Справа № 2а/2570/514/12
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Київ К/800/37647/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання Скавуляк Т.В.,

за участю: представника відповідача Пащенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту населення Міністерства надзвичайних ситуацій України

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року

у справі № 2а/2570/514/12

за позовом Державної фінансової інспекції в Чернігівській області

до Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту населення Міністерства надзвичайних ситуацій України

про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в Чернігівській області (далі - Держфінінспекція в Чернігівській області) звернулась до суду з позовом до Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту населення Міністерства надзвичайних ситуацій України (далі - Спеціальний авіаційний загін), в якому просила зобов'язати відповідача виконати п. 5 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області від 25 червня 2011 року № 25-04-18-14/4457.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, позов задоволено, зобов'язано відповідача виконати п. 5 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області від 25 червня 2011 року № 25-04-18-14/4457.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що вимога органу Держфінінспекції Чернігівській області не ґрунтується на вимогах закону, тому не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник відповідача касаційну скаргу підтримав, просив задовольнити її з підстав, викладених в ній.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, їх представників, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що відповідно до п. 2.39 Плану контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ України на І квартал 2011 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 05 квітня 2011 року № 31, № 32, від 20 квітня 2011 року № 273, від 29 квітня 2011 року № 229, № 230, № 231, від 06 травня 2011 року № 309, від 10 травня 2011 року № 314, працівниками КРУ в Чернігівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01 липня 2010 року по 28 лютого 2011 року, використання коштів, виділених згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 № 311-р.

За наслідками проведення вказаної перевірки складено відповідний акт ревізії, від 13 травня 2011 року № 04-21/11, в якому зафіксовано ряд порушень чинного законодавства з боку Спеціального авіаційного загону, та який підписаний командиром Спеціального авіаційного загону ОСОБА_4 та начальником фінансово-економічної групи - головним бухгалтером ОСОБА_5 із запереченнями (другий примірник Акту ревізії вручено командиру ОСОБА_4 25.05.2011).

На підставі встановлених ревізією порушень, керуючись п. 7 ст. 10, ст. 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», КРУ в Чернігівській області пред'явлено до Спеціального авіаційного загону вимогу від 25 червня 2011 року № 25-04-18-14/4457 про усунення порушень із встановленням строку для вжиття заходів з виконання до 25 липня 2011 року, відповідно до спірного п. 5 якої вимагається:

- відновити за рахунок коштів спеціального фонду незаконні витрати загального фонду на 96744,57 грн. В подальшому передбачити необхідну кількість штатних одиниць, зайнятих наданням платних послуг, утримання яких здійснювати за рахунок коштів спеціального фонду кошторису Спеціального авіаційного загону.

Позивач, вважаючи вказаний п. 5 вимоги таким, що не виконаний відповідачем, звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання виконати вимогу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що законність вимоги Держфінінспекції в Чернігівській області встановлена судами, тому вона підлягає виконанню відповідачем.

Суд касаційної інстанції не погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (п.п. 4 п. 4 Положення про Держфінінспекцію).

Згідно з п. 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію встановлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедура проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання регулюється Порядком проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок проведення інспектування).

Відповідно до п. 2 Порядку проведення інспектування, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

П.п. 45, 46 Порядку проведення інспектування передбачено, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з п. 50 Порядку проведення інспектування за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-63а14, 20 січня 2015 року у справі № 21-603а14, 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14, 21 квітня 2015 року у справі № 21-96а15, висновки яких мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України.

З урахування викладеного суд касаційної інстанції зазначає, що органи державного фінансового контролю мають право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

В даній справі Контрольно-ревізійним управлінням в Чернігівській області (правонаступником якого є Держфінінспекція в Чернігівській області) пред'явлено вимогу, у п. 5 якої зобов'язано відповідача відновити за рахунок коштів спеціального фонду, кошти загального фонду, а також в подальшому передбачити необхідну кількість штатних одиниць, зайнятих наданням платних послуг, утримання яких здійснювати за рахунок коштів спеціального фонду кошторису Спеціального авіаційного загону.

Наведена вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, тому підлягає до виконання в добровільному порядку.

Разом з тим, у органу державного фінансового контролю відсутні повноваження звертатись до суду з позовом про зобов'язання примусити підконтрольну організацію виконати таку вимогу.

Крім того, варто зазначити, що судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали не враховано ту обставину, що постановою Вищого адміністративного суду України віл 05 березня 2014 року, яка набрала законної сили, у справі № 2а/2570/3917/2011 скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року та змінено постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2011 року, визнавши протиправним та скасувавши п. 5 вимоги про усунення порушень Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області від 25 червня 2011 року № 25-04-18-14/4457. В іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2011 року у справі № 2а/2570/3917/2011 залишено без змін.

За таких обставин та за умови скасування судом вимоги органу державного фінансового контролю, дії Держфінінспекції в Чернігівській області щодо спонукання підконтрольної установи в судовому порядку виконати таку вимогу, не відповідають вимогам закону, тому позов про зобов'язання виконати вимогу задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Отже, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту населення Міністерства надзвичайних ситуацій України залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: