Справа № 483/898/15-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 483/898/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Казанлі Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, у період з 14 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року він працював в КСП ім. Шевченка на посаді головного інженера. Після досягнення пенсійного віку звернувся до відповідача для призначення пенсії, однак йому було відмовлено в зарахуванні до пенсійного стажу вказаного вище періоду роботи. Посилаючись на те, що ця відмова не відповідає вимогам чинного законодавства, просив визнати її незаконною та зобов'язати останнього зарахувати стаж роботи в КСП ім. Шевченка на посаді головного інженера у вказаний вище період при призначенні пенсії за віком.

Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано незаконною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області в зарахуванні стажу роботи ОСОБА_1 в КСП ім. Шевченка на посаді головного інженера в період з 14 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року при призначені йому пенсії за віком.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області зарахувати до стажу ОСОБА_1 при призначені йому пенсії за віком період його роботи на посаді головного інженера в КСП ім. Шевченка в період з 14 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції пенсійний орган звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. В апеляційній скарзі зроблено посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що з трудової книжки, що видана на ім'я позивача ОСОБА_1, вбачається, що під № 5 міститься запис про зарахування його на роботу з 23 березня 1985 року на посаду інженера-механіка по відділенню № 2 племсовгоспу ім. Шмідта, під № 6 запис про його звільнення з 03 січня 1992 року в порядку переведення до знову організованого совгоспу ім. Шевченка згідно наказу Міністерства сільського господарства України; під № 7 міститься запис про прийняття позивача на роботу в порядку переведення з 04 січня 1992 року до знову організованого совгоспу ім. Шевченка на посаду головного інженера. 14 березня 1996 року в результаті реорганізації совгосп ім. Шевченка перейменовано в КСП ім. Шевченка, а 17 лютого 2000 року в СГ ЗАТ «Шевченко».

14 квітня 2003 року у конторі СГ ЗАТ «Шевченко» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Шевченко сталася пожежа, внаслідок чого вогнем було повністю знищено будівлю контори. Вказаний факт підтверджується довідкою за підписом начальника Очаківського міськрайонного сектору служби надзвичайних ситуацій.

26 березня 2015 року після досягнення пенсійного віку позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області з заявою про призначення пенсії за віком, проте йому було відмовлено у зарахуванні стажу роботи в КСП ім. Шевченко на посаді головного інженера у період з 14 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року. Причинами відмови в зарахуванні вказаного стажу відповідач зазначив відсутність у трудовій книжці позивача відомостей про встановлений мінімум вихододнів та його фактичне відпрацювання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що записами у трудовій книжці та наданими позивачем доказами підтверджено стаж роботи останнього на посаді головного інженера в КСП ім. Шевченка в період з 14 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року.

Колегія судів апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

На підставі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії, є трудова книжка.

Згідно п. 18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто Законом України «Про пенсійне забезпечення». Частиною 1 ст. 56 вказаного Закону передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Стосовно посилання пенсійного органу на відсутність окремих первинних документів та їх недоліки, зокрема на невідповідність довідки форми ОК-1.2 на підтвердження трудового стажу як на підставу для неврахування його при призначенні пенсії за віком, варто зазначити, що вказані заперечення відповідача були спростовані показаннями свідків в суді першої інстанції.

Щодо посилання пенсійного органу на неможливість зарахування роботи позивача у спірний період до його трудового стажу в зв'язку із не відпрацюванням ним встановленого мінімуму трудоднів, слід вказати таке.

За правилами абз. 2 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та роз'яснень Міністерства праці та соціальної політики України від 17 травня 1992 року № 17, при обчисленні стажу роботи в колгоспі після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується стаж роботи за фактичною тривалістю, тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. До компетенції органів Пенсійного фонду України не входить визначення причин невиконання мінімуму вихододнів.

Отже, записами у трудовій книжці та наданими позивачем доказами підтверджено стаж роботи останнього на посаді головного інженера в КСП ім. Шевченка в період з 14 березня 1996 року по 17 лютого 2000 року, тому відмова відповідача в зарахуванні цього періоду при призначенні пенсії є неправомірною.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, проаналізувавши чинне законодавство та дослідивши обставини справи правильно встановив нормативно-правові акти, які підлягають застосуванню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області - залишити без задоволення, постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян