Справа № 750/5201/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/5201/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддівБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю, Петрика І.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із позовом до УПФУ в м. Чернігові в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати в повному розмірі пенсії, виплата якої поновлена з 06.07.2012; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з врахуванням страхового стажу, відповідно до ст. 46 Конституції України, статей 27, 28, п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 06.07.2012, враховуючи виплачені суми.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії УПФУ в м. Чернігові щодо невиплати в повному розмірі пенсії ОСОБА_4, виплата якої поновлена з 06.07.2012.

Зобов'язано УПФУ в м. Чернігові здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням страхового стажу, відповідно до ст. 46 Конституції України, статей 27, 28, п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 06.07.2012, враховуючи виплачені суми.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 є громадянином України і на даний час постійно проживає у Державі Ізраїль.

До виходу на пенсію в період з 02.11.1957 по 11.05.1998 позивач працював і проживав у м. Чернігові.

З 12.10.1986 ОСОБА_4 було призначено безстроково пенсію за віком та Списку № 2, яку він отримував, перебуваючи на обліку в управлінні соціального захисту населення Деснянської районної ради м. Чернігова.

У 1999 році позивач виїхав на постійне місце проживання до Держави Ізраїль, у зв'язку з чим нарахування та виплату пенсії йому було припинено.

25.06.2012 позивач через свого представника звернувся до УПФУ в м. Чернігові із заявою щодо поновлення виплати пенсії за віком, однак відповідачем було відмовлено у розгляді заяви, а тому 23.07.2012 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.08.2012, позовні вимоги були задоволені, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не вирішення питання про поновлення або про відмову у поновленні виплати пенсії ОСОБА_4, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в прийнятті заяви ОСОБА_4 про поновлення виплати пенсії через представника та вимоги особистої присутності ОСОБА_4 при поданні заяви про поновлення виплати пенсії, зобов'язано відповідача розглянути заяву і документи, подані 25 червня 2012 року від імені ОСОБА_4 через його представника - ОСОБА_5 та надати відповідь згідно діючого законодавства.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2013 постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.08.2012 було залишено без змін.

30.12.2013 відповідачем було прийнято рішення про відмову у поновленні виплати пенсії позивачу, тому позивач 28.01.2014 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії та зобов'язання відповідача здійснити нарахування та поновити виплату пенсії позивачу, який постійно проживає за межами України в Державі Ізраїль на підставах, визначених пенсійним законодавством починаючи з 07 жовтня 2009 року.

03.03.2014 Деснянським районним судом м. Чернігова було прийнято постанову, якою позов було задоволено. Зобов'язано УПФУ в місті Чернігові здійснити нарахування та поновити виплату пенсії ОСОБА_4, який проживає за межами України (Ізраїль), з 06.07.2012.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2014 постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.03.2014 залишено без змін.

19.01.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2014 року.

10.02.2015 Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого листа.

03.04.2015 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова було встановлено спосіб та порядок виконання рішення суду від 03.03.2014 та зобов'язано відповідача перераховувати нараховані суми пенсії позивача на його поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий у філії Чернігівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 10024.

18.05.2015 Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним повним виконанням рішення суду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові № 233/06 від 25.05.2015 за період з 06.07.2012 по 31.05.2015 позивачу було нараховано пенсію на загальну суму 3 727,74 грн., тобто по 107,00 грн. щомісячно.

Не погоджуючись з вказаним розміром пенсії, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що призначивши позивачу пенсію в розмірі 107,00 грн., відповідачем порушені положення Конституції України та законів України та право позивача на належний соціальний захист державою Україна.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 25 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Як вбачається з матеріалів справи, виплату пенсію було поновлено позивачу на підставі постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2014 року по справі № 750/950/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року.

У вказаному судовому рішенні встановлено, що позивач є громадянином України, який проживає за кордоном.

Виплата пенсії була поновлена позивачу згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005, на підставі наявних у матеріалах пенсійної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Статтею 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» для осіб, які втратили працездатність було установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 822 гривні, з 1 квітня - 838 гривень, з 1 липня - 844 гривні, з 1 жовтня - 856 гривень, з 1 грудня - 884 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» для осіб, які втратили працездатність було установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 894 гривні, з 1 грудня - 949 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» для осіб, які втратили працездатність було установлено з 1 січня 2014 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 949 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» для осіб, які втратили працездатність було установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 грудня - 1074 гривні.

З огляду на зазначене, пенсія позивача, починаючи з 06.07.2012 не може бути меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто: в 2012 році: з 1 липня - 844 гривні, з 1 жовтня - 856 гривень, з 1 грудня - 884 гривні; в 2013 році: з 1 січня - 894 гривні, з 1 грудня - 949 гривень; в 2014 та 2015 роках: 949 гривень.

Виходячи з цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про зобов'язання проводити виплату пенсії з урахуванням розміру мінімальної пенсії.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.