Справа № 758/5102/15-а
Суддя: Зарицька Ю. Л.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/5102/15-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л.,

при секретарі - Дикій Ю. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи своїм вимоги тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1 категорії постраждалих від аварії на Чорнобильської АЕС, що підтверджується посвідченням. Також заявник зазначив, що має першу Б-групу інвалідності з 16.07.13 р. по опорно-руховому апарату захворювання, що пов'язана з роботами по ЛНА на ЧАЕС довічно. Заявником також зазначено, що він перебував в штаті автоколони № 2241 від 27.05.1987 року. Крім того, заявник вказав, що при звернення до УПФУ у Подільському районі при призначенні пенсії як інваліду першої групи, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи, необхідно було надати форму № 122 та довідку про заробітну плату встановленого зразка, однак при зверненні до ПАТ «Автотранспортне підприємство 13057» з'ясувалось, що видати належним чином оформлену довідку про заробітну плату неможливо, оскільки на підприємстві не збереглись маршрутні та путьові листи. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.12.2014 було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у відрядженні у 1986 р. в зоні відчуження м. Чорнобиль. Так, при повторному зверненні до відповідача для перерахунку пенсії, з наданням необхідних документів, відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з тим, що перебування позивача в зоні відчуження м. Чорнобиль нічим не підтверджено. У зв'язку з зазначеним позивач звернувся до суду та просив визнати дії УПФУ в Подільському районі м. Києва щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль з 19.06.1986 року по 25.06.1986 року, зазначеної в довідці № 89 від 10.12.2014 в сумі 202,59 карбованців - протиправними. Також позивач просив зобов'язати УПФУ в Подільському районі м. Києва провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль з 19.06.1986 року по 25.06.1986 року, зазначеної в довідці № 89 від 10.12.2014 в сумі 202,59 карбованців.

До початку судового засідання від представника заявника надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила заяву задоволити. Представник Управління Пенсійного фонду в Подільському районі просила також розглянути справу без її участі, надавши заперечення проти позову.

З даних посвідчення Серія НОМЕР_1, виданого 29.08.2013 року, вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 7).

З даних довідки сер. 10ААА №813493 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, вбачається, що ОСОБА_1 має першу Б групу інвалідності з 16.07.13 р. по опорно-руховому апарату, захворювання пов'язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС (а.с. 8).

З даних військового квитка НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 був в штаті автоколони № 2241 з 27.05.1987 року (а.с. 9).

Зі змісту довідки № 09 від 09.10.12 р., виданої ПАТ «Автотранспортне підприємство 13057», вбачається, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах в зоні відчуженні в с. Вільча, м. Чорнобиль у період з 19.06.1986 року по 25.06.1986 року (а.с. 10).

Наказом Київського автотранспортного підприємства 23066 за № 56, ОСОБА_1 було призначено водієм автоколони № 2 (а.с.а.с. 15-16).

Наказом Київського автотранспортного підприємства 23066 за № 118 від 18 червня 1918 року, ОСОБА_1 в складі автоколони № 2 було направлено у відрядження для своєчасного вивезення вантажів зі ст. Вільча в район Чорнобильської АЕС (а.с. 13).

З відомостей трудової книжки вбачається, що заявник працював на «Київському автотранспортному підприємстві 23066» на посаді водія 1-го класу з 15.04.1986 року по 01.03.1993 року (а.с.а.с. 22-25).

Листом ПАТ «Автотранспортне підприємство 13057» від 07.06.2013 за № 04 підтвердило копією розрахункового листка за липень 1986 року виплачену суму 69 крб. 53 коп. шифр 22 за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС згідно наказу № 118 від 18.06.1986 (а.с. 17). Також наданих розрахунковий лист за липень 1986 року (а.с. 18).

Крім того, ПАТ «Автотранспортне підприємство 13057» було видано позивачу довідку про заробіток для обчислення пенсії від 25.12.2013 за № 101 (а.с. 19).

Рішенням Подільського районного суд м. Києва від 02.12.2014 було встановлено факт перебування та виконання ОСОБА_1 робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в смт. Вільча, м. Чорнобиль, Київської області з 19.06.1986 по 25.06.1986 (а.с.а.с. 30-32).

Згідно даних довідки № 89 від 10.12.2014, виданої ПАТ «Автотранспортне підприємство 13057», оплата праці ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль з 19.06.1986 по 25.06.1986 складає 202,59 (а.с. 33).

Листом УПФУ в Подільському районі м. Києва від 22.12.2014 за № 15082/06 позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 89 від 10.12.2014, у зв'язку з тим, що перебування позивача в зоні відчуження в м. Чорнобиль не підтверджено, а с. Вільча відноситься до зони безумовного відселення (а.с. 34).

Згідно абз.2 п.2 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року не залежно від кількості робочих днів визначаються категорією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для встановлення пільг і компенсацій згідно зазначеного Закону.

Згідно ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», підставами для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення-органами місцевого самоврядування.

Виходячи зі змісту ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року не залежно від кількості робочих днів - пенсія надається із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Згідно ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_3, виданого Київською обласною державною адміністрацією (а.с. 7).

Отже, згідно п.п. «а», «б» ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розмір щомісячної додаткової пенсії для осіб, віднесених до категорії 2, встановлюється відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та з урахуванням Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210.

Проаналізувавши вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватись пільгами, встановленими Законом №796-Х11, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», а різного роду довідки про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забрудненій території є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21.11.2006 року, яка у відповідності до положень ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування.

Крім того, відповідно до вимог абзацу 7 підпункту «г» пункту 7 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач надав відповідачу для призначення пенсії відповідне посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та довідку від 10.12.2014 року №89 про його роботу в зоні відчуження в період з 19 червня по 25 червня 1986 року, а також рішення Подільського районного суд м. Києва, яким було встановлено факт перебування та виконання ОСОБА_1 робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в смт. Вільча, м. Чорнобиль, Київської області з 19.06.1986 по 25.06.1986, що є достатнім для призначення пенсії.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача, які полягали у відмові останньому в призначенні пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству України про пенсійне забезпечення, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість даного позову та наявність законних підстав для його задоволення.

На підставі ст.ст. 48, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.ст. 2,7-12, 69-71, 99, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Визнати незаконними дії Управління пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль з 19.06.1986 року по 25.06.1986 року, зазначеної в довідці № 89 від 10.12.2014 в сумі 202,59 карбованців - протиправними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль з 19.06.1986 року по 25.06.1986 року, зазначеної в довідці № 89 від 10.12.2014 в сумі 202,59 карбованців.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю. Л. Зарицька