Справа № 821/1161/15-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1161/15-а

Категорія: 8.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «Господарь» до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення бюджетного відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року ПП «Господарь» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області в якому, з урахуванням уточнення в травні 2015 року позовних вимог, просило: визнати протиправною бездіяльність ДПІ у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновків про відшкодування ПП «Господарь» з Державного бюджету податку на додану вартість в сумі 1 555 818 грн. за березень, квітень, травень 2008 року; стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області на користь позивача суму заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1 555 818 грн., а також пеню за несвоєчасне відшкодування податку в розмірі 105 880,87 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що заявлена до стягнення сума бюджетної заборгованості виникла за рахунок подання декларації з податку на додану вартість за березень, квітень, травень 2008 року. На підставі акту перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси було винесено податкове повідомлення-рішення від 18.08.2008р. №/0 про зменшення позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 1555818 грн., яке в подальшому було скасовано постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р. Однак, незважаючи на відсутність будь-яких перешкод в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ, ДПІ у м.Херсоні не надає до органів державного казначейства в Херсонській області висновок про бюджетне відшкодування, що стало підставою для звернення з вказаним позовом до суду.

ДПІ у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області та ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області проти позову заперечували, зазначивши, що постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р. оскаржено податковим органом в касаційному порядку, через що передчасним є звернення ПП «Господарь» з даним позовом до суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.06.2015р. позов ПП «Господарь» задоволено частково. Суд постановив стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Господарь» суму заборгованості бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1555818 грн. та пеню в сумі 32225 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Приймаючи вказане рішення суд не взяв до уваги посилання відповідачів на оскарження в касаційному порядку постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р., зазначивши, що дана обставина не зупиняє виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ДПІ у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов ПП «Господарь» залишити без задоволення. В своїй скарзі апелянт зазначає, що ПП «Господарь» автоматично перейшло на обслуговування до ДПІ у м.Херсоні і будь-які документи відносно бюджетного відшкодування підприємству від ДПІ у Малиновському районі м.Одеси не надходили.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03.06.2015р. та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову ПП «Господарь». Апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.108 КАС України, що полягало у прийнятті до провадження неналежним чином оформленої позовної заяви, в якій визначено одним із відповідачів ДПІ у Малиновському районі м. Одеси без пред'явлення до неї жодної з позовних вимог. В розумінні п.200.15 ст.200 ПК України процедура судового оскарження рішення контролюючого органу про зменшення позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 1555818 грн. ще не закінчена, справа перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції, а тому прийняття рішення щодо стягнення бюджетного відшкодування є передчасним.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, у 2008 році ПП «Господарь» подало до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси податкові декларації із податку на додану вартість за березень, квітень, травень 2008 року з задекларованим бюджетним відшкодуванням податку на розрахунковий рахунок підприємства за березень 2008 року в сумі 513 579 грн., квітень 2008 року в сумі 401 786 грн., травень 2008 року в сумі 640 453 грн.

Заявлені суми бюджетного відшкодування ПДВ перевірено ДПІ у Малиновському районі м.Одеси в ході проведення позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку по деклараціях за березень, квітень, травень 2008 року. За результатами перевірки складено акт від 18.08.2008р. №102/23-210/31390566, на підставі якого 18.08.2008р. податковою інспекцією винесено податкове повідомлення-рішення №/0, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування за березень, квітень, травень 2008 року на 1 555 818 грн.

За результатами судового оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2010р. у справі №2а-7395/09/1570 позов ПП «Господарь» залишено без задоволення.

Однак, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р. задоволено апеляційну скаргу ПП «Господарь», скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2010р. та прийнято нову постанову, якою позов ПП «Господарь» про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправними дії ДПІ у Малиновському районі м.Одеси по проведенню позапланової виїзної перевірки ПП «Господарь»; скасовано податкове повідомлення-рішення №/0 від 18.08.2008р.

З 2014 року ПП «Господарь» знаходиться як платник податків на податковому обліку ДПІ у м. Херсоні.

07.04.2015р. та 09.04.2015р., з копією постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р. та іншими документами, позивач звертався до ДПІ у м. Херсоні із заявою про надання до органу Державної казначейської служби висновку про відшкодування ПДВ з бюджету в сумі 1 555 818 грн., однак відповідей на вказані звернення не отримав, бюджетне відшкодування йому перераховано не було.

Задовольняючи позов ПП «Господарь» в частині вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми заборгованості бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 555 818 грн. та пеню за несвоєчасне відшкодування податку в сумі 32 225 грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено відсутність з боку позивача порушень норм податкового законодавства з питання правильності формування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, тому невиконання податковим органом вимог Податкового кодексу України щодо порядку здійснення бюджетного відшкодування на користь платника податків є незаконним. Колегія суддів погоджується з таким висновком Херсонського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.10, п.200.11 ст.200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування. (п.200.14 ст.200 ПК України)

Згідно п.200.15 ст.200 ПК України у разі, якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі викладених положень Податкового кодексу України, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що протягом п'яти днів після отримання постанови апеляційного суду ДПІ у м.Херсоні повинна була подати Головному управлінню Державної казначейської служби України в м.Херсоні Херсонської області висновок із зазначенням суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на користь ПП «Господарь», чого податковим органом не було виконано.

У разі, коли податковий орган, в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник податку може скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (відшкодування заборгованості) з державного бюджету.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг ДПІ у Малиновському районі м.Одеси та ДПІ у м.Херсоні посилаються на те, що правомірність заявленої ПП «Господарь» суми бюджетного відшкодування розглядається Вищим адміністративним судом, а тому до прийняття відповідного рішення судом касаційної інстанції немає підстав для відшкодування ПП «Господарь» заявлених ним сум.

Колегія суддів критично ставиться до таких тверджень апелянтів, оскільки постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р. у справі №2-а-7395/09/1570 набрала законної сили, а відповідно до ч.2 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили є підставою для його виконання.

Закінченням процедури судового оскарження, відповідно до ст.ст. 254, 255 КАС України, є дата набрання судовим рішенням у справі законної сили, а не дата закінчення касаційного розгляду.

Більше того, як правильно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2015р. відмовлено ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області у зупиненні виконання постанови суду від 19.02.2015р. у справі №2-а-7395/09/1570.

Відповідно до п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Як вбачається з матеріалів справи, всі необхідні документи від платника податків для формування висновку щодо сум податку, що підлягають відшкодуванню з бюджету, ДПІ у м.Херсоні отримала 09.04.2015р., а тому, в силу положень п.200.15, п.200.13 ст.200 ПК України, останнім днем для перерахування ПП «Господарь» відповідних коштів є 21.04.2015р.

У зв'язку з цим, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що за період з 22.04.2015р. по 12.05.2015р. на користь позивача слід стягнути пеню за несвоєчасне відшкодування податку в розмірі, встановленому п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України.

Доводи апелянта Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси щодо того, що зазначивши в позові ДПІ в якості відповідача позивачем не пред'явлено до неї жодної з позовних вимог, на думку колегії суддів, не є підставою для скасування правильно прийнятого по суті позову судового рішення.

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області та Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 24.07.2015р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

Єщенко О.В.