Справа № 826/12152/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 липня 2015 року № 826/12152/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича (далі - відповідач-1, Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2, Фонд), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) №44306 від 04.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом № 6 від 18 листопада 2014 року (згідно переліку);

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач стверджує про протиправність і безпідставність рішення відповідача 1 щодо визнання нікчемним правочину, укладеного позивачем із банком у зв'язку з чим позивача не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та як наслідок невключення до Загального реєстру вкладників, що в свою чергу, позбавило позивача можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована законодавством.

Відповідач 1 - Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончаров Сергій Іванович проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. В якості безпідставності позовних вимог відповідач зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством. А також відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позову з підстав правомірності висновків відповідача-1 щодо нікчемності правочину. До таких висновків, за твердженням представника Уповноваженої особи Фонду, він дійшов за результатами дослідження самого договору банківського вкладу, а також діяльності банку, внаслідок чого було виявлено, що кошти на відкритий позивачем рахунок надійшли внаслідок так званого «дроблення» (розподілу) депозитних рахунків інших клієнтів, на яких була розміщена значна сума коштів. Крім того, заперечуючи проти позову відповідач-1 звертав увагу, що уповноважена особа Фонду не визнає правочин нікчемним, а лише виявляє чи забезпечує таке виявлення і як наслідок фіксує даний факт.

Відповідач 2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Зокрема в письмових запереченнях відповідач посилався на відсутність протиправної бездіяльності, оскільки Фонд не володів і не повинен був володіти жодною додатковою інформацією про позивача, окрім тієї, що містилась в Переліку вкладників на підставі якого формується загальний реєстр. Оскільки позивач був відсутній у вказаному переліку вкладників відповідачем правомірно не включено позивача до загального реєстру вкладників та не здійснено відповідне відшкодування.

Від представника позивача через канцелярію суду 20.07.2015 року надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку в судове засідання представників сторін, на підставі вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Також з урахуванням положень ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 44306, за умовами якого банк приймає від вкладника на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 190 000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 04.10.2014 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

Факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок підтверджується квитанцією №TR.58614.1356.373, копія якої наявна в матеріалах справи.

14.08.2014 року правлінням Національного банку України прийнято постанову 491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якої ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» віднесено до категорії неплатоспроможних.

14.08.2014 року виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», яким вирішено, зокрема: з 15.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ». Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» призначено Гончарова Сергія Івановича.

10.11.2014 року правлінням НБУ прийнято постанову №717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

13.11.2014 року виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким вирішено, зокрема: розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» з відшкодуванням з боку ФГВФО коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.112014 року; призначити уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова Сергія Івановича строком на 1 рік з 13.11.2014 року по 12.11.2015 року.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк» Український фінансовий світ» Гончарова С.І. від 18.11.2014 №6 визнано нікчемними трансакції та правочини згідно з переліком та, зокрема, зазначеного вище договору банківського вкладу (депозиту).

Листом позивача повідомлено про визнання нікчемним укладеного з ним договору банківського вкладу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно з ч.2-4 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк» Український фінансовий світ» Гончарова С.І. від 18.11.2014 №6 визнано нікчемними трансакції та правочини укладені з позивачами, на підставі п. 6 ч. 2 ст. 37 та ч. 2 та 3 ст. 38 Закону, а саме оскільки кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнту з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави.

Як зазначено вище, наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк» Український фінансовий світ» Гончарова С.І. від 18.11.2014 р. №6 визнано нікчемними трансакції та правочини згідно з переліком та, зокрема, договір банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 №44306.

Як, вбачається з матеріалів справи, кошти на рахунок позивача було внесено позивачем у касі банку, що підтверджується копією квитанції від 10.07.2014, яку долучено до матеріалів справи.

В матеріалах справи міститься Довідки про рух коштів клієнтів ПАТ «Комерційний банк» Український фінансовий світ» з якої вбачається, що документ на внесення грошових коштів на депозитний рахунок сформовано 05.07.2014 року, а відображено внесення в балансі 10.07.2014 року.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що саме після надходження коштів від клієнта Банк повинен здійснити дії по проведенню коштів протягом того ж дня, а в разі закінчення операційної години на наступний робочий день.

Проте, як зазначено вище, у позивача спочатку було сформовано документ на внесення грошових коштів на депозитний рахунок 05.07.2014 року, а кошти зайшли через 5 днів (10.07.2014 року), після створення даної операції, отже суд погоджується з доводами відповідача, що вбачаються ознаки того, що фінансові операції виконувались за домовленістю власника банківського вкладу, який подрібнював свій великий рахунок шляхом перерахування грошових коштів на рахунки інших фізичних осіб, в сумах до 200 000 гривень, з працівниками банку.

З матеріалів справи вбачається, що робоча комісія прийшла до висновку, що вказані дії відбувались з метою отримати кошти не від банку і не за рахунок банку, який в той момент вже не міг виконувати свої зобов'язання перед вкладниками щодо повернення належних їм коштів, а отримати кошти від Фонду, тобто за рахунок державних коштів. За таких обставин витрати Фонду значно збільшуються без будь яких законних на те підстав.

За результатами роботи вказаної Комісії 10.11.2014 р. складено протокол засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів, яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду визнати нікчемними правочини (договори) вкладів (депозитів), перелік яких наведено в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Протоколу.

З урахуванням висновків Комісії та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 237/14 від 18.11.2014 Уповноваженою особою Фонду наказом від 18.11.2014 № 6 визнано нікчемними правочини (договори) згідно переліку.

З листа Слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві вих.№48/СВ-568 від 13.03.2015 року вбачається, що на момент розгляду справи по суті, відкрите провадження №0017478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи Уповноваженої особи Фонду, що оскільки реальних коштів позивачем не вносилось, про що було відомо працівникам банку, то укладання договору та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача, погіршувало фінансове становище банку і сприяло приведенню банку до неплатоспроможності.

Отже, наказ від 18.11.2014 №6 в частині, що стосується ОСОБА_3 є обґрунтованим, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог зазначеної особи.

На час вирішення справи відсутні спірні правовідносини безпосередньо між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення останнього до Загального реєстру вкладників, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда