Справа № 816/2887/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2015 р. м. Київ К/800/59724/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Пасько Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1991"

на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2014

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014

у справі № 816/2887/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1991"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2014, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014, відмовлено у задоволенні позову.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

В судове засідання з'явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку суб'єкта господарювання ТОВ "Євротехсервіс-1991" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "ТК Фіона" за період березень, квітень 2013 року, за результатами якої складено акт від 04.07.2014 №4149/16-01-22-06/13928181, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог: пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 644366,00 грн., у тому числі по періодах: березень 2013 року на суму ПДВ 322183,00 грн., квітень 2013 року на суму ПДВ 322183,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 18.07.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 805457,50 грн., у тому числі: 644366,00 грн. за основним платежем та 161091,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірність висновків зазначеного акта перевірки та прийнятого на його основі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Однак, колегія суддів касаційної інстанції вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними та такими, що зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин у справі. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Матеріали справи свідчать, що 25.01.2013 між ТОВ "Євротехсервіс-1991" (орендар) та ТОВ "ТК Фіона" (орендодавець) було укладено договір оренди бурового обладнання №777, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування бурове обладнання в комплекті.

Відповідно до п. 1.4. умов договору, майно передається в оренду для виконання комплексу робіт по спорудженню нафтових та газових свердловин.

Пунктом 2.1. договору визначено, що майно, що орендується, повинно бути передано орендодавцем разом з технічною документацією. Передача та приймання майна в оренду здійснюється відповідними повноважними представниками сторін за актом приймання-передачі.

Транспортування обладнання на буровий майданчик орендаря здійснюється засобами та за рахунок орендодавця (п. 2.2. договору).

На підтвердження реальності здійснення господарських операції та правомірності податкового кредиту, позивачем були надані копії: додатку №1 до договору від 25.01.2013 №777; акта приймання передачі від 25.01.2013; акта повернення обладнання з оренди від 01.05.2013; актів надання послуг; податкових накладних.

Заборгованість ТОВ "Євротехсервіс-1991" перед ТОВ "ТК Фіона" становить 3866196,00 грн., у тому числі ПДВ 644366,00 грн.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. А тому, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

В даному випадку, судами попередніх інстанцій не досліджено обставин, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТК Фіона", а саме: можливостей контрагента позивача щодо виконання укладеного з позивачем договору, зокрема, наявності технічних та технологічних можливостей; питання щодо фактичної оплати позивачем податку на додану вартість в ціні отриманого товару, не досліджено руху активів у процесі здійснення господарських операцій, з відповідним документальним підтвердженням.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України.

При новому розгляді, слід взяти до уваги вищезазначене та прийняти законне і обґрунтоване рішення відповідно до норм матеріального, процесуального права, надати належну правову оцінку обставинам справи, з урахуванням чого встановити правомірність прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1991" задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014 скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль