Справа № 2а-4772/12/1470
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-4772/12/1470

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

Домусчі С.Д.,

при секретарі судового засідання - Богданової С.Д.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

13.09.2013р. фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) про скасування податкових повідомлень - рішень від 08.05.2012р. № та № , від 02.08.2012р. № та № . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що доводи ДПІ про нереальність господарських операцій по отриманню товару від ТОВ «ЮНІ ТРЕЙД КОМПАНІ», «ТОВ «ПАРИТЕТ-78», ПП "ТІСОНА", ТОВ "НВП "ВВС-ФАРМ", ТОВ "Транс Гарант Сервіс" є неправомірними, оскільки позивач отримав товар та використав в своїй господарській діяльності.

ДПІ заперечувала проти позову та зазначала, що в порушення ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість» ст.ст.134,138,198,200 ПК України позивач безпідставно включив до податкового кредиту та валових витрат суми по господарськім операціям з зазначеними контрагентами протягом 2009-2011 років. До таких висновків ДПІ прийшла внаслідок наявності податкової інформації про те, що усі операції купівлі-продажу за участю ТОВ «ЮНІ ТРЕЙД КОМПАНІ», «ТОВ «ПАРИТЕТ-78», ПП "ТІСОНА", ТОВ "ТРАНС ГАРАНТ СЕРВІС" підпадають під ознаки нікчемності. Посилаючись на законність та правомірній дій органу ДПІ при прийнятті оскаржуваних повідомлень-рішень, представник ДПІ просив у позові відмовити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року позов задоволений в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у позові.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені та вбачаються з матеріалів справи наступні обставини.

В ході проведення планової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009р. по 31.12.2011р., за результатами якої 23.04.2012р. складений акт № 1131/17-20/НОМЕР_5, встановлені порушення позивачем:

- ст.13 Декрету Кабміну України "Про прибутковий податок з громадян", ст.13 та вимоги додатку № 7 Інструкції "Про оподаткування доходів фізичних осіб, які займаються підприємницькою діяльністю", затвердженої наказом Головної податкової інспекції України від 21.04.1993р. № 12 та зареєстрованої в Мінюсті України, п.177.4 ст.177 ПК України, в результаті чого занижений податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся на суму 73 941,75 грн.

- пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п.198.1, 198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 110 303 грн.

В обґрунтування своїх доводів ДПІ в акті перевірки зазначала, що в зв'язку з неможливістю встановити наявність умов для ведення господарської діяльності контрагентами позивача ТОВ «ЮНІ ТРЕЙД КОМПАНІ», «ТОВ «ПАРИТЕТ-78», ПП "ТІСОНА", ТОВ "ТРАНС ГАРАНТ СЕРВІС", що підтверджується актами перевірки цих підприємств, усі операції купівлі-продажу товару за участю цих підприємств протягом 2009-2011рр. підпадають під ознаки нікчемності. Тому податковий кредит та валові витрати, сформовані за рахунок зазначених постачальників, підлягають зменшенню.

За висновками акту перевірки 08.05.2012 року ДПІ винесла податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 146 150,52 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 110 303 грн. та штрафними санкціями в розмірі 35 847,52 грн.,

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на

доходи фізичних осіб на 90 112,01 грн., в т.ч. за основним платежем на 73 941,75

грн. та штрафними санкціями 16 170,26 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки та прийнятими податковими

повідомленнями-рішеннями, позивач подав скаргу до Державної податкової служби у Миколаївській області. Рішенням ДПС у Миколаївській області від 20.07.2012р. № 1210/10/10-209 скарга ФОП ОСОБА_3 частково задоволена. ППР № від 08.05.2012р. скасовано в частині застосування штрафної санкції в розмірі 1грн., збільшено ПДФО на суму 7 047,74 грн. ППР № скасовано в частині застосування штрафної санкції в розмірі 17 923,27 грн.

За результатами розгляду скарги позивача ДПІ 02.08.2012р. прийняла податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 128 227,25 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 110 303 грн. та штрафними санкціями в розмірі 17 924,25 грн.,

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 7 046,74 грн., в т.ч. за основним платежем на 6 314,4 грн. та штрафними санкціями 732,34 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не погодився з позицією ДПІ, зазначаючи, що податковим органом не надано до суду доказів, які б свідчили про відсутність реального характеру господарських операцій між позивачем та зазначеними контрагентами, або невідповідність змісту укладеного між ними договорів дійсним намірам сторін. Дані актів перевірок зазначених контрагентів позивача не можуть бути безумовною підставою для встановлення факту порушень з боку позивача.

Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Предметом оскарження є податкові повідомлення-рішення ДПІ від 08.05.2012р. № і № , а також від 02.08.2012р.№ і № .

Позивач, з яким погодився суд першої інстанції, не врахував, що відповідно до пп.60.1.2 п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання.

Таким чином, з прийняттям податковим органом ППР від 02.08.2012р. .№ , яким грошове зобов'язання з ПДВ визначено в новому розмірі, з урахуванням результату адміністративного оскарження, фактично вважається відкликаним ППР від 08.05.2012р. № , в зв'язку з чим відсутній предмету спору в цій частині.

На підставі викладеного, в задоволенні позову щодо скасування ППР від 08.05.2012р. № слід відмовити.

У періоді, що перевірявся, порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем та податкового кредиту визначався відповідно ст.13 Декрету Кабміну України "Про прибутковий податок з громадян", ст.177 ПК України та ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст.198 ПК України.

Виходячи зі змісту наведених норм законів, не дозволяється включати до складу витрат та податкового кредиту суми, які не підтверджені належним чином оформленими первинними документами (розрахункові, платіжні та інші документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку), а також суми витрат на придбання або виготовлення товарів та послуг, які не підлягають використанню в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податків.

Під час проведення перевірки на підтвердження правильності формування податкових зобов'язань по господарським операціям по придбанню автозапчастин від ТОВ «ЮНІ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ "Паритет-78", ПП "Тісона" позивачем надані видаткові та податкові накладні на поставку товару, квитанції до прибуткового касового ордеру про оплату товару.

ДПІ не посилається на невідповідність вимогам законодавству податкових накладних, виписаних цими контрагентами-постачальниками, а також не заперечує проти того факту, що вказані контрагенти на момент проведення операцій із позивачем мали право на виписку податкових накладних, оскільки були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

З урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, ДПІ повинна була надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товару від зазначених контрагентів в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій з метою завищення валових витрат та податкового кредиту без фактичного отримання від них товарів. Але такі дії тягнуть за собою кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України для тих, хто їх вчиняє.

У даній справі ДПІ не посилається на факти вчинення представниками сторін по договорам таких дій, і не надає докази притягнення їх до відповідальності за такі дії.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2011р. порушена кримінальна справа № 11980017 за фактом ухилення від сплати податків, а також зловживання службовим становищем посадовими особами ТОВ "Юні Трейд Компані", відповідно за ч.3 ст.212, ч.2 ст.364-1 КК України (а.с.74). З даної постанови вбачається, що підставою для порушення кримінальної справи стали факти неправомірного формування ТОВ "Юні Трейд Компані" податкового кредиту за рахунок операцій з придбання товарів, робіт, послуг від ПП "Селтік-Юг" протягом січня-травня 2011р.

Судова колегія враховує, що обставини, за яких порушена кримінальна справа відносно посадових осіб ТОВ "Юні Трейд Компані", не стосується правовідносин, що виникли між цим підприємством та ФОП ОСОБА_3 Крім того склад злочину, в якому підозрюються посадові особи ТОВ "Юні Трейд Компані", передбачає ухилення від сплати податків підприємством, що веде господарську діяльність, а не створення фіктивного підприємництва (ст.205 КК України).

На час розгляду справи в суді податковим органом не надані результати розгляду вказаної кримінальної справи.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, судова колегія вважає, що обставини порушення кримінальної справи відносно посадових осіб ТОВ "Юні Трейд Компані" не підтверджують обставини безтоварності операцій по поставки позивачу автозапчастин від ТОВ "Юні Тред Компані".

Таким чином, ДПІ не довела наявність умислу у позивача та його контрагентів-постачальників на порушення публічного порядку, посягання на суспільні, економічні та соціальні основи держави при укладанні договорів.

Наведене свідчить про відсутність підстав для визнання укладених договорів позивача з його контрагентами нікчемними. До того ж відповідачем не надано доказів визнання недійсними зазначених правочинів, які за своєю природою є оспорюваними.

Підтверджуючи обставини здійснення господарських операцій від ТОВ «ЮНІ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ "Паритет-78", ПП "Тісона", позивачем до суду надані докази оприбуткування автозапчастин та використання їх у власній господарській діяльності, як особи, основним видом діяльності якої є діяльність автомобільного вантажного транспорту, що підтверджується копіями прибуткових накладних та актів списання отриманих запчастин (а.с.308-331).

Зазначаючи про безтоварність господарської операції між позивачем та ТОВ «ЮНІ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ "Паритет-78", ПП "Тісона", ДПІ посилається на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які б могли підтвердити перевезення та відвантаження товару позивачу.

Разом з тим, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних накладних. Сам факт відсутності у підприємства товарно-транспортних накладних на поставлений товар, не є безумовною підставою, яка позбавляє підприємство права віднести витрати по придбанню цього товару (послуг, робіт), до складу валових витрат та до податкового кредиту.

Вважаючи, що такий довід податкового органу не спростовує реальність господарських операцій позивача із контрагентами-постачальниками, судова колегія зазначає, що позивач не включає до податкового кредиту та витрат затрати на перевезення, тому відсутність ТТН не впливає на правильність формування податкової звітності.

Крім посилань на акти ДПІ про неможливість здійснення зустрічних звірок, про здійснення документальних позапланових перевірок контрагентів позивача, в ході яких встановлена відсутність підприємств за місцем реєстрації, відсутність в них необхідних та достатніх умов для ведення господарської діяльності, відповідач не надав достовірних доказів фіктивності задекларованих позивачем операцій з отримання товарів у цих контрагентів. В той же час зазначені акти ДПІ не можуть бути належними та достатніми доказами порушень позивачем вимог податкового законодавства.

Колегія суддів зазначає, що встановлені податковим органом будь-які факти незаконної діяльності контрагентів платника податків повинні оцінюватися судом з урахуванням можливої обізнаності позивача щодо таких обставин, або наявної у позивача реальної можливості з'ясувати їх.

Докази, які б підтвердили той факт, що позивач був обізнаний або мав реальну можливість бути обізнаним про обставини діяльності та можливих порушень податкового законодавства з боку на момент проведення з ними господарських операцій, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, судова колегія вважає, що висновки відповідача про фіктивність господарських операцій і, як наслідок, неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту та витрат грошових сум по операціям з ТОВ «ЮНІ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ "Паритет-78", ПП "Тісона" за січень-грудень 2011 року, не відповідають обставинам справи, є такими, що не підтверджені належними доказами, в зв'язку з чим винесені на підставі цього акту перевірки податкові повідомлення-рішення в частині визначення грошового зобов'язання з ПДВ а ПДФО по цим контрагентам не можуть вважатися законними та обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до розрахунків грошових зобов'язань та штрафних санкцій, нарахованих контролюючим органом (а.с.278-279), господарські операції з ТОВ «ЮНІ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ "Паритет-78", ПП "Тісона" мають наступний вплив на збільшення

- податку на додану вартість:

ПП "Тісона" - 13 737,33 грн. та штрафні санкції 3 434,33 грн.,

ТОВ "Юні Трейд Компані" - 38 610 грн., штрафні санкції - 1 грн.,

ТОВ "Паритет-78" - 29 380,67 грн., штрафні санкції - 7 345,17 грн.,

всього - 81 728 грн., штрафні санкції - 10 780,5 грн.

- податку з доходів фізичних осіб:

ПП "Тісона" - 10 303 грн. та штрафні санкції 5 151,53 грн.,

ТОВ "Юні Трейд Компані" - 28 957,5 грн., штрафні санкції - 1 грн.,

ТОВ "Паритет-78" - 22 035,5 грн., штрафні санкції - 11 017,7 грн.,

всього - 61 296 грн., штрафні санкції - 16 170,23грн.

Тому підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення:

- № від 02.08.2012р. на суму грошового зобов'язання з ПДВ 92 508,5 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 81728 грн. та штрафними санкціями - 10780,5 грн.,

-№ від 08.05.2012р. на суму грошового зобов'язання з ПДФО 61 296 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 61 296 грн.

Оцінюючи позовні вимоги щодо реальності господарських операцій з ТОВ «Юні Трейд Компані», ТОВ "Паритет-78", ПП "Тісона" як законні та обґрунтовані, судова колегія вважає, що є безпідставними аналогічні вимоги по контрагенту ТОВ "Транс Гарант Сервіс".

Позивач зазначає, що протягом листопада-грудня 2010р. отримав від ТОВ "Транс Гарант Сервіс" автозапчастини - ресори та автопокришки на суму 84 305,00 грн. На підтвердження правомірності формування податкового кредиту по цьому контрагенту позивач надав видаткові та податкові накладні, квитанції про оплату за поставлений товар.

При наданні правової оцінки позовним вимогам щодо реальності господарської операції між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Транс Гарант Сервіс" судом першої інстанції не враховані пояснення директора контрагента позивача ОСОБА_7, який пояснив, що створив фіктивне підприємство - ТОВ "Транс Гарант Сервіс" за грошову винагороду, реєстрував його без мети ведення підприємницької діяльності, будь-які бухгалтерські та податкові документи, в т.ч. первинні документи по господарським операціям не підписував (а.с.75-76).

Крім того, ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.10.2014р. у справі № 490/4025/14-к ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво) та закрито кримінальне провадження в зв'язку із закінченням строку давності. При цьому, в ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_7 створив фіктивне підприємство - ТОВ "Транс Гарант Сервіс" у червні 2010р., свою вину у скоєнні злочину він визнає в повному обсязі. Ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

Таким чином, судовим рішенням у кримінальній справі, яке набрало законної сили, встановлені обставини ведення ОСОБА_7, починаючи з червня 2010р., фіктивної підприємницької діяльності. Відповідно до вимог ч.4 ст.72 КАС України, зазначені обставини є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок (постанова) суду.

Враховуючи, що звільнення від кримінальної відповідальності директора ТОВ "Транс Гарант Сервіс" відбулось з нереабілітуючих підстав, судова колегія приходить до висновку, що виписані позивачу від ТОВ "Транс Гарант Сервіс" податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою звітними документами, які посвідчують факт поставки товару, а тому віднесення відображених у них сум до податкової звітності є безпідставним.

Відтак, у позові ФОП ОСОБА_3 щодо скасування ППР в частині визначення грошового зобов'язання з ПДВ а ПДФО по контрагенту ТОВ "Транс Гарант Сервіс" слід відмовити.

З акту перевірки вбачається, що підставою для нарахування грошового зобов'язання з ПДВ та ПДФО також стала відсутність податкових накладних по господарським операціям позивача з ПП "Автошина-МІА" за листопад-грудень 2009р. на загальну суму ПДВ 5 000 грн., а також ТОВ "Укрхолод" за грудень 2011р. на суму ПДВ 6 714 грн.

Відповідно до 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п. 198.6. ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Позивачем не надані податкові накладні по операціям з ПП "Автошина-МІА" та ТОВ "Укрхолод" ані в ході проведення перевірки, ані після її проведення.

Копії податкових накладних по контрагенту ПП "Автошина-МІА" представником позивача надано лише в суді апеляційної інстанції, щодо наявності податкової накладної, виданої ТОВ "Укрхолод" представник зазначив про її знищення внаслідок закінчення строку зберігання.

Судова колегія погоджується з доводами ДПІ про неправомірне формування позивачем податкового кредиту та витрат за рахунок сум по операціям з ПП "Автошина-МІА" та ТОВ "Укрхолод" в зв'язку із відсутністю у позивача на момент перевірки податкових накладних по цим операціям.

Доводи представника позивача про наявність податкових накладних на момент перевірки від ПП "Автошина-МІА" є непідтвердженими, та ФОП ОСОБА_3 не скористався наданим йому п.86.7 ст.86 ПК України правом на подачу заперечень із додаванням документів, які не були враховані в ході перевірки, протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта в разі незгоди з висновками податкового органу в цій частині.

Крім того, позивач не довів сам факт та правомірність знищення податкової накладної від ТОВ "Укрхолод" за грудень 2011р. під час судового оскарження рішень ДПІ.

Суд першої інстанції взагалі не надав оцінку правомірності формування податкової звітності позивачем по контрагентам з ПП "Автошина-МІА" та ТОВ "Укрхолод", допустивши неповне з'ясування обставин справи.

Оцінюючи викладене, судова колегія вважає правомірними та доведеними висновки податкового органу в частині донарахування грошового зобов'язання по ПДВ по ПДФО по господарським операціям з ТОВ "Транс Гарант Сервіс", ПП "Автошина-МІА" та ТОВ "Укрхолод", в іншій частині оскаржувані ППР підлягають скасуванню.

Невірна та неповна правова оцінка обставин по справі, неврахування наведених норм права призвели до ухвалення помилкового судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України судова колегія скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову про часткове задоволення позову ФОП ОСОБА_3.

Скасувати податкові повідомлення-рішення № від 02.08.2012р. на суму грошового зобов'язання з ПДВ 92 508,5 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 81 728 грн. та штрафними санкціями - 10 780,5 грн., № від 08.05.2012р. на суму грошового зобов'язання з ПДФО 77 466.23 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 61 296 грн. та штрафними санкціями 16 170,23грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Ю.В.Яковлев

Суддя: С.Д.Домусчі