Справа № 810/1780/15
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року 810/1780/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скрипки І.М., секретар судового засідання Приходько Н.І., за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Васильківської районної державної адміністрації Київської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_3, про скасування постанов,

в с т а н о в и в:

27 квітня 2015 року до Київського окружного адміністративного суду звернулась Васильківська районна державна адміністрація Київської області (Васильківська РДА, райдержадміністрація) із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_3, про скасування постанов.

Зазначали, що райдержадміністрацією вжито усіх залежних від неї дій для виконання судового рішення від 5 травня 2014 року у справі №810/7024/13-а. Зокрема, двічі направлено листи до управління Держземагентства у Васильківському районі із проханням надати інформацію про наявність земельних ділянок запасу та резервного фонду сільськогосподарського призначення на території сільських, селищних рад Васильківського району за межами населених пунктів, які придатні до використання за цільовим призначенням. Вказали, що управлінням Держземагентства у Васильківському районі у звітах форми 6-зем (про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності) подано перелік усіх земель резерву та запасу на території Васильківського району, однак такі звіти не містять графічного відображення облікової інформації, у звязку із чим у Васильківської РДА відсутні картографічні матеріали місця розташування земельних ділянок, тому позивач і не може виконати рішення суду щодо виділення в натурі земельної ділянки ОСОБА_3

Посилаючись на порушення відповідачем положень Закону України «Про виконавче провадження», просили:

- скасувати постанову від 3 квітня 2015 року про накладення штрафу на Васильківську районну державну адміністрацію Київської області у розмірі 1360,00 грн. у виконавчому провадженні №45476514;

- скасувати постанову від 3 квітня 2015 року про закінчення виконавчого провадження №45476514 в частині направлення подання державного виконавця до Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області про притягнення винних посадових осіб Васильківської районної державної адміністрації Київської області до відповідальності за невиконання рішення суду.

Протокольною ухвалою суду від 29 лютого 2015 року відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області замінено на належного Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, оскільки саме такий субєкт владних повноважень є органом державної виконавчої служби у розумінні статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити. Вказав, що державним виконавцем було вжито усіх закріплених законодавством засобів для належного виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №810/7024/13-а, однак таке судове рішення виконане не було, у звязку із чим у державного виконавця, в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження», виник обовязок щодо накладення штрафу і направлення подання щодо притягнення до відповідальності за невиконання судового рішення.

ОСОБА_3, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, жодних заяв чи клопотань не подавав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши інші докази, зокрема письмові, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи із такого.

Як зясовано судом, постановою Київського окружного адміністративного суду від 5 травня 2014 року у справі №810/7024/13-а зобовязано Васильківську районну державну адміністрацію Київської області прийняти рішення щодо виділення ОСОБА_3 земельної ділянки (паю) у натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу чи резервного фонду розташованих в адміністративних межах Васильківського району Київської області в розмірі середньої частки (паю) члена КСП «Калинівське» (4,4 умовних кадастрових гектари).

Така постанова суду в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

10 жовтня 2014 року у справі №810/7024/13-а видано виконавчий лист.

5 листопада 2014 року до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від ОСОБА_4 надійшла заява про примусове виконання судового рішення та названий вище виконавчий лист.

7 листопада 2014 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 відкрите виконавче провадження №45476514 з примусового виконання виконавчого листа №810/7024/13-а, який виданий 10 жовтня 2014 року Київським окружним адміністративним судом, про зобовязання Васильківської РДА прийняти рішення щодо виділення ОСОБА_3 земельної ділянки (паю) у натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу чи резервного фонду розташованих в адміністративних межах Васильківського району Київської області в розмірі середньої частки (паю) члена КСП «Калинівське» (4,4 умовних кадастрових гектари). Тут же вказано, що боржнику надано строк у 7 днів для добровільного виконання судового рішення.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена Васильківській РДА 20 листопада 2014 року і отримана нею 25 листопада 2015 року.

2 грудня 2014 року Васильківською районною державною адміністрацією направлено начальнику Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області лист за №2767/6-23, у якому зазначено, що адміністрація не ухиляється від добровільного виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 5 травня 2014 року у справі №810/7024/13-а. Вказано, що для виконання зазначеного рішення позивач звертався з листами №2111/6-17 від 23 вересня 2014 року та №2453/6-17 від 30 жовтня 2014 року до управління Держземагентства у Васильківському районі стосовно надання інформації про наявність земельних ділянок запасу та резервного фонду на території сільських, селищних рад Васильківського району за межами населених пунктів, які придатні до використання за цільовим призначенням земель сільськогосподарського призначення, однак у відповідь надано відомості, які по своїй суті є інформацією для статистичної звітності і не дають можливості визначити на місцевості місце знаходження вільних земельних ділянок. Тут же наголошувалось, що Васильківська РДА позбавлена практичної можливості виділити в натурі земельну ділянку громадянину ОСОБА_3 за рахунок земель запасу чи резервного фонду в адміністративних межах Васильківського району.

19 лютого 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 прийнято постанову про накладення штрафу на Васильківську районну державну адміністрацію Київської області у розмірі 680 грн. за невиконання рішення суду в самостійному порядку.

20 лютого 2015 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області на адресу Васильківської РДА направлено вимогу за №1091, якою зобовязано терміново в триденний термін з моменту отримання вимоги виконати рішення суду фактично та в повному обсязі, про що надати письмове підтвердження.

3 квітня 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 складено Акт №45476514/7/15 про вчинення протиправного діяння, у якому зазначено, що посадові особи Васильківської районної державної адміністрації Київської області умисно не виконують та перешкоджають виконанню рішення суду.

Крім того, 3 квітня 2015року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області направлено до Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області подання за №45476514/7/15 для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Васильківської РДА за невиконання судового рішення у справі №810/7024/13-а.

Також 3 квітня 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №45476514, у якій відображення факт направлення подання про вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб райдержадміністрації до Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області.

8 травня 2015 року до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області надійшов лист Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 27 квітня 2015 року №2/1108, у якому зазначалось, що матеріали направлено до структурного підрозділу для опрацювання, так як ознак кримінального правопорушення під час вивчення не виявлено, тому підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має. Також вказано, що за результатами перевірки складено висновок №4242 від 20 квітня 2015 року про відсутність ознак кримінального правопорушення у діях посадових осіб Васильківської РДА.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як закріплено у частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачає частина друга статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За правилами частини першої статті 12 цього ж Закону сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження тощо.

У відповідності до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Згідно положень пункту 11 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що райдержадміністрація не зверталася із апеляційною скаргою на постанову Київського окружного адміністративного суду, зокрема, і тому, що вважала за можливе виконати рішення суду у справі №810/7024/13-а; у той же час стверджував, що до повноважень Васильківської РДА не належить право розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Дійсно, у силу норм частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, передаються у власність або у користування для всіх потреб центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальними органами.

В той же час, суд звертає увагу, по-перше, на те, що в обґрунтування цього позову Васильківська РДА зазначає ті ж обставини, які були висловлені як заперечення у межах справи №810/7024/13-а. При цьому, суд підкреслює, що постанова Київського окружного адміністративного суду у справі №810/7024/13-а набрала законної сили і не була оскаржена Васильківською РДА.

У такій постанові судом встановлено, що до повноважень відповідача (Васильківської районної державної адміністрації) віднесено питання прийняття рішення щодо виділення земельних ділянок в натурі власникам земельних часток (паїв), якщо ці земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів.

За змістом статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

До того ж, суд відхиляє доводи позивача у цій справі про те, що під час виконання рішення суду державний виконавець у справі №810/7024/13-а повинен був звернутися до суду із заявою про розяснення судового рішення, оскільки таким правом, у силу положень частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, наділені і особи, які беруть участь у справі, зокрема і Васильківська РДА у названій справі, у якій вона мала процесуальний статус відповідача. Однак відповідної заяви райдержадміністрація не подавала.

Також при вирішенні цієї справи суд враховує, що за наслідками розгляду подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб позивача за невиконання рішення суду Васильківським міським відділом Головного управління МВС України в Київській області повідомлено про висновок щодо відсутності ознак кримінального правопорушення.

Більше того, суд звертає увагу, що позивач оскаржує постанову про закінчення виконавчого провадження від 3 квітня 2015 року №45476514 в частині направлення подання державного виконавця до Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області про притягнення винних посадових осіб Васильківської районної державної адміністрації Київської області до відповідальності за невиконання рішення суду.

Разом із тим, такою постановою було лише ухвалено рішення про закінчення виконавчого провадження №45476514. Інформація про направлення подання до Васильківського МВ ГУ МВС України дійсно містилася в описовій частині названої постанови, однак відповідне подання направлялося не такою постановою, а самостійно, перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження.

Також суд враховує, що навіть після винесення постанови про накладення штрафу на райдержадміністрацію від 19 лютого 2015 року та одержання вимоги державного виконавця від 20 лютого 2015 року позивач жодних дій як щодо виконання рішення суду у справі №810/7024/13-а, так і щодо оскарження такого рішення, або ж звернення до суду із завою про розяснення цього рішення не вчиняв, при цьому безпідставно вважав, що відсутність графічного відображення облікової інформації у державній статистичній звітності «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форми 6-зем)» є достатньою підставою для невиконання судового рішення.

У той же час, будь-яких порушень під час прийняття оскаржуваних постанов із боку Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у ході судового розгляду не встановлено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про правомірність дій органу державної виконавчої служби, у звязку із чим резюмує відсутність підстав для задоволення позову.

За правилами статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз викладених законодавчих норм та обставин справи свідчить про те, що відповідач, у випадку, який розглядається, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законами України. Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 31 липня 2015 р.