Справа № 826/8466/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8466/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська Н.А. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Чеботок Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промстройснаб» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем у звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік (форма №10-ПІ) відділенням Фонду соціального захисту інвалідів визначено суму адміністративно-господарських санкцій у наведеному розмірі за не створення робочих місць для працевлаштування (відповідно до 4-х відсоткового нормативу відповідач повинен був працевлаштувати 1 особу з обмеженими можливостями, однак, жодна така особа не працевлаштована відповідачем).

06 квітня 2015 року оформлено платіжне доручення за №57 про сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 24 570 грн. Вказаний документ прийнятий до систем «Клієнт-Банк» ПАТ «Банк «Київська Русь» в м. Києві.

В результаті не отримання зазначених коштів Фонд звернувся до суду з вимогою стягнення з Товариства адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 24 570 грн. і пені за порушення строків сплати зазначеної суми адміністративно-господарських санкцій у сумі 515 грн 97 коп.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виконано вимоги статті 20 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів», оскільки ненадходження грошових коштів, що сплачені відповідачем, на розрахунковий рахунок позивача через скрутне фінансове становище банку, через який проводився платіж та прийняття рішення про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь», не може бути підставою для задоволення вимог про стягнення з ТОВ «Промстройснаб» адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, оскільки останнім такі санкції були сплачені самостійно у строки та у розмірі, встановлені чинним законодавством, а тому немає підстав і для стягнення з відповідача пені за несвоєчасне перерахування вказаних вище санкцій.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Дані спірні правовідносини регулюються Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року №875-ХІІ (Закон №875).

З метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю (ч. 1 ст. 17 Закону №875).

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань, а центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів приймається рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування (ч. 2, 3 ст. 18-1 Закону №875).

В свою чергу підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, а також відповідно до частини третьої статті 18 Закону №875, надавати державній службі зайнятості інформацію для організації працевлаштування інвалідів і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Статтею 19 Закону №875 передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, і організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до частини другої Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70 звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку (ч. 10 ст.19 Закону №875).

Також підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю (ст. 20 Закону №875).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону (ч. 4 ст. 20 Закону №875).

Як встановлено судовою колегією, з метою виконання наведених правових норм ТОВ «Промстройснаб» 06.04.2015 оформлено платіжне доручення за №57 про сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 24 570 грн. Вказаний документ прийнятий до систем «Клієнт-Банк» ПАТ «Банк «Київська Русь» в м. Києві.

У зв'язку з не проведення даного платежу і неперерахуванням коштів на рахунок Фонду, Товариство звернулось 09.04.2015 з листом за №27/04 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» з вимогою надати відповідні пояснення щодо не проведення платежу.

У свою чергу, у відповідь на даний лист Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб листом від 09.04.2015 №2593/18 повідомлено Товариство про прийняте виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осібна підставі п.2 частини п'ятої ст.12 та ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення №61 про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» на період з 20.03.2015 по 19.06.2015. У зв'язку з наведеним залишки клієнта ТОВ «Промстройснаб» на поточному рахунку №001 в розмірі 32 9595 грн 02 коп. є заблоковані починаючи з 20.03.2015 на період дії тимчасової адміністрації, що унеможливлює зняття або перерахування готівки з поточного рахунку.

В результаті дослідження наведених обставин, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» (Закон №2346-ІІІ) переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону № 2346-ІІІ банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 22.4 ст. 22 зазначеного Закону визначено, що ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку виконує платіжна система (п. 1.29 ст. 1 даного Закону).

Отже, виконання Товариством обов'язку по перерахуванню в бюджет суми певних зобов'язань та їх сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум зобов'язання відповідальність несе банк.

Аналогічної правової позиції притримується Вищий адміністративний суд України в постанові від 12.03.2015р. справа № К/800/65943/13.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що правових підстав для стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 24 570 грн і пені за порушення строків сплати зазначеної суми адміністративно-господарських санкцій у сумі 515 грн 97 коп., немає, адже Товариство виконало в повному обсязі зобов'язання, що покладені на нього чинним законодавством.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 29 липня 2015 року.

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.