без участі їхнього представника.

Додатково повідомив, що казначейське обслуговування ОСОБА_1 митниці, як організації здійснюється у Головному управлінні Державного казначейства України у Тернопільській області.

В судовому засіданні 16.01.2012 року, під час розгляду справи по суті, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області, суду пояснив, що повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів 3734, здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 року за № 1097/14364. Цей Порядок визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Також, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «СМП фірми «Веста».

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, суду пояснив, що згідно умов договору №19 від 5 січня 2011 року укладеного між позивачем та ТОВ «СМП фірми «Веста», позивач уповноважив ТОВ «СМП фірми «Веста»проводити від його імені та за його рахунок митне оформлення (декларування, послуги ВКМ) вантажів, які позивач експортує за кордон та вантажів, які надходять позивачу по імпорту, згідно чинного законодавства України. Відповідно, на виконання договору та за замовленням позивача, ТОВ „СМП фірми „Веста в особі брокера ОСОБА_4 заповнено та подано до ОСОБА_1 митниці ВМД № 403000007/2011/004221 від 14.04.2011 року, у якій заявлено відомості про податкові зобовязання, спосіб їх сплати.

Зокрема, представник ТОВ „СМП фірми „Веста, а саме ОСОБА_4 - особа якою безпосередньо здійснювалось декларування товару по ВМД № 403000007/2011/004221 від 14.04.2011 року вказав, що ним, з відома та за згодою позивача, було здійснено декларування товару без застосування пільг в оподаткуванні, про що свідчить графа 36 ВМД у якій вказано преференція 000000000. Відповідно, у графі 47 ВМД№ 403000007/2011/004221 від 14.04.2011 року зазначено про нарахування платежів по податку на додану вартість за ставкою 20%, що становить 12 753,28 грн. від митної вартості товару.

Відмітив, що позивачем для оформлення ВМД документи на підтвердження того, що імпортований товар входить до Переліку виробів медичного призначення, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2003 року № 1949 та операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість ні декларанту, ні митному органу не надавались, в тому числі не було надано свідоцтво про державну реєстрацію №8090/2008 Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення з додатком №2 до свідоцтва №8090/2008, про що свідчить у тому числі графа 44 ВМД.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення сторін та учасників судового процесу, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Тернофарм»відповідно до договору № 08001 від 26.09.2008 року (а.с.5-7) ввезло на територію України медичне скло, а саме „банки скляні брунатного кольору для лікарських препаратів місткістю 30 мл. виробництва Shandong Pharmaceutical Glass Co.LTD, China в кількості 72576 шт. за ціною 105 доларів США за 1000 шт. на загальну суму 7620,48 доларів США митне оформлення якого здійснено за ВМД № 403000007/2011/004221 від 14.04.2011 року. При розмитнені вищевказаних банок ТОВ «Тернофарм» сплатило ПДВ 12753,28 грн. від митної вартості товару.

Також судом встановлено, що ТОВ «Тернофарм»звернулося до ОСОБА_1 митниці з заявою (а.с.28) щодо повернення надміру сплаченого ПДВ в розмірі 11 666,67 грн., оскільки імпортований ним товар класифікований за кодом 7010 90 79 00 згідно УКТЗЕД, входить до Переліку виробів медичного призначення, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2003 року № 1949, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Однак, згідно пояснень позивача, ОСОБА_1 митниця відповідь не надала і ПДВ не повернула, а тому позивач звернувся у суд за захистом свої прав.

Відповідачем у справі надано суду лист відповідь за вих. №8/1.1.-4232 від 17.07.2011 року, позивачеві відмовлено у поверненні з Держбюджету податку на додану вартість, з тих мотиві, що відповідно до підпункту 187.8 статті 187, статті 30 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобовязань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації до митного оформлення, та платник податків вправі відмовитись від використання податкової пільги, а податкові пільги не використанні платником податків, не можуть бути відшкодовані з державного бюджету. (а.с.46)

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 26 Митного кодексу України інтереси імпортера можуть бути представлені через митного брокера, який згідно зі статтею 176 цього Кодексу є підприємством, що здійснює декларування товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України. Положеннями частини другої статті 177 цього Кодексу передбачено, що взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються договором доручення.

Частиною першою статті 87 Митного кодексу України передбачено, що декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники).

При цьому, згідно із положеннями частини першої статті 88 Митного кодексу України декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою.

Статтею 177 Кодексу встановлено, що митний брокер здійснює брокерську діяльність відповідно до норм цього Кодексу та ліцензійних умов, що затверджуються спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та органом ліцензування.

Взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються договором доручення.

Відповідно до частин першої та третьої статті 179 Митного кодексу України митний брокер виконує повноваження в обсязі, встановленому за дорученням особи, яку він представляє, здійснює будь-які операції, пов'язані з пред'явленням митному органу товарів, транспортних засобів та документів на них до митного оформлення.

Вчиняючи дії, передбачені частиною першою цієї статті, митний брокер виконує всі обов'язки і несе відповідальність, встановлену законом.

Із зазначеними приписами кореспондуються й положення Податкового кодексу України, де зокрема підпунктом 17.1.2 статті 17 зазначено, що платники податків мають право представляти свої інтереси в контролюючих органах самостійно, через податкового агента або уповноваженого представника.

Повноваження представника платника податків та шляхи надання йому повноважень визначено у статті 19 цього Кодексу, де зазначено, що платник податків веде справи, пов'язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника.

Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов'язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності. Представник платника податків користується правами, встановленими Податковим кодексом України для платників податків.

До таких прав належить й право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому Кодексом (підпункт 17.1.4 статті 17 Податкового кодексу України).

Як передбачено пунктом 27 пункту 1 статті 197 Податкового кодексу України законодавець звільнив від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання виробів медичного призначення за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, яке поширюється також на операції із ввезення таких товарів на митну територію України (пункт 5 цієї ж статті Податкового кодексу України).

Таке звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та

сплати податку за термінологією Податкового кодексу України (стаття 30) віднесено до податкової пільги. Відповідно до цього Кодексу, платник податків вправі використати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Положеннями пункту 30.4 статті 30 Податкового кодексу України зазначено, що податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач імпортував на митну територію України банки скляні брунатого кольору, без різьбової горловини для зберігання, транспортування та пакування фармацевтичних препаратів місткістю 30 мл. - за кодом згідно УКТЗЕД .

У 54 графі вантажної митної декларації № 403020000/2011/004221 зазначено відомості про посередника - митного брокера ТОВ СМП «Фірма «Веста»(декларант ОСОБА_4Д.), який здійснював декларування імпортованого товару, відповідно до договору - доручення від 05.01.11 №19 ТОВ «СМП фірма «Веста»надавало позивачу послуги митного брокера.

Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «СМП фірма «Веста»зобов'язувалося від імені і за рахунок позивача виконувати декларування товарів, які підлягають митному оформленню.

Таким чином, дії вчинені ТОВ «СМП фірма «Веста»створюють змінюють, припиняють права та обов'язки ТОВ «Тернофарм».

Виходячи із вищенаведеного митний-брокер здійснює будь-які дії пов'язані із декларування товару від імені та з відома позивача. Отже, заявлена у митній декларації відомості про податкові зобов'язання, спосіб їх сплати, а також необхідність використання права на податкову пільгу здійснено представником від імені та з відома позивача.

З метою визначення порядку заповнення граф вантажної митної декларації, унесення до останньої особливих відомостей залежно від напрямку переміщення товарів, митного режиму тощо, Держмитслужбою України затверджено наказом від 09.07.1997 року № 307 «Інструкцію про порядок заповнення вантажної митної декларації»(далі - Інструкції - № 307).

Зокрема, пунктом 5.3 Інструкції № 307 встановлено, що посадовими особами митних органів заповнюються графи А,С,D/J,E/J,G,H,I,F ВМД, інші графи ВМД заповняються декларантом.

Так, у графі 36 «Преференція»зазначаються цифрові коди податкових пільг відповідно до Класифікаторів пільг в обкладенні товарів ввізним митом, акцизним збором, податком на додану вартість, що затверджуються Держмитслужбою. У випадку не застосування пільги у графі проставляється дев'ять нулів ("000000000").

Окрім цього, відповідно до правил заповнення графи 47 вантажної митної декларації «Нарахування платежів»у ній наводяться відомості про нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів). У першій колонці "Вид", зазначається код виду платежу відповідно до Класифікатора видів податків і зборів. У другій колонці "Основа нарахування" зазначається митна вартість товару. У третій колонці "Ставка" зазначаються відомості про розмір ставки податку. У четвертій колонці "Сума" зазначається нарахована сума відповідного податку або збору (обов'язкового платежу). У п'ятій колонці "Спосіб платежу" зазначається код способу розрахунку відповідно до Класифікатора способів розрахунку.

Отже, як податкове так і митне законодавство, право на застосування пільги з оподаткування пов'язує із безпосереднім бажанням платника податку на використання пільги, що супроводжується його активною дією через заявлення про це відомостей у вантажній митній декларації.

Разом з тим, як вбачається із вантажної митної декларації у графі 36 декларантом заявлено цифровий код дев'ять нулів ("000000000"), що свідчить про не застосування пільги в оподаткуванні, а використання загальних правил адміністрування податками передбаченими до сплати.

У графі 47 декларантом заявлено в першій колонці коди видів платежу «020», «028», що відповідно до Класифікатора видів податків і зборів відповідають миту на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності (далі - ввізне мито) та податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності (далі - ПДВ). У другій колонці зазначена митна вартість товару, як база оподаткування. У третій колонці зазначені відомості про розмір ставки податку по ввізному миту 5%, а по ПДВ 20%. У четвертій колонці декларантом нарахована сума по ввізному миту 3036,49 по ПДВ 12753,28. У п'ятій колонці декларантом зазначений код способу розрахунку по миту та ПДВ «01», відповідно до Класифікатора способів розрахунку такий код відповідає безготівковому розрахунку через банківські установи.

Отже, із зазначеного вбачається, що платником податку не було заявлено митному органу свого бажання використати передбаченого Податковим кодексом України звільнення від оподаткування податком на додану вартість операції з імпорту банок скляних брунатого кольору, без різьбової горловини для зберігання, транспортування та пакування фармацевтичних препаратів місткістю 30 мл.

Окрім викладеного, Наказом Державної митної служби від 22.06.2006, № 514, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 липня 2006 р. за N 816/12690, затверджено Порядку подання документів, які підтверджують право суб'єктів підприємницької діяльності на користування встановленими законодавством податковими пільгами під час митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України. (надалі Порядок).

Відповідно до п. 1.2. Порядку, останній застосовується при митному оформленні товарів, щодо яких відповідно до законодавства України встановлено пільги в обкладенні ввізним/вивізним митом, податком на додану вартість або акцизним збором (далі - податки й збори). Митне оформлення таких товарів здійснюється після подання всіх документів, необхідних для застосування пільг, або за умови сплати всіх належних податків і зборів, установлених законодавством України.

Згідно п.п. 2.1., 2.2. Порядку, переліки документів, подання яких необхідне для здійснення митного оформлення товарів із застосуванням пільг в оподаткуванні відповідно до положень нормативно-правових актів, визначені в додатках 1 - 2 до цього Порядку. Документи, необхідні для здійснення митного оформлення товарів із застосуванням пільг в оподаткуванні, подаються митному органу особою, що здійснює декларування товарів.

В Додатку 1 до Порядку визначено, що для застосування пільги з податку на додану вартість з Виробів медичного призначення (крім підакцизних товарів), зареєстровані та допущені до застосування в Україні в установленому законодавством порядку, що ввозяться на митну територію України (за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України) Товарів необхідно подати оригінал Свідоцтва про державну реєстрацію або його нотаріально засвідчена копія, або підтвердження державної реєстрації виробів медичного призначення, видане Міністерством охорони здоров'я України, згідно з переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2003 N 1949 "Про перелік лікарських засобів та виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість" (зі змінами), при цьому для виробів медичного призначення, позначених:

"*" - наявність відповідного маркування на виробах медичного призначення (наявність маркування виробів медичного призначення відповідно до національного стандарту ДСТУ EN 980:2007 "Символи графічні для маркування медичних виробів (EN 980:2003, IDT)", які зареєстровані починаючи з 1 лютого 2008 - дати введення в дію вищезазначеного стандарту.

Пунктом 2.4. Порядку визначено, що рішення про здійснення митного оформлення товарів із застосуванням пільг в оподаткуванні приймається посадовою особою відділу митних платежів або посадовою особою відповідного підрозділу митного оформлення, до функціональних обов'язків якої входять функції контролю за нарахуванням і справлянням податків і зборів, або в разі, коли подані до митного оформлення документи не викликають сумнівів, посадовими особами підрозділу митного органу, які здійснюють контроль за справлянням митних платежів за вантажною митною декларацією (далі - ВМД), у строки, визначені законодавством.

Відповідно до Постанови КМУ № 1949 «Про перелік лікарських засобів та виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість»від 17.12.2003 року вироби з кодом УКТЗЕД 7010 90 79 00 * (* для медичного використання). Пляшки, флакони скляні для зберігання і транспортування або упакування фармацевтичних продуктів місткістю не більш як 0.55 літра звільняються від обкладення податком на додану вартість та п.197.1.28 ст. 197 Податкового кодексу України, де зазначено, що звільняються від сплати ПДВ операції з постачання лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також виробів медичного призначення за переліком, затверджених КМУ.

Відповідно до п. 1 Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженого постановою КМУ від 09.11.2004р. № 1497 ввезення на митну територію, реалізація та застосування в Україні медичних виробів дозволяється тільки після їх державної реєстрації.

Як слідує з графи 44 ВМД № 403000007/2011/004221 від 14.04.2011 року, при поданні документів для митного оформлення товару, декларантом документи на підтвердження державної реєстрації виробів медичного призначення, виданих Міністерством охорони здоров'я України подано не було.

Крім того, як слідує з пояснень декларанта позивача та представників відповідача, свідоцтво про державну реєстрацію №8090/2008 з додатком, на яке позивач посилається у адміністративному позові, і яке у разі його подання митному органу при оформлені ВМД підтверджує право позивача на пільгу з ПДВ з товарів медичного призначення „банки скляні брунатного кольору для лікарських препаратів місткістю 30 мл. виробництва Shandong Pharmaceutical Glass Co.LTD, підчас митного оформлення подано не було та було за відома та за згоди позивача оформлено ВМД з визначенням податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 12753,28 грн. які сплачені у повному розмірі, а тому питання про здійснення митного оформлення товарів із застосуванням пільг в оподаткуванні митним органом не розглядалось та відповідне рішення не приймалось.

Таким чином, позивачем товар „банки скляні брунатного кольору для лікарських препаратів місткістю 30 мл. виробництва Shandong Pharmaceutical Glass Co.LTD, China в кількості 72576 шт. за ціною 105 доларів США за 1000 шт. на загальну суму 7620,48 доларів США митне оформлення якого здійснено за ВМД № 403000007/2011/004221 від 14.04.2011 року задекларований із застосуванням загальних правил адміністрування податками передбаченими до сплати, в тому числі з податку на додану вартість.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що відповідно до листа ДПА України №6286/7/16-1517 від 04.03.2011 року від таких видів пільг як встановлення зниженої ставки податку та збору (підпункт "в" пункту 30.9 статті 30 Кодексу) та звільнення від сплати податку та збору (підпункт "г" пункту 30.9 статті 30 Кодексу) платники податку не вправі ні відмовитися, ні зупинити їх використання на один чи декілька звітних періодів, оскільки ці пільги надаються не безпосередньо платникам, а стосуються окремо перерахованих у відповідних статтях Кодексу операцій, так як згідно листа Міністерства юстиції України від 28.04.2011 № 3915-0-4-11/101 «Щодо проведення правової експертизи листів ДПАУ та Держмитслужби»за результатами правової експертизи, встановлено, що ряд листів виданих вищевказаними Центральними органами виконавчої влади, в тому числі листа ДПА України №6286/7/16-1517 від 04.03.2011 року, містять нові правові норми, які регулюють питання застосування норм Податкового кодексу України, зачіпають права, свободи й законні інтереси юридичних і фізичних осіб та мають міжвідомчий характер.

Пунктом 18 додатку 1 до листа Міністерства юстиції України від 28.04.2011р. зазначено, що лист ДПА України від 04.03.2011р. № 6286/16-1517 № «Про податок на додану вартість»фактично встановлено механізм застосування статті 30 розділі І Податкового кодексу України. Міністерством юстиції надано пропозицію про відкликання вказаного листа з місця застосування та його скасування.

Таким чином, наявність передбаченого Податковим кодексом України суб'єктивного права на використання податкової пільги із звільненням від сплати податку на додану вартість при імпортуванні товару на митну територію України та не використаного у порядку встановленому податковим та митним законодавством не позбавляє позивача обов'язку зі сплати такого виду податку.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що невикористана позивачем податкова пільга зі сплати податку на додану вартість при імпортуванні банок скляних брунатого кольору, без різьбової горловини для зберігання, транспортування та пакування фармацевтичних препаратів місткістю 30 мл. не надає права останньому на відшкодування сплачених сум з податку на додану вартість із Державного бюджету.

Крім того, твердження позивача на те, що кошти в сумі 12753,28 грн. як податок на додану вартість за імпортування товару за кодом згідно УКТЗЕД НОМЕР_1 надміру сплачені до Державного бюджету є хибним, оскільки відповідно до підпункту 14.1.115. статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Разом з тим, позивачем сплачено до Держбюджету суму податкового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 12753,28 грн., яка відповідає розміру податкового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість самостійно визначеного у графі 47 ВМД № 403000007/2011/004221 від 14.04.11 за якою проводилось митне оформлення імпортованого позивачем товару.

Також, судом не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідачем не надано відповідь на заяву позивача щодо повернення надміру сплаченого ПДВ в розмірі 12753,28 грн., оскільки ОСОБА_1 митницею на адресу заявника направлений лист від 27.07.11 № 8/1.1-4232 (а.с.46) про неможливість задоволення такої вимоги.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними і не обґрунтованими, відповідачем правомірно відмовлено позивачеві у поверненні коштів у сумі 12 753,28 грн., як надміру сплачений податок на додану вартість, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю „Тернофарм до ОСОБА_1 митниці та Головного управління Державного казначейства України у місті Києві, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ „СМП фірми „Веста, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про визнання неправомірною бездіяльність ОСОБА_1 митниці щодо неповернення переплати ПДВ в розмірі 12 753,28грн. та стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у м. Києві суму у розмірі 12 753,28 грн. як переплату ПДВ, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвали постанову. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також: прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 січня 2012р.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.