Справа № 425/1778/15-а
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2015 Провадження №2-а/425/47/15

Справа №425/1778/15-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Білак Н.В., за участю позивача: ОСОБА_1, представника позивача: ОСОБА_2 та представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання протиправною дії, визнання незаконним і скасування рішення, а також про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області звернувся ОСОБА_1, який, після подання ним останньої заяви про зміну предмета позовних вимог від 29 липня 2015 року, просив визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області у призначенні йому, ОСОБА_1 пенсії за заявою від 30 липня 2014 року, визнати незаконним та скасувати розпорядження цього управління №10 від 15 квітня 2015 року про відмову у призначенні йому пенсії, а також просив зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області призначити йому пенсію з 30 липня 2014 року, як інваліду 2 групи, внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити йому не отримані суми пенсії з 30 липня 2014 року.

Позиція позивача полягала у тому, що у звязку із переїздом на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач почав виплачувати йому пенсію, яка була раніше призначена Управлінням Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області. Але в липні 2012 року відповідач, у порушення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (до яких належать Україна та ОСОБА_4 Федерація) неправомірно припинив виплату йому пенсії. І тому позивач, в липні 2014 року, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії, яку було розглянуто тільки 15 квітня 2015 року, для виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року, шляхом прийняття розпорядження №10, з яким позивач і незгоден. І відмову у призначенні йому пенсії на підставі його заяви від 30 липня 2014 року вважає неправомірною. При цьому для захисту його права, на його думку, відповідача слід зобовязати призначити йому пенсію з 30 липня 2014 року та зобовязати виплатити з цієї ж дати не отриману пенсію.

Позиція відповідача полягала у тому, що для прийняття рішення про призначення позивачу пенсії не було підстав, оскільки для цього він не подав заяву та документи, передбачені «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

А суд, з огляду на предмет доказування у справі, на основі всебічного, повного, обєктивного і безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо та у їх сукупності, а також з урахуванням пояснень осіб, які беруть участь у справі, встановив наступні обставини:

Управління Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області, на підставі заяви про призначення пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 11 березня 2009 року призначило йому пенсію по інвалідності, як особі, що віднесена до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виходячи з встановленої у нього 3 групи інвалідності (а.с.14-16,37-39,51,5, пояснення позивача та представника відповідача).

На виконання постанови Троїцького районного суду Луганської області від 16 травня 2011 року, Управління Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області здійснено перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, у бік її збільшення (а.с.24,27-28,113).

З 01 лютого 2012 року, Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області взяло на облік ОСОБА_1 та почало виплачувати йому пенсію, а також саме до цього управління було передано заведену на ОСОБА_1 пенсійну справу (а.с.3-4,97,68-71).

Управління Пенсійного фонду ОСОБА_4 Федерації в Ленінському районі міста Ульянівськ Ульянівської області листом від 05 червня 2012 року №11-1388 повідомило Управлінням Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01 січня 2005 року являється отримувачем щомісячної грошової виплати, як інвалід 3 групи (каліцтво отримане при виконанні інших обовязків військової служби, повязане з аварією на ЧАЕС) і як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році (а.с.37-39,41).

На підставі цього листа, Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області прийняло розпорядження про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2012 року (а.с.110,42).

Одинадцятого вересня 2012 року, Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області отримало лист Відділення Пенсійного фонду ОСОБА_4 Федерації по Ульянівській області від 28 серпня 2012 року №09/04-5637, яким було повідомлено про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, на території Ульянівської області ОСОБА_4 Федерації, як громадянин ОСОБА_4 Федерації, являється отримувачем державної пенсії по старості, з 01 липня 2007 року. При цьому, вказане відділення просило посприяти у витребуванні та наданні відомостей про призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 (а.с.49).

На підставі цього листа, Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області прийняло розпорядження №276 про закриття пенсійної справи ОСОБА_1 з 01 жовтня 2012 року (а.с.109,).

Тридцятого липня 2014 року, ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області із заявою довільної форми, якою просив згідно статті 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» саме призначити йому пенсію по інвалідності як громадянину України, інваліду війни 2 групи, 1 категорія ЧАЕС, військова травма, 70% втрати працездатності, а також надати розяснення (а.с.57).

Факт того, що ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області саме із заявою про призначення пенсії, був встановлений рішенням суду, що набрало законної сили (а.с.14-16).

У квітні 2015 року, на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року (якою було скасовано постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2015 року та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_1), Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії шляхом прийняття 15 квітня 2015 року розпорядження №10 (а.с.14-16,57,10).

Цим розпорядженням ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії через подання ним заяви, яка не відповідала додатку №4 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, а також у звязку із неподанням ним документів, на підставі яких управління мало б визначити його право на призначення відповідної пенсії (а.с.10).

Однак, разом з цим судом встановлено, що на наступний день після прийняття вказаного розпорядження, тобто 16 квітня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області з іншою заявою (а.с.22). Зокрема, із заявою довільної форми якою він просив долучити до раніше поданої ним заяви від 30 липня 2014 року певні документи, але водночас поставив перед Управлінням Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області питання щодо поновлення раніше призначеної йому пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області (а.с.22).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що означену заяву ОСОБА_1 в частині поновлення раніше призначеної йому пенсії, було розглянуто у передбаченому «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (а.с.1-114).

Однак, в матеріалах справи відсутні і будь-які докази того, що позивач з цим не згодний або оскаржив таку бездіяльність у встановленому чинним законодавством України порядку (а.с.1-114).

Також судом встановлено, що поданий ОСОБА_1 05 червня 2015 року позов, який є підставою для даного судового розгляду і визначає його межі, не містить ні у своїй підставі, ні у предметі його вимог (у тому числі, з урахуванням поданих ним уточнень) жодних обґрунтувань чи незгоди з цього приводу (а.с.1-114). А пояснення, які він надавав суду, теж стосувались виключно тих вимог, які ним були заявлені у предметі його позовних вимог, з урахуванням останніх уточнень (а.с.105).

Таким чином, ОСОБА_1 після зміни предмета позову, з урахуванням наданих ним пояснень, просив суд перевірити на протиправність відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області у призначенні йому пенсії за заявою від 30 липня 2014 року, визнати недійсним та скасувати розпорядження цього управління №10 від 15 квітня 2015 року про відмову у призначенні йому пенсії, а також просив зобовязати відповідача призначити йому пенсію з 30 липня 2014 року та виплатити йому не отриману пенсію (а.с.3-4,105).

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та субєктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір, в межах якого позивач, вважає що відповідач своєю протиправною відмовою у призначенні пенсії, порушив його право на призначення пенсії. А тому, оспорює таку відмову.

Для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Положеннями частини 1 статті 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 96 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами.

Так, з огляду на положення статті 8, частини 1 статті 9, частини 1 статті 10, статей 26, 30 та 44 і 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особа, яка має право на пенсію (незалежно від її виду, але за наявності для цього, встановлених законом умов) подає до територіального органу Пенсійного фонду особисто або через представника заяву про призначення пенсії та необхідні документи в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Таким порядком є «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Положення пунктів 1.1.,2.1.,2.9. вказаного «Порядку», передбачають порядок звернення особи за призначенням пенсії та перелік документів, які така особа повинна додати до своєї заяви, а пункти 1.2.,2.2.,2.9. встановлюють порядок звернення особи за призначенням пенсії та перелік документів, які така особа повинна додати до своєї заяви, якщо така особа, подає документи для призначення пенсії по інвалідності.

При цьому, в положеннях інших пунктів розділі ІІ вказаного «Порядку» зазначаються вимоги, яким повинні відповідати ті документи, що подаються для призначення пенсії, а додатком 2 до вказаного «Порядку» затверджено вимоги до форми і змісту заяви про призначення пенсії.

Уважно перевіривши форму та зміст поданої ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області заяви про призначення йому пенсії (а.с.57) на її відповідність встановленій додатком 2 формі та змісту заяви, суд констатує, що означена заява вказаним вимогам не відповідає.

При здійсненні оцінки, суд діяв без формалізму, оскільки на думку суду не кожна відсутність встановлених названим «Порядком» відомостей чи порушення місця їх розташування у заяві, може позбавляти орган пенсійного фонду виконати свої повноваження в частині встановлення права особи на призначення пенсії.

Тому, суд перевірив усі вказані ОСОБА_5 відомості у його заяві про призначення пенсії та констатує, що відсутність в ній повного визначення його імя та по-батькові, дати його народження, паспортних даних та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, а також відсутність інформації з приводу того чи є він працюючим/не працюючим (а.с.57) являються істотними обставинами через наявність яких відповідач реально був позбавлений можливості виконати свої повноваження в частині встановлення права особи на призначення їй пенсії.

При цьому суд враховує те, що ОСОБА_1 не додав до своєї заяви жодних документів, на підставі яких відповідач міг би виконати положення пункту 4.2. та 4.7. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як передумови встановлення права ОСОБА_1 на призначення пенсії.

Але, суд бере до уваги те, що частина необхідних відомостей про нього та необхідні для призначення пенсії документи могли знаходитись у відповідача, з огляду на те, що до нього була передана пенсійна справа ОСОБА_5.

Однак, розпорядження відповідача про призупинення виплати йому з 01 липня 2012 року пенсії (а.с.110), розпорядження відповідача про закриття його пенсійної справи з 01 жовтня 2012 року (а.с.109), а також зняття його з обліку (а.с.97,47-48) ОСОБА_5 не оскаржує. А судом встановлено, що його пенсійна справа була вилучена 17 квітня 2013 року (а.с.59-62), тобто задовго до того, як ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, що виключає можливість відповідача використати хоча б якісь документи чи відомості з пенсійної справи. До того ж сам ОСОБА_5, з проханням про таке використання не звертався.

Тому суд вважає, що відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії на підставі його заяви від 30 липня 2014 року, відповідач діяв правомірно. Тобто, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; з використанням повноваження щодо відмови у призначенні пенсії з метою, для якої це повноваження надано; обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно і розсудливо; своєчасно, пропорційно; без дискримінації.

Тому, у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії за заявою від 30 липня 2014 року, слід відмовити.

Як наслідок, суд не вбачає жодної підстави і для задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування розпорядження відповідача №10 від 15 квітня 2015 року, яким ця відмова була оформлена.

Однак, суд не може залишити поза своєї уваги те, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії, по суті, мала процедурний характер, тобто питання щодо встановлення у позивача права на призначення пенсії не було вирішено, що не позбавляє ОСОБА_1 знову звернутись до Управління пенсійного фонду України в місті Рубіжне Луганської області, але з належним чином оформленою заявою та доданими до неї документами, оскільки названий орган Пенсійного фонду не розглянув його заяви по суті.

З цих мотивів, а також через те, що суди згідно статті 6 Конституції України, як органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України, та не можуть перебирати на себе виконання функцій органів виконавчої влади, до яких відноситься і відповідач, суд вимушений відмовити позивачу у задоволенні решти позовних вимог, зокрема в частині вимог щодо зобовязання відповідача призначити пенсію з 30 липня 2014 року та виплатити недоотримані суми пенсії.

Окремо, суд вважає за необхідне відзначити, що судом розглядалась можливість виходу за межі позовних вимог для захисту права позивача на призначення пенсії. Однак, з урахуванням встановлених судом обставин, прийнятого рішення та предмета позовних вимог і положень частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, на думку суду для цього не має жодних підстав.

Що стосується такої встановленої судом обставини, як реалізація ОСОБА_1 свого права на відновлення раніше призначеної йому пенсії шляхом подання ним до відповідача заяви про відновлення раніше призначеної пенсії з 01 липня 2012 року (а.с.22), то на думку суду підстав для судового захисту такого права ОСОБА_5 не має, а тим більше немає підстав для виходу за межі позовних вимог для захисту такого права. Оскільки його позовні вимоги стосуються захисту іншого права права на призначення пенсії, порушення якого судом не встановлено. А про захист права на відновлення раніше призначеної пенсії, яке є іншим за своїм змістом, ОСОБА_5 не просив.

Також суд враховує і те, що реалізація означених прав (на призначення пенсії та на відновлення раніше призначеної пенсії) можлива тільки при наявності різних юридичних фактів, при цьому таким правам кореспондують різні обовязки зобовязаної сторони (відповідача), що виключає можливість застосування положень частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки її реалізація повязана із необхідністю захисту одного права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Отже, керуючись статтями 17-20,23,69-87,94,138,143,151-154,158-167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області у призначенні йому, ОСОБА_1, пенсії за заявою від 30 липня 2014 року, визнання незаконним та скасування розпорядження Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області №10 від 15 квітня 2015 року про відмову у призначенні йому пенсії, а також про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області призначити йому пенсію з 30 липня 2014 року, як інваліду 2 групи, внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити йому не отримані суми пенсії з 30 липня 2014 року відмовити, у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя - Д.С. Коваленко