Справа № 810/1416/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року м. Київ К/800/34183/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод газспец обладнання»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014

у справі № 810/1416/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод газспец обладнання»

до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод газспец обладнання» звернулось до суду з позовом про визнання протиправними дій Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області по включенню до акту перевірки від 28.01.2014 № 140/10-07-22-03-12/35438847 висновків про порушення ТОВ «Завод газспец обладнання» п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме про те, що у ТОВ «Завод газспец обладнання» відсутні база, об'єкт оподаткування та завищено податковий кредит з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «СТВ Сталь» на суму 270 000 грн., ПП «Автотранс-СВ» на суму 118 184 грн. та ПП «Фенікс-ВМ» на суму 111 600 грн., за вересень 2013 року встановлено його завищення на загальну суму 499 784 грн., та порушення п. 185.1 ст. 185, ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, а саме: про те, що у ТОВ «Завод газспец обладнання» відсутні база, об'єкт оподаткування та завищено податкові зобов'язання з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Енерджі Сервіс» за вересень 2013 року, встановлено його завищення на загальну суму 718 458 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2014 позов задоволено.

Поставою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014 постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в січні 2014 року податковим органом на підставі наказу від 14.01.2014 №15 та згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод газспец обладнання» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.09 по 30.09.2013, за результатами якої складено акт від 28.01.2014 № 140/10-07-22-03-12/35438847.

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме: у ТОВ «Завод газспец обладнання» відсутні база, об'єкт оподаткування та завищено податковий кредит з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «СТВ Сталь» на суму 270 000 грн., ПП «Автотранс-СВ» на суму 118 184 грн. та ПП «Фенікс-ВМ» на суму 111 600 грн., за вересень 2013 року встановлено його завищення на загальну суму 499 784 грн., а також порушення п. 185.1 ст. 185, ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, а саме: у ТОВ «Завод газспец обладнання» відсутні база, об'єкт оподаткування та завищено податкові зобов'язання з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Енерджі Сервіс» за вересень 2013 року, встановлено його завищення на загальну суму 718 458 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо формування висновків в акті документальної позапланової перевірки від 28.01.2014 №140/10-07-22-03-12/35438847 про відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами порушують права платника податків та відповідно підлягають визнанню протиправними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний адміністративний суд мотивував своє рішення тим, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору у суді.

Суд касаційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Отже, предметом оскарження є рішення, дії чи бездіяльність службових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Згідно з ч. 1 п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (п. 3 р. І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 22.12.2010 № 984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772).

З огляду на зазначене, акт перевірки та викладені у ньому факти та висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для суб'єкта господарювання певні правові наслідки. Акт є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом під час проведення перевірки порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податку порушень.

Таким чином, акт перевірки є лише носієм певної інформації та може бути доказом у адміністративній справі відповідно до норм статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене дає підстави погодитись з судом апеляційної інстанції стосовно того, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для платника податків, тому його висновки не можуть бути предметом судового спору.

Враховуючи вказані обставини, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є вірним, а касаційна скарга позивача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод газспец обладнання» відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний