Справа № 361/2613/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/2613/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Дутчак І.М. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Броварського МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Броварського МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району), Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Броварського МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району), Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання протиправними дій Броварського МВ щодо надання йому довідки про заробітну плату за роботу в ІІІ зоні небезпечності (зоні відчуження) у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 28 квітня 1986 року без включення до неї одноразової грошової допомоги і добових; - зобов'язання Броварського МВ включити у довідку про його заробітну плату за період з 26 по 28 квітня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року та постанови Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу в ІІІ зоні небезпечності (зоні відчуження) у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову винагороду в розмірі 500 крб., добові в розмірі 3,50 крб. і заробітну плату за цей період із урахуванням коефіцієнтів 4 і 5 та надати йому відповідну довідку із урахуванням вказаних сум; - зобов'язання Управління ПФУ з дня звернення його до суду з позовом здійснити перерахунок розміру пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період виконання службових обов'язків у ІІІ зоні небезпечності (зоні відчуження) у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26 по 28 квітня 1986 року, а саме: одноразової винагороди в розмірі 500 крб., добових у розмірі 3,50 крб. за добу і заробітної плати за цей період із урахуванням коефіцієнтів 4 і 5 та виплатити йому недоотриману суму пенсії.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області щодо ненадання ОСОБА_3 довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу в ІІІ зоні небезпечності у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року із включенням до неї сум одноразової винагороди та добових протиправними. Зобов'язано Броварський МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області включити у довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) ОСОБА_3 за період з 26 по 29 квітня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року, постанови Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу в ІІІ зоні небезпечності зони відчуження у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС заробітну плату за цей період з урахуванням коефіцієнту 5, одноразової винагороди в розмірі 500 крб., добових в розмірі 3,50 крб. за добу та надати йому довідку із включенням до неї зазначених сум. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Броварський МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов залишити без рогляду, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області та отримує пенсію по інвалідності, призначену йому згідно із вказаним Законом.

Старшина міліції ОСОБА_3, проходячи службу у Броварському МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) на посаді міліціонера-водія, у період з 26 по 28 квітня 1986 року приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився у 30 км зоні відчуження у місті Прип'ять, в ІІІ зоні небезпечності, три дні, де отримав дозу радіоактивного опромінення 20,38 бер, що підтверджується маршрутним листом.

З довідки № 73 від 26 березня 2012 року, виданої Броварським МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) , вбачається, що, згідно відомості № 4 від 20 травня 1986 року, ОСОБА_3 за три дні роботи в ІІІ зоні небезпечності в місті Прип'ять, виходячи з посадового окладу позивача в розмірі 160 крб., була виплачена заробітна плата в сумі 79 крб. 95 коп,. із урахуванням коефіцієнта 5 , відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7.

04 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Броварського МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) із заявою щодо надання йому довідки про нараховану і виплачену заробітну плату за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та включити до цієї довідки, крім зазначеної суми заробітної плати, одноразову винагороду за отриману ним гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 500 крб.

Листом від 11 березня 2015 року за вих. № П-232 Броварським МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) у видачі довідки із включенням до неї одноразової винагороди в сумі 500 крб. позивачу було відмовлено.

Також, 17 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області із заявою, у якій просив перерахувати його пенсію, з урахуванням одноразової винагороди в розмірі 500 крб. за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення за час роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Прип'ять, за період з 26 по 28 квітня 1986 року, відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс.

Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області листом від 24 березня 2015 року № 184/П-01 повідомило позивача про те, що для перерахунку пенсії по інвалідності, призначеної йому, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", необхідно надати довідку про заробітну плату, видану підприємством, установою за основним місцем роботи чи правонаступником, що направляли його для виконання робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи дії відповідачів неправомірними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати", в залежності від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у ІІІ зоні небезпечності - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у ІІ зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трьохкратному розмірі. У тих випадках, коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку з чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпечності, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Зазначені норми оплати роботи в зонах небезпечності поширювались також на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС".

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 8 Закону України "Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання" від 14 січня 1998 року, основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановлених цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення досягає 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей.

Згідно примітки до ст. 5 цього Закону , 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Таким чином, позивач за період роботи в зоні відчуження у квітні 1986 року, старшина міліції, будучи особою молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ, знаходячись у ІІІ зоні небезпечності та отримавши гранично допустиму дозу радіації 20,38 бер, мав право на виплату грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5 та одноразової винагороди в розмірі 500 крб.

Також, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, МВС було дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок проводився в межах фонду заробітної плати МВС.

Крім того, МВС, Мінсоцзахисту було доручено призначати і перераховувати пенсії, відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого, згідно з цим розпорядженням, грошового утримання.

Постановою Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзного Центрального Комітету Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції" керівникам підприємств і організацій надавалось право проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100 відсотків тарифним ставкам і посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок та окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт. Крім того, особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ мали виплачувати добові та забезпечувати їх безкоштовним харчуванням.

Згідно умов п. 2 постанови Ради Міністрів Української PCP та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища", міністерствам і відомствам дозволялось виплачувати працівникам, у тому числі військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, військовозобов'язаним, призваним на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища, добові в розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечувати їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу) та безкоштовним житлом.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої про обґрунтованість позовної вимоги щодо включення у довідку про заробітну плату одноразової винагороди і добових, оскільки позивач за три дні перебування в ІІІ зоні небезпечності, крім перерахунку грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5, одержання одноразової винагороди в розмірі 500 крб., мав також право на отримання за вказані три дні добових у загальному розмірі 10,50 крб. (3 крб. 50 коп. х 3).

В силу ст.1 Закону України "Про оплату праці"заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно п. 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС від 31 грудня 2007 року № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Як визначено частинами 2, 3 ст. 2 Закону України "Про оплату праці",додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи,відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_3 звернувся до Броварського МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) щодо надання йому довідки про нараховану і виплачену заробітну плату за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та включити до цієї довідки, крім зазначеної суми заробітної плати, одноразову винагороду за отриману ним гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 500 крб.

Також, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області із заявою щодо перерахування його пенсії,з урахуванням одноразової винагороди в розмірі 500 крб. за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення за час роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Прип'ять за період з 26 по 28 квітня 1986 року.

Однак, відповідачі відмовили ОСОБА_3 у зазначених заявах щодо надання йому довідки та перерахування пенсії.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість та задоволення позовної вимоги щодо включення сум у довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) позивача за вказаний період, оскільки ОСОБА_3 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпечності зони відчуження у місті Прип'ять в період з 26 по 28 квітня 1986 року, отримав гранично допустиму дозу радіації, мав право на виплату одноразової винагороди в розмірі 500 крб. і добових у розмірі 3,50 крб. за добу та перерахунок грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5.

З приводу доводів апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, колегія суддів зазначає, що Броварським МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) позивачу було відмовлено в заяві від 04 березня 2015 року про включення у довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу в зоні відчуження в ІІІ зоні небезпечності з 26 по 29 квітня 1986 року, крім суми заробітної плати із застосуванням коефіцієнта 5, одноразової винагороди та добових - 11 березня 2015 року. А тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що у березні 2015 року позивач дізнався про порушення своїх прав, відтак у квітні 2015 року звернувся до суду з позовом.

Таким чином, колегія суддів колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та наявності правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Броварського МВ ГУМВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 21.07.2015 року

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.