Справа № 826/75/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/75/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Толочко Олесі Володимирівни - головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання неправомірними дій, скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - Відповідач 1), Толочко Олесі Володимирівни - головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - Відповідач 2) та з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила визнати неправомірними дії Відповідача 2 щодо анулювання реєстрації Позивача як платника єдиного податку та переведення з 01.04.2012 року на загальну систему оподаткування; скасувати в повному обсязі: податкове повідомлення-рішення від 02.09.2014 року №; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.09.2014 року №; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.09.2014 року №Ф-.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідачем 1 на підставі направлень від 21.07.2014 року №775, №776, згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Позивачем за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

В ході проведення перевірки, контролюючим органом встановлено порушення Позивачем вимог: п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177, п.п.49.18.2, п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Кодексу, СГД ОСОБА_1 декларації про доходи за II квартал 2012 року, за 2012 рік та 2013 рік до контролюючого органу не подала; п.176.1 ст.176 п.177.2 ст.177 Кодексу, СГД ОСОБА_1 занизила оподатковуваний дохід за 2012 рік на суму 96 441,00 грн, за 2013 рік - на суму 232 362,00 грн, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб за 2012 рік - на суму 14 466,15 грн, за 2013 рік - на суму 36 748,80 грн, всього на суму 51 214,95 грн.; Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», при перевірці виявлено відхилення суми доходу, на який нараховується ЄСВ з урахуванням максимальної величини, виявленої під час перевірки , в результаті чого донараховано єдиний соціальний внесок 34.7% за 2012 рік та 2013 рік на загальну суму 114 094,64 грн.

За результатами перевірки складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 06.08.2014 року №6105/26-51-17-01/.

Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що Позивач надавала послуги з перекладу текстів та документів суб'єктам господарської діяльності - платникам податків на загальних підставах, чим порушила умови перебування на II групі спрощеної системи оподаткування з січня 2012 року, таким чином з 01.04.2012 року повинна була перейти на сплату інших податків і зборів, визначених Податковим кодексом України, а саме на загальну систему оподаткування.

На підставі зазначеного акту Відповідачем 1 були прийняті податкове повідомлення-рішення від 02.09.2014 року № яким збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 51 214,95 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 13 313,74 грн; рішення від 02.09.2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким Позивачу донараховано єдиного внеску у розмірі 114 094,64 грн, та застосовано штраф у розмірі 7 377,98 грн.

Також, Відповідачем 1 на адресу Позивача направлено вимогу від 02.09.2014 року №Ф-1 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 114 94,64 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням і рішенням про застосування штрафних санкцій, Позивачем 15.09.2014 року було подано первинну скаргу вх.№7358/3 та доповнення до неї від 30.09.2014 року вх.№79413 від 01.10.2014 року до Головного управління ДФС у м.Києві.

Рішенням Головного управління ДФС у м.Києві від 15.10.2014 року залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення і рішення про застосування штрафних санкцій, а скаргу Позивача - без задоволення.

28.10.2014 року Позивачем подано скаргу вх.№3704/ФОП до ДФС України про скарження податкового повідомлення-рішення від 02.09.2014 року №, рішення про застосування

штрафних санкцій від 02.09.2014 року № та вимоги від 02.09.2014 року №.

19.12.2014 року ДФС України своїм рішенням відмовила Позивачу у задоволенні скарги щодо скасування оскаржуваних вказаних рішень та вимоги.

Відповідно п.291.4 ст.291 Кодексу суб'єкти господарювання, фізичні особи - підприємці II групи єдиного податку - це фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 500 000 гривень.

Відповідно пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Кодексу платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Пунктами 293.1, 293.2, 293.4 ст.293 Кодексу передбачено, що ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків: до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу; до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи; до доходу, отриманого при застосуванні іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі; до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування; до доходу, отриманого платниками першої або другої групи від провадження діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно.

Згідно п.299.11 ст.299 Кодексу у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналізуючи наведенні норми колегія суддів вважає, що у разі порушення платником єдиного податку умов, визначених Податковим кодексом України щодо перебування на спрощеній системі оподаткування та/або перебування у відповідній групі платника єдиного податку, такий платник зобов'язаний у податковій декларації додатково відобразити окремо доходи, отримані від здійснення операцій, які не дають права на застосування спрощеної системи оподаткування, та застосувати до них ставку єдиного податку в розмірі 15% і з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, в якому здійснено одне з порушень, перейти до іншої групи платника єдиного податку або на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

Позивач у період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року працювала за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва та була платником єдиного податку, а з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року була платником єдиного податку II групи.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року Позивач надавала послуги з перекладу текстів та документів суб'єктам господарської діяльності - платникам податків на загальних підставах, а саме: представництво «Альпен Фарма АГ» (код ЄДПРОУ 26602377) згідно договорів №24/05-11 від 24.05.2011 року, №21/10-11 від 21.10.2011 року, №20/08-12 від 20.08.2012 року, №19/11-12 від 19.11.2012 року, №27/04-12 від 27.04.2012 року, №10/01-12 від 10.01.2012 року, №11/05-13 від 10.05.2013 року, №16/008-13 від 16.08.2013 року; Представництво «ДР.ФАЛЬК ФАРМА Гмбх» (код ЄДПРОУ 26581052) згідно договорів №20/12-12 від 20.12.2012 року, №14/05-13 від 14.05.2013 року.

За умов вказаних договорів, всі платежі на користь Позивача за договорами здійснювались шляхом переказів коштів на її банківський рахунок НОМЕР_1 в Філія AT «Укрексімбанк» у м.Києві (МФО 380333).

З наявних в матеріалах справи банківських виписок по розрахункових рахунках НОМЕР_1, відкритих в Філія AT «Укрексімбанк» у м.Києві (МФО 380333), вбачається, що Позивач отримала на розрахунковий рахунок виручку за надані послуги у 2011 році - на суму 204 300,00 грн, у 2012 році - на суму 163 350,00 грн, у 2013 році - на суму 234 720,00 грн.

Згідно копій рахунків-фактур та актів прийому-передачі виконаних робіт, Позивач надавала вказаним суб'єктам послуги з перекладання тексту з іноземних мов.

Отже, наявні в матеріалах справи копії первинних документів підтверджують факт укладання договорів та надання Позивачем послуг з перекладу текстів та документів платникам податків на загальних підставах.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що Позивач, як платник єдиного податку, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, виконала роботи з виробництва документації для Представництва «Альпен Фарма АГ» у січні 2012 року та не порушила жодної вимоги п.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Кодексу, оскільки такий вид діяльності, як виконання робіт з виробництва документації не підпадає під визначення діяльності, які не дають права застосувати спрощену систему оподаткування згідно п.291.5 ст.291 Кодексу.

З такими доводами апелянта колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 Кодексу не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють: діяльність з організації, проведення азартних ігор; обмін іноземної валюти; виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов'язаної з роздрібним продажем пива та столових вин); видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення (крім виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння); видобуток, реалізацію корисних копалин, крім реалізації корисних копалин місцевого значення; діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України «Про страхування», сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами, визначеними розділом III цього Кодексу; діяльність з управління підприємствами; діяльність з надання послуг пошти (крім кур'єрської діяльності) та зв'язку (крім діяльності, що не підлягає ліцензуванню); діяльність з продажу предметів мистецтва та антикваріату, діяльність з організації торгів (аукціонів) виробами мистецтва, предметами колекціонування або антикваріату; діяльність з організації, проведення гастрольних заходів;

Так, за умовами договору від 10.01.2012 року №10/01-12 на виконання робіт (послуг), укладеного між Позивачем (Виконавець) та Представництвом «Альпен Фарма АГ» (Замовник), «Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов»язання виконати роботи з перекладу з німецької та англійської мов на українську та російську мови документів, наданих Замовником.» Вартість виконаних робіт за цим договором складає 15 000,00 грн, без ПДВ. Оплата здійснюється Замовником у національній валюті України шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

10.01.2012 року між Позивачем (Виконавець) та Представництвом «Альпен Фарма АГ» (Замовник) укладено додаткову угоду до договору №10/01-12 , з якої вбачається, сторони домовились внести зміни в п.1.1 та викласти його в наступній редакції: «Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов»язання виконати роботи з виробництва документації (надалі роботи) шляхом перекладу з німецької або англійської мов на українську або російську мови документів, наданих Замовником у вигляді готових до використання інструкцій, брошур, каталогів та інше.»

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що Позивач надавала послуги перекладу з німецької та англійської мов на українську та російську мови документів, тобто здійснювала господарську діяльність, яка не передбачена пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 Кодексу.

Таким чином, Позивач порушила умови перебування у ІІ групі спрощеної системи оподаткування з січня 2012 року та повинна була з 01.04.2012 року перейти на сплату інших податків і зборів, визначених Податковим кодексом України, а саме на загальну систему оподаткування.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що Відповідачем 2 правомірно та обґрунтовано було анульовано реєстрацію платника єдиного податку з 01.04.2012 року згідно вимог пп.298.2.3 п.298.2 ст.298, п.299.11 ст.299 Кодексу.

Відповідно пп.177.5.2 п.177.5 ст.177 Кодексу фізичні особи - підприємці, які зареєстровані протягом року або перейшли із спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування чи сплачували фіксований податок до набрання чинності цим Кодексом, подають податкову декларацію за результатами звітного кварталу, в якому розпочата така діяльність, або відбувся перехід на загальну систему оподаткування.

Згідно п.167.1 ст.167 Кодексу ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Пунктами 177.1, 177.2 ст.177 Кодексу передбачено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Позивач в порушення вимог п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177, п.п.49.18.2, п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Кодексу декларацій про доходи за II квартал 2012 року, за 2012 рік та 2013 рік до контролюючого органу не подавала.

Отже, Відповідач 1 правомірно дійшов висновку, що Позивачем в порушення вимог п.176.1 ст.176 п.177.2 ст.177 Кодексу занижено оподатковуваний дохід за 2012 рік на суму 96 441,00 грн, за 2013 рік - на суму 232 362,00 грн, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб за 2012 рік на суму 14 466,15 грн, за 2013 рік на суму 36 748,80 грн, всього на суму 51 214,95 грн.

Тому податкове повідомлення-рішення від 02.09.2014 року №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 51 214,95 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 13 313,74 грн, винесене податковим органом обґрунтовано та не підлягає скасуванню.

Зі змісту інформаційної довідки з Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва вбачається, що Позивач звіти до Пенсійного фонду за 2011 рік, 2012 рік та до Відповідача 1 за 2013 рік подавала як платник єдиного податку.

У зв'язку з тим, що Позивач повинна з 01.04.2012 року перебувати на загальній системі оподаткування, податковим органом виявлено відхилення, в результаті чого донараховано загальну суму чистого доходу за 2012 та 2013 роки в розмірі 328 803,00 грн та суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за 2012 та 2013 роки на суму 328 803,00 грн.

Керуючись вимогами ст.7 ч.3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом, а саме: максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок).

Згідно ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З матеріалів справи вбачається, що при перевірці виявлено відхилення та донараховано єдиний соціальний внесок 34,7% за 2012 рік та за 2013 рік на загальну суму 114 094,64 грн.

Таким чином, Відповідачем 1 правомірно і обґрунтовано винесено рішення від 02.09.2014 року № про застосування штрафних санкцій, яким Позивачу донараховано єдиний внесок у розмірі 114 094,64 грн, застосовано штраф у розмірі 7 377,98 грн та направлено Позивачу вимогу від 02.09.2014 року №Ф-1 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 114 94,64 грн.

Згідно ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій суб»єкта владних повноважень при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 02.09.2014 року №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.09.2014 року №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.09.2014 року №Ф- та відсутності підстав для їх скасування та правомірності дій контролюючого органу при анулюванні реєстрації Позивача як платника єдиного податку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 29 липня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.