Справа № 804/6794/15
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 р. Справа № 804/6794/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4, третя особа - Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
У травні 2015 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 (далі відповідачі), третя особа ПАТ «БАНК КАМБІО», в якому просить:
- зобовязати ОСОБА_3 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що не включення ОСОБА_3 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 її до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та не включення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до загального реєстру вкладників протиправно позбавило її права на повернення суми грошових коштів, які знаходяться на її рахунку. Ввважає, що листом 07.04.2015 року ОСОБА_3 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 необґрунтовано відмовив у її включенні до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, посилаючись на проведення перевірки операцій по рахунку за договором та на факт відкриття кримінального провадження, як на безумовну підставу для блокування виплат по поговору. Оскільки в листі уповноваженої особи Фонду не наведено визначених Законом №4452-УІ підстав визнання правочину (договору) нікчемним або підстав, при наявності яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладами фізичних осіб, та не надано відповідних доказів, які б свідчили про наявність вказаних підстав. У звязку з чим, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.
Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідачі у судове засідання уповноваженого представника не направили, про причини неприбуття суд не повідомили, з клопотанням про вікладення розгляду справи не звертались.
Отже, уповноважена особа вважає, що дії відповідачів щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є обґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає.
Третя особа у судове засідання уповноваженого представника не направила, про причини неприбуття до суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.1.1. вказаного договору, банк зобов'язується відкрити позивачу поточний рахунок та здійснювати його розрахункове-касове обслуговування згідно Статуту Банку, нормативно-правових актів НБ та інших актів законодавства України.
17 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «БАНК КАМБІО» в особі директора Відділення «Криворізької дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_6 укладено договір № 272 строкового банківського вкладу (депозиту) «СLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку без права повернення.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014р. № 782 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05.12.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК КАМБІО».
За наслідками діяльності тимчасової адміністрації банку, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 року № 144 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 46 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення ОСОБА_4 ОСОБА_3 особою Фонду на ліквідацію вказаного банку.
04 березня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено оголошення, що у звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 46 від 02.03.2015 року про початок ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО», з 06.03.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «БАНК КАМБІО» з 06.03.2015 року по 17.04.2015 року можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРІНБАНК». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
17.03.2015 року позивач звернувся до ОСОБА_3 особи Фонду з заявою про включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО» шляхом надсилання відповідного листа поштою.
Проте, суд не може погодитись з такими діями ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4, виходячи з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.
Частина 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
За правилами ч. 1-3 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
ОСОБА_3 особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Частина 6 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 цього Закону.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.
Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі Загальний Реєстр).
Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.
Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на СО-дисках у сзу файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Частина 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України Про банки і банківську діяльність;
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Згідно ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Отже, ст.ст. 26, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають виключні підстави для не включення вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та обовязок уповноваженої особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляти сторони за договорами про нікчемність цих договорів.
Проте, як встановлено судом, ОСОБА_3 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 не направлялось відповідного повідомлення позивачу про нікчемність договору від 17.09.2014 року.
Крім того, суд звертає увагу, що на час укладення між позивачем та ПАТ «БАНК КАМБІО» договору, а саме: 17.09.2014 року, жодних повідомлень про наявність заборон на здійснення операцій повязаних із залученням вкладів фізичних осіб з боку співробітників банку не надходило.
Також, слід враховувати, що договір був укладений 17.09.2014 року, тобто значно раніше ніж запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО» (05.12.2014р.), а отже, будь-яких обмежень, повязаних з дією тимчасової адміністрації, також не існувало.
У звязку з викладеним, підстави вважати, що вказаний правочин є таким, що суперечить вимогам діючого в Україні законодавства, суду наразі невідомі.
Крім того, не є належним доводом твердження уповноваженої особи про те, що виплата по договору не здійснюється, оскільки стосовно операцій по рахунку позивача проводиться перевірка, а також у звязку з наявністю зареєстрованого кримінального провадження за фактом вчинення службовими особами ПАТ «БАНК КАМБІО» злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, зважаючи на положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що лише вирок суду, який набере законної сили, може бути підставою не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договором банківського рахунку від 17.09.2014 року, а не лише зареєстроване кримінальне провадження.
Також, суд бере до уваги ті обставини, що, як зазначено в запереченні, кримінальна справ порушена саме відносно посадових осіб ПАТ «БАНК КАМБІО», а не відносно позивача.
Отже, суд вважає, що в силу норм Закону №4452-УІ, жодне з вказаних у листі ОСОБА_3 особи Фонду тверджень не є підставою для зупинення виплат по вкладам фізичних осіб, зокрема по договорам банківського вкладу.
Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 не вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо включення позивача до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, виходячи з чого, суд приходить до висновку про противоправність бездіяльності ОСОБА_3 особи, оскільки ОСОБА_3 особа такою бездіяльністю порушила приписи ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з аналізу змісту якої випливає, що всі вкладники повинні бути розподілені уповноваженою особою до відповідних, передбачених Законом переліків, наслідком чого повинна стати виплата коштів або ж позбавлення права на таку виплату.
Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.
Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Враховуючи наявну бездіяльність відповідача 2, яка виразилась, як було встановлено під час судового розгляду, у не включенні позивача ані до переліку осіб, які мають право, ані до переліку осіб, які не мають права на виплату коштів за вкладами, зважаючи також на те, що обовязок здійснити відповідні дії передбачений статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд вважає, що ОСОБА_3 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 зобовязана була протягом трьох днів з моменту ліквідації банку включити позивача до одного або іншого переліку вкладників, і якщо уповноважена особа прийшла до висновку про відсутність у позивача права на виплату включити його до переліку осіб, які такого права не мають.
У звязку з чим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_3 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 вжити передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заходи щодо подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Щодо вимоги позивача про зобовязання ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.
Частиною 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Враховуючи, що на час розгляду справи ОСОБА_3 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «БАНК КАМБІО» позивача не включено до переліку вкладників, то у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було можливості включити ОСОБА_2 до Загального Реєстру вкладників, а тому, суд вважає вказані позовні вимоги передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають лише порушені права та інтереси особи. Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання, а ця частина вимог спрямована на майбутнє. На теперішній час у суду немає підстав вважати, що в подальшому відповідачами будуть порушуватись права позивача.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд відповідно до ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст. ст. 72, 94, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4, третя особа - Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36,54 (тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки) грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1