Справа № 810/2085/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2085/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 року по справі за його позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про:

визнання протиправним наказу від 18.02.2015 року № 97 про проведення позапланової невиїзної перевірки в період з 23.02.2015 року по 27.02.2015 року;

- зобов'язання провести перевірку з урахуванням вимог Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішення, ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та постановити нове про задоволення позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є безумовною підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судова колегія знаходить необґрунтованими доводи суду першої інстанції стосовно відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування спірного наказу, з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою дослідження питання перевищення обсягів виручки платником, ФОП ОСОБА_2 28.08.2014 року податковим органом направлено лист про надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо отриманих доходів, який позивачем отримано 10.09.2014 року.

Документи щодо підтвердження фінансово господарської діяльності до податкового органу від позивача в повному обсязі не надано.

Згідно службової записки відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб від 01.10.2014 року № 263 та наказу від 18.02.2015 року № 97 про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства при обчисленні, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_2, за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

Також в ході перевірки ФОП ОСОБА_2 18.02.2015 р. надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення лист ДПІ у Києво- Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 18.02.2015 р. № 352/С/10-13-17-01 про надання пояснень та документальних підтверджень стосовно підприємницької діяльності щодо ведення, обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС, за період 2013р.-2014р., який позивачем отримано 24.02.2015 р. за дорученням.

Проте документи з приводу фінансово-господарської діяльності відповідно п.85.2 ст.85, пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України ФОП ОСОБА_2 не надано.

Пунктом 73.3 ст. 73 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Згідно абзацу 4 п. 73.3 ст. 73 ПК України, запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі. Цією ж статтею передбачено, що платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Поряд із загальним місячним строком для подання до контролюючого органу податкової інформації на його запит Податковим кодексом України також встановлено скорочений 10-денний строк для подання пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби.

Підставою для подання такої інформації у скорочений строк є виявлення податковим органом фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків вимог податкового законодавства.

Так, абз. 2 п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245, на виконання вимог п. 73.2 ст. 73 ПК України, у разі, коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

В силу приписів п. 83.1 ст. 83 ПК України, податкова інформація є підставою для прийняття посадовими особами органів державної податкової служби відповідних висновків під час проведення перевірок.

Отримана від платників податків податкова інформація використовується та опрацьовується контролюючим органом, зокрема, під час проведення документальних перевірок.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (абзац 1 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України також надано контролюючому органу право проводити позапланову перевірку платника податків, яка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Так, виходячи з правових приписів пп. 79.1. ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (ч. 1 пп. 79.2. ст. 79 ПК України).

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (ч. 2 пп. 79.2. ст. 79 ПК України).

Отже, для проведення документальної невиїзної перевірки необхідним є прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення. Таке рішення може бути прийняте за наявності обставин для проведення документальної (планової або позапланової) перевірки, визначених статтями 77 та 78 Податкового кодексу України та відповідно до п. 79.2 коментованої статті оформлене наказом. Крім того, необхідною умовою проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є надіслання платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручення йому або його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

В свою чергу, з матеріалів справи слідує, що лист (запит) «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» від 18 лютого 2015 року № 352/С/10-13-17-01, повідомлення від 18 лютого № 349/С/10-13-17-01 про проведення позапланової невиїзної перевірки в період з 23 лютого по 27 лютого 2015 року та копія наказу від 18 лютого 2015 року № 97 про проведення позапланової невиїзної перевірки в період з 23 лютого по 27 лютого 2015 року надійшли до позивача через поштове відділення та були ним отримані лише 24.02.2015 року, тобто після початку проведення перевірки. Доказів на спростування даної обставини відповідачем надано не було.

Крім того, факт вручення податківцями перед проведенням перевірки спірного наказу позивачу під розписку не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Відповідачем не було вказано про її наявність у податкового органу, вказана розписка суду не надавалася.

Посадові особи контролюючих органів в силу приписів ст. 21 ПК України зобов'язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Так, податковий орган має право ініціювати проведення позапланової виїзної перевірки на підставі приписів пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України виключно після закінчення 10-денного терміну, який обчислюється з дня отримання таким платником обов'язкового письмового запиту органу державної податкової служби та у випадку невиконання особою обов`язку подання такої інформації у цей строк.

Таким чином, у разі отримання 24.02.2015 запиту про надання письмових пояснень та їх документального підтвердження, платник податків у відповідності до приписів п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245, повинен надати податковому органу інформацію на вказаний запит протягом 10 робочих днів з дня їх отримання, тобто, у строк, відповідно, до 10.03.2015 включно. У свою чергу, податковий орган, у разі неотримання від платника податків такої інформації на запит до 10.03.2015 року включно, вправі ініціювати проведення документальних невиїзних перевірок, відповідно, з 11.03.2015 року.

За таких обставин апеляційна інстанція приходить до висновку, що адресований апелянту запит податкового органу про надання письмових пояснень та їх документального підтвердження, що датований 18.02.2015 року, не може бути легітимною підставою ініціювання цього ж дня - 18.02.2015 року позапланової невиїзної перевірки шляхом прийняття оскаржуваного наказу про її проведення. Дана обставина свідчить про недотримання відповідачем основних засад податкового контролю.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, приймаючи наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, податковий орган зобов`язаний діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин та підстав, що мають значення для прийняття такого рішення.

Зважаючи на те, що ініціювання податковим органом документальної позапланової невиїзної перевірки позивача вчинено за відсутності визначених на це законом підстав, суд першої інстанції повинен був прийти до висновку про необхідність скасування оспорюваного позивачем наказу податкового органу. При цьому, апеляційна інстанція вважає за необхідне зауважити, що оскільки перевірка була невиїзна, то позивач був позбавлений можливості, зважаючи на відсутність, на його думку, правових підстав для проведення перевірки, не допустити перевіряючи до проведення вказаної перевірки.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання провести перевірку з урахуванням вимог Закону України від 28.12.2014 р. №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким встановлено, що у 2015 році та 2016 році перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20мільйонів гривень за попередній квартальний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України, то в даному випадку колегія суддів зазначає, що така вимога не відповідає суті захисту порушеного права позивача, а, отже, в даному випадку останнім невірно обрано спосіб захисту такого порушеного права, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Разом з тим, зважаючи, що скасування спірного наказу не в повній мірі сприятиме відновленню порушеного права позивача, оскільки у відповідача були відсутні законні підстави для проведення контролюючого заходу у вигляді перевірки, то, в даному випадку дії по її проведенню перевірки відносно апелянта та дії щодо складанню акта перевірки підлягають визнанню протиправними.

За ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до наведених вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій щодо прийняття спірного наказу, проведення перевірки та складання за її результатами відповідного акту.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин Київським окружним адміністративним судом зроблено неправильний висновок щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню, з постановленням нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 41, 200, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 року - скасувати та постановити нову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 18.02.2015 року № 97 «Про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки».

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо проведення на підставі наказу від 18.02.2015 року № 97 «Про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки» позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства при обчисленні, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, та щодо складання акту від 06.03.2015 року № 65/17-01/НОМЕР_1 «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при обчисленні, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року».

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.