Справа № 2-а-95/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 року Справа 2-а-95/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Краснодонського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Луганській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УС Т А Н О В И В:

10.02.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВВ № 353115 від 29.01.2010 року, винесену інспектором ДПС Краснодонського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Луганській області старшим сержантом міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в виді штрафу у розмірі 260 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначив, що, згідно постанови, складеної у відношенні нього відповідачем, 29.01.2010 року о 09.18 год., він, керуючи належним йому автомобілем «ДЕУ ЛАНОС», державний номер НОМЕР_1, в районі кафе «Северное сияние» по вул. П. Котова у м. Краснодоні, здійснив зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.2, за що було складено адміністративний протокол і винесена постанова про накладення на позивача адміністративного штрафу у розмірі 260 грн. На думку позивача, зазначені протокол та постанова складені з порушенням законодавства, не відповідають дійсним обставинам справи, і підлягають скасуванню з наступних підстав. На заперечення позивача, що він не порушував вимог ПДР, та на прохання довести або обґрунтувати те, що він здійснив зупинку менше, чим за 10 м. від пішохідного переходу, інспектор ДПС ніяких доказів не надав. В звязку з тим, що у місці пішохідного переходу дорожнє полотно було вкрите снігом та кригою, а дорожній знак 5.35.2 знаходився на опорі ЛЕП, інспектор не міг точно встановити відстань від пішохідного переходу до місця зупинки автомобіля. Позивач стверджує, що він діяв у відповідності з п. 15.9 (г) ПДР України, згідно якого зупинку заборонено на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох сторін. Тому, на думку позивача, в його діях не було порушень ПДР України. Згідно п. 1.6 розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень зазначено: « інспектори ДАІ у своїх відносинах з учасниками дорожнього руху повинні виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків, тощо)», що не було дотримано відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. В протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 09.23 год. 29.01.2010 року в м. Краснодоні. Такий короткий строк розгляду справи після складення протоколу завадив позивачеві реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема звернутися до правозахисника, підготувати письмове клопотання у справі, зібрати документи, що характеризують особу. Внаслідок цього також порушено вимоги ст. 33 КУпАП, де передбачено врахування майнового стану, помякшуючих обставин тощо, при накладенні адміністративного стягнення. Ні в протоколі ні в постанові ці аспекти не враховувалися і не досліджувалися, в матеріалах справи відсутні записи або документи, які б підтверджували характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому і у цій частині постанова не відповідає обставинам і є необґрунтованою. Допущені суттєві порушення процесу розгляду справи є самостійними підставами для скасування постанови.

В судове засідання позивач не зявився, але надав письмову заяву, в якій прохає справу розглянути за його відсутності, де також зазначив, що позов він підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, проте був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВВ № 149960 від 29.01.2010 року, «29.01.2010 р. 9 год. 23 хв. м. Краснодон, вул. П. Котова, ІДПС Краснодонського взводу ст. с-нт ОСОБА_2, склав цей протокол про те, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, місце роботи п/п Аріна, директор, місце проживання АДРЕСА_1. ... 29.01.2010 р. о 9 год.18 хв., у м. Краснодоні, по вул. П Котова в районі кафе «Северное сияние», керуючи автомобілем «ДЕУ ЛАНОС», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.2, чим порушив вимоги п.15.9 «г» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Гр-ну ОСОБА_1 розяснені права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 29.01.2010 р о 9 год. 23 хв. в. м. Краснодон. Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи підпис. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «ПДР не порушив, Зупинився згідно ПДР за 20 м. від пішохідного переходу, свідків ... не було». До протоколу додано постанову, є підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та підпис посадової особи, яка склала протокол».

Згідно копії постанови серії ВВ № 353115 від 29.01.2010 року, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні в справі виконавчого провадження, наданій відділом державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції: « 29.01.2010 р. м. Краснодон, вул. П. Котова, ІДПС Краснодонського взводу ст. с-нт ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, установив: « ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Леніна 67/20, 29.01.2010 р. о 9 год. 18 хв. у м. Краснодон, по вул. П. Котова, в районі кафе «Сєвєрне сіяніє», керуючи автомобілем «ДЕУ ЛАНОС», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.2. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, та керуючись положеннями ст.14-1, частин пятої, шостої ст. 258 та ст. 283 КУпАП, постановив: притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 260 грн., .... Примірник постанови отримав 29.01.2010 р. підпис, підпис посадової особи. Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст.287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Зазначена дата 22.12.2009 р. та до виконання 12.03.2010 р. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. До постанови додаються протокол».

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 29.01.2010 року інспектором ДПС Краснодонського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Луганській області старшим сержантом міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення порушення ПДР України, 29.01.2010 року було складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на підставі цього протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 за те, що він 29.01.2010 р. о 9 год. 18 хв. у м. Краснодоні, по вул. П. Котова, в районі кафе «Сєвєрне сіяніє», керуючи автомобілем «ДЕУ ЛАНОС», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.2. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, чим порушив вимоги п.15.9 «г» ПДР України, за що позивача було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 260 грн., копії вказаних протоколу та постанови були вручені позивачеві 29.01.2010 року.

З позовом до відповідача позивач звернувся в установлений законом десятиденний строк, згідно ст. 289 КУпАП, враховуючи, що початок цього строку припав на перший робочий день після вихідних днів, тобто з 01.02.2010 року.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день 29.01.2010 року та в один і той же час 09 год. 23 хв., з різницею в пять хвилин після вчинення правопорушення.

Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме за змістом права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені позивачеві, свідків події не зазначено, інших доказів не прилучено.

Факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи щодо встановлення факту порушення вимог п.15.9 «г» ПДР України з боку позивача.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил зупинки та стоянки водіями транспортних засобів, за що передбачене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.15.9 «г» ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, зі змінами та доповненнями, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи. Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС Краснодонського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Луганській області старший сержант міліції ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 260 грн., діяв всупереч вимогам п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України. Так в порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, відповідач діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахування прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП; без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність в протоколі текстуально викладених прав особи, що передбачені ст. 63 Конституції України, та прав і обовязків правопорушника, передбачених ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час 09.23 год.; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність; в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку, відповідач міг би обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він здійснив зупинку у відповідності до вимог ПДР України; до протоколу не долучено жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову: - необґрунтовано, тобто, за відсутності для такого висновку доказів, керуючись тільки власною думкою; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань, в той час, як позивач заперечував факт вчинення ним правопорушення; в постанові не викладена обєктивна сторона події, а саме, не зазначено, який пункт ПДР України було порушено.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду своїх заперечень проти заявленого позову та їх обґрунтування, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, крім складеного протоколу серії ВВ № 149960 від 29.01.2010 року, який на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що постанова винесена безпідставно тому, що не ґрунтується на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки вина позивача у порушенні ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, не доведена, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про адміністративне правопорушення, які були складені у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, - необґрунтовані і незаконні, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,185,186,254 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ВВ № 353115 від 29.01.2010 року, винесену інспектором ДПС Краснодонського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Луганській області старшим сержантом міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача - ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в виді штрафу у розмірі 260 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію постанови не пізніше наступного дня після її виготовлення в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу та відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.