Справа № 826/10981/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 липня 2015 року № 826/10981/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва ., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Державного ресєтратора прав на нерухоме майно Скляренко Олексія Миколайовича
про визнання протиправними дій
Обставини справи:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Скляренко Олексія Миколайовича (далі - відповідач 2) про визнання протиправними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Скляренко Олексія Миколайовича щодо відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з підстав зазначених у рішенні від 03.06.2015 року № 21757737 та скасування зазначеного рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Скляренко Олексієм Миколайовичем безпідставно відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

13.07.2015 позивачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач 1 - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у письмових запереченнях, проте явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи. В якості безпідставності позовних вимог відповідач 1 зазначав, що оскаржуване рішення прийнято в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Відповідач 2 - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Скляренко Олексій Миколайович також явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи.

Враховуючи наявність клопотання позивача та неявку відповідачів, з урахуванням положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2015 ОСОБА_1 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "12345" звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно: будівля допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівля складу готової продукції (літ. Н) з реєстраційним номером, що розташований: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю « 12345».

03.06.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Скляренко Олексієм Миколайовичем винесено рішення № 21757737 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень: будівля допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівля складу готової продукції (літ. Н) з реєстраційним номером, що розташований: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю « 12345», оскільки подані для проведення державної реєстрації прав документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень визначає Закон України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2014 N 1952-IV ( далі - Закон N 1952-IV).

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 (далі - Порядок № 868).

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону N 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 вказаного закону визначають, що орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону N 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться у декілька етапів, зокрема шляхом прийняття і перевірки документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви, встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Згідно пункту 15 Порядку №868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Часиною 1 ст. 22 Закону N 1952-IV передбачене, що у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. Вказано норма кореспондується з пунктом 16 Порядку № 868.

В той же час, ч. 1 ст. 19 Закону N 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно: будівля допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівля складу готової продукції (літ. Н) з реєстраційним номером, що розташований: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю " 12345" додано:

- копія паспорта громадянина України, серія та номер: МЕ370215, виданий 22.04.2004, видавник: Голосіївське РУ ГУ МВС України в місті Києві;

- наказ № 1, виданий 16.12.2014 про прийняття на посаду директора ОСОБА_1;

- витяг БТІ 35308995;

- Ухвала Обухівського районного суду Київської області від 17.05.2012;

- Ухвала Обухівського районного суду Київської області від 18.05.2012

- виписка з ЄДР;

- Протокол № 1 загальних зборів засновників ТОВ "12345";

- Технічні паспорти на нежитловий будинок;

- Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 у справі № 826/1625/15.

Як вказувалось вище, за наслідками розгляду поданих позивачем документів для державної реєстрації державним реєстратором прав на нерухоме майно Скляренко Олексієм Миколайовичем прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки подані для проведення державної реєстрації прав документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відмовляючи в державній реєстрації прав на нерухоме майно відповідач посилається на п. 2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначаючи, що в Протоколі № 1 загальних зборів засновників ТОВ "1234" від 16.12.2014 наявна копія іншого документу з закресленням.

За наслідками дослідження Протоколу № 1 загальних зборів засновників ТОВ "1234" від 16.12.2014 судом встановлено, що на звороті зазначеного Протоколу міститься інша інформація та не стосується вирішених питань загальними зборами ТОВ "12345", яка при цьому не змінює зміст самого Протоколу, а тому суд вважає необґрунтованим твердження відповідача про наявність копії іншого документа як безумовну підставу невідповідності вимогам або заявленим правам, що їх посвідчують.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві власності належить будівля допоміжних складських приміщень (літ. Б) загальною площею - 1005, 6 кв. м. та будівля складу готової продукції (літ. Н) загальною площею - 59.1 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав. Підставою виникнення права власності є ухвала Обухівського районного суду Київської області від 17.05.2012 р., яка надана позивачем державному реєстратору разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується карткою прийому заяви.

Крім того, Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 у справі № 826/61625/15 за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії позовні вимоги задволено частково, а саме визнано протиправними дії державних реєстраторів Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та зобов'язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: будівля допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівля складу готової продукції (літ. Н) з реєстраційним номером, що розташований: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю " 12345".

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для прийняття оскаржуваного рішення про відмову в державній реєстрації прав на нерухоме.

Суд наголошує про заборону відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оскільки, матеріалами справи підтверджується, а відповідачами належними доказами не доведено невідповідність поданих позивачем документів вимогам, встановленим законодавством в сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, суд приходить до висновку про протиправність дій державного реєстратора щодо відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень та доцільності скасування оскаружваного рішення.

Судом також враховано зміст Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді та здійснення відповідачами дискреційних повноважень при реєстрації прав на нерухоме майно.

Проте, втручання в даному випадку в дискреційні повноваження є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення, в той час позивачем надано достатньо належних доказів в обґрунтування позовних вимог.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити адміністративний позов.

2. Визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Скляренка Олексія Миколайовича.

3. Скасувати Рішення № 21757737 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 03.06.2015.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда