Справа № 2а-552/10/1170
Суддя: Г.М. Ком’якович
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2010 року Справа № 2а-552/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Комякович Г.М.

при секретарі - Господарікову М.О.

за участю представників:

позивача клопотання про розгляд справи без участі

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Добровеличківської міжрайонної державної податкової інспекції

до відповідача: ФОП ОСОБА_1

про припинення підприємницької діяльності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Добровеличківська міжрайонна державна податкова інспекція звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_1 більше року, а саме: з 2006 року не подає податкові декларації визначені законодавством про оподаткування.

У звязку з відсутністю фінансування Кіровоградського окружного адміністративного суду на відправлення поштової кореспонденції, судовий виклик осіб, які беруть участь у справі, здійснюється у відповідності до ст. 38 КАС України телефонним засобом звязку.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі ст.122 КАС України, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав, відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток з поштовими повідомленнями за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції суду та відмітками у зворотних поштових повідомленнях (а. с. 13,23).

Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду судової справи, отже суд здійснив всіх заходів для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності 18 жовтня 2006 року Добровеличківською районною державною адміністрацією. ФОП ОСОБА_1 було присвоєно ідентифікаційний номер (а.с. 8).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»субєкт підприємництва платник податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязаний:

- вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами;

- подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, повязані з обчисленням, сплатою податків і зборів (обовязкових платежів), сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законом терміни.

Крім того, до обовязків субєктів господарювання, що визначено нормою п.8.ст.19 Господарського кодексу України, є здійснення первинного та бухгалтерського обліку результатів своєї роботи, подання відповідно до вимог закону фінансової звітності та статистичної інформації щодо своєї господарської діяльності.

Відповідач, ухиляючись від подачі податкової звітності, перешкоджає своїми діями державі здійснювати контроль за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повною та своєчасністю сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових платежів, що включає своєчасне виявлення та відвернення правопорушень та злочинів у сфері оподаткування.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, ОСОБА_1 починаючи з моменту реєстрації, тобто з 18.10.2006 року не подає в податкову інспекцію податкову звітність. Як вбачається із акту інвентаризації Добровеличківської МДПІ від 16 лютого 2010 року ФОП ОСОБА_1 упродовж 2006 2009 років не подає звіти субєкта малого підприємництва (а. с. 5).

Заборгованості зі сплати податків та зборів у відповідача немає, що підтверджується довідкою Добровеличківської МДПІ вих. № 1153 від 16.02.2010 року (а. с. 6).

Підпунктом 3 пункту 2 статті 46 вищевказаного Закону визначено, що підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не повязано з банкрутством фізичної особи-підприємця, визначений статтею 49 вищевказаного Закону.

Пунктом 1 ст. 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення діяльності субєкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб засновників субєкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках передбачених цим Кодексом за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Господарського кодексу України у разі здійснення субєктом господарювання діяльності, що суперечить закону до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього субєкта та його ліквідації.

Згідно з підпунктом 5 пункту 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»від 15.05.2004 р. №755-IV, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи-підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Пунктом 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»державні податкові інспекції в районах, містах, районах у містах входять до системи органів державної податкової служби.

Повноваження позивача, в тому числі і звернення до суду, передбачені ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Дана стаття передбачає право органів державної податкової служби на звернення до суду з заявою про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності і не містить повноважень щодо звернення до суду із позовною заявою про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Проте, суд вважає, що позивач має право на звернення до суду з позовом про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця у звязку з неподанням останнім протягом року органам державної податкової служби звітності про отримані доходи. Даний висновок суду ґрунтується на нормах наступних законодавчих актів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Пунктом 3 статті 3 зазначеного закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій», усім субєктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до п. 3 ст. 6 зазначеного закону, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року по справі №1-2/2002 визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права будь-якими не забороненими засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Право на судовий захист своїх прав не може бути обмежене. Субєкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності, в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»визначено, що функцію по контролю за своєчасністю подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, повязаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевірку достовірності цих документів щодо правильності визначення обєктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів, покладено на державні податкові інспекції.

Отже, Добровеличківську МДПІ слід вважати органом, на який державою покладено обовязок щодо здійснення діяльності у зазначених правовідносинах, в тому числі і діяльності спрямованої на захист інтересів держави, а тому позивача слід вважати уповноваженим органом держави, який має право на звернення до суду з позовними вимогами, що є предметом спору у даній справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так як судове рішення ухвалене по справі у якій позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична особа, у відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Добровеличківської міжрайонної державної податкової інспекції до ФОП ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності задовольнити.

2. Припинити підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код-, юридична адреса-с. Перчунове, Добровеличківський район, Кіровоградська область, 27043).

3. Копію постанови направити сторонам та Державному реєстратору для виконання вимог ст. 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

4. Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

В повному обсязі текст постанови виготовлено та підписано 30 березня 2010 року.

Суддя підпис:

З оригіналом згідно:

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2