Справа № 817/1210/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Київ К/800/62801/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого судді: Мороз Л.Л.,

суддів: Маслія В.І.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Рівненській області до Управління Держземагенства у Рівненській області, третя особа: Головне управління Держземагенства у Рівненській області, про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Державна фінансова інспекція у Рівненській області звернулася до суду з позовом до Управління Держкомзему у Рівненському районі про зобов'язання забезпечити виконання вимог, направлених листом від 11.09.2012 № 270-11/1882 щодо усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності, а саме:

- пункту 2 - вжити відповідних заходів в межах чинного законодавства та забезпечити повернення Головним управлінням Держкомзему у Рівненській області до Управління Держкомзему у Рівненському районі паливно-мастильних матеріалів (талонів на бензин) на суму 33135,10 грн.;

- пункту 3 - вжити заходи щодо відшкодування винними особами суми зайво списаних паливно-мастильних матеріалів в розмірі 692,92 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у понаднормовому списанні паливно-мастильних матеріалів, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130, 133, 136 Кодексу законів про працю України.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2013 року позов задоволено повністю.

Зобов'язано Управління Держземагенства у Рівненському районі Рівненської області забезпечити виконання вимог Державної фінансової інспекції в Рівненській області, направлених листом від 11.09.2012 №270-11/1882, а саме:

пункту 2 - вжити відповідних заходів в межах чинного законодавства та забезпечити повернення Головним управлінням Держкомзему у Рівненській області до Управління Держкомзему у Рівненському районі паливно-мастильних матеріалів (талонів на бензин) на суму 33135,10 грн.;

пункту 3 - вжити заходи щодо відшкодування винними особами суми зайво списаних паливно-мастильних матеріалів в розмірі 692,92 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у понаднормовому списанні паливно-мастильних матеріалів, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст, 130, 133, 136 Кодексу законів про працю України.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 09.09.2013 року та прийнято нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Рівненською міжрайонною державною фінансовою інспекцією відповідно до п. 1.1.5.1 Плану контрольно-ревізійної роботи на II квартал проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління Держкомзему у Рівненському районі за період з 01.01.2010 по 31.05.2012, за наслідками якої складено акт від 03.08.2012 №270-16/13, яким зафіксовано виявлені порушення.

Державною фінансовою інспекцією в Рівненській області згідно п. 7 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26.01.1993 № 2939-ХІ1, п. 46 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» від 20.04.2006 № 550, Управлінню Держкомзему у Рівненському районі листом від 11.09.2012 № 270-11/1882 пред'явлено вимогу про усунення виявлених порушень.

Пунктом 2 вказаних вимог Управління Держкомзему у Рівненському районі зобов'язано вжити відповідних заходів в межах чинного законодавства та забезпечити повернення Головним управлінням Держкомзему у Рівненській області до Управління Держкомзему у Рівненському районі паливно-мастильних матеріалів (талонів на бензин) на суму 33135,10 гривень.

Пунктом 3 вказаних вимог Управління Держкомзему у Рівненському районі зобов'язано вжити заходи щодо відшкодування винними особами суми зайво списаних паливно-мастильних матеріалів в розмірі 692.92 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у понаднормовому списанні паливно-мастильних матеріалів, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130, 133, 136 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанції про відмову у позові є по суті правильними. При цьому, помилковість мотивів, наведених у рішенні суді, не призвела до неправильного вирішення справи.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області відхилити, постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: