Справа № 825/1776/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1776/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаряБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю., Петрика І.Й. Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Чернігівторгбуд» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівторгбуд» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Чернігівське середнє професійно-технічне училище №16 про визнання протиправним рішення, бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року ПАТ «Чернігівторгбуд» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Чернігівське середнє професійно-технічне училище №16 в якому просило визнати протиправним рішення та бездіяльність відповідача у виконанні постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 в частині не включення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, рішення арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 про стягнення з Чернігівського середнього професійно-технічного училища №16 м. Чернігів на користь ВАТ «Чернігівторгбуд», м. Чернігів 5 025,00 грн. боргу та 251,25 грн. витрат по держмиту та зобов'язати відповідача внести до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою рішення арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 про стягнення з Чернігівського середнього професійно-технічного училища №16 м. Чернігів на його користь 5 025,00 грн. боргу та 251.25 грн. витрат по держмиту.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача від 24.03.2015 за вих. №31 щодо виконання рішення арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 про стягнення з рахунку Чернігівського середнього професійно-технічного училища №16 м. Чернігів на користь ВАТ «Чернігівторгбуд», м. Чернігів 5 025,00 грн. боргу та 251.25 грн. витрат по держмиту за правилами, встановленими Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440.

В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.03.2015 позивач звернувся до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області із заявою за вих. №31, в якій просив прийняти наказ арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/345 про стягнення з Чернігівського середнього професійно-технічного училища №16 м. Чернігів на його користь 5 025,00 грн. боргу та 251,25 грн. держмита (а.с.15-17). До заяви додав оригінал рішення та наказу від 25.05.1999 №7/354.

20.05.2015 Управлінням Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області листами за вих. №01.1-35/4808, 01.1-35-4809 та №02-45/10385 відмовлено позивачу у прийнятті поданих документів, оскільки вони не відповідають вимогам Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною №440, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 та у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання (а.с.31,35).

Не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача у прийнятті поданих документів, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача має бути розглянута відповідачем повторно за правилами, визначеними Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 6 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду. Тобто, лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси які, можливо будуть порушені.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до відповідача із заявою про включення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, рішення арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 про стягнення з Чернігівського середнього професійно-технічного училища №16 м. Чернігів на користь ВАТ «Чернігівторгбуд», м. Чернігів 5 025,00 грн. боргу та 251,25 грн. витрат по держмиту.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про передчасність позовних вимог про визнання протиправним рішення та бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Чернігівської області у виконанні постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 в частині не включення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, рішення арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 про стягнення з Чернігівського середнього професійно-технічного училища № 16 м. Чернігів на користь ВАТ «Чернігівторгбуд», м. Чернігів 5 025,00 грн. боргу та 251,25 грн. витрат по держмиту та зобов'язання відповідача внести до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою вищевказаного рішення.

Згідно ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності (ч. 2 ст. 2).

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Згідно рішення арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 боржником є середнє професійно-технічне училище №16, яке є державним навчальним закладом, що входить до системи освіти, а тому підпадає під перелік, визначений частиною першою статті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Кабінетом Міністрів України з метою реалізації пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», 03 вересня 2014 року прийнято постанову №440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок).

Відповідно до зазначеного Порядку виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, які видані або ухвалені до 01.01.2013, подаються до органів державної виконавчої служби для здійснення їх обліку інвентаризації та подальшої передачі органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.

Пунктом 4 Порядку № 440 встановлено перелік документів, які подаються заявником (стягувачем) до органу державної виконавчої служби про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, які видані або ухвалені до 01.01.2013.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр). Якщо за результатами перевірки встановлено, що рішення виконано в повному обсязі, відповідальна особа повертає рішення заявнику із супровідним листом та відповідною довідкою з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2015 позивач звернувся до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області із заявою за вих. №31, в якій просив прийняти рішення арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/345 про стягнення з Чернігівського середнього професійно-технічного училища №16 м. Чернігів на його користь 5 025,00 грн. боргу та 251,25 грн. держмита (а.с.15-17). До заяви додав оригінал рішення та наказу від 25.05.1999 №7/354 до виконання.

Проте, доказів, які б свідчили про вчинення дій, передбачених пунктом 7 Порядку №440, відповідачем надано не було.

Крім того, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання відповідача на Інструкцію з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо оформлення копій судових рішень, виходячи з наступного.

В Україні арбітражні суди з 2001 року перейменовані на господарські, оскільки відповідно до Закону України від 21 червня 2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про арбітражний суд», слово «арбітражний» було замінено словом «господарський». Отже, правосуддя у господарських відносинах почали здійснювати господарські суди.

Діяльність господарських судів регулюється Інструкцією з діловодства в господарських судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28 (далі - Інструкція).

Відповідно до пп. 2.6.11 п. 2.6 Інструкції, учасникам судового процесу надсилаються (видаються) копії судових рішень, засвідчених відміткою «Згідно з оригіналом». Зазначається назва посади, особистий підпис відповідальної особи, яка засвідчує примірник, її ініціали, прізвище, дата засвідчення копії. Копія процесуального документа скріплюється відповідною (не гербовою) печаткою суду так, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер назви посади відповідальної особи, що засвідчує документ. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис».

Згідно пп. 2.6.13 п. 2.6 Інструкції, оригінал наказу господарського суду, підписаний суддею, засвідчується гербовою печаткою суду і видається стягувачеві під розписку або надсилається йому рекомендованим чи цінним листом після набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, копія рішення в господарському суді засвідчується відміткою «Згідно з оригіналом», зазначається назва посади, особистий підпис відповідальної особи, яка засвідчує примірник, її ініціали, прізвище, дата засвідчення копії та скріплюється відповідною (не гербовою) печаткою суду, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 (а.с.18).

Наказ Арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 підписаний суддею, засвідчується гербовою печаткою суду (а.с.19), відповідно до норм Інструкції.

Доказів, які б свідчили про вчинення дій, передбачених пунктом 7 Порядку №440, відповідачем надано не було.

Частина 2 статті 11 КАС України передбачає можливість для суду вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.03.2015 за вих. №31 щодо виконання рішення арбітражного суду Чернігівської області від 25.05.1999 №7/354 про стягнення з рахунку Чернігівського середнього професійно-технічного училища №16 м. Чернігів на користь ВАТ «Чернігівторгбуд» 5 025,00 грн. боргу та 251,25 грн. витрат по держмиту за правилами, встановленими Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440.

При цьому, приймаючи таке рішення, суд керується нормами пунктом 2 частини другої статті 162 КАС України, відповідно до яких у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівторгбуд» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст ухвали складено та підписано - 31.07.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.