Справа № 813/3191/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

28 липня 2015 року справа № 813/3191/15

зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі ГУ МВС України у Львівській області), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №200 від 26.01.2015р. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦНП, повязаного із використанням автотранспортних засобів з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського районів ГУМВС;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №400 о/с від 08.06.2015р. По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 з посади фахівця 1-ої категорії центру надання послуг, повязаних із використанням автотранспортних засобів з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського районів ГУМВС України у Львівській області на 0,5 ставки;

- поновити позивача на посаді фахівця 1-ої категорії центру надання послуг, повязаних із використанням автотранспортних засобів з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського районів ГУМВС України у Львівській області на 0,5 ставки;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.06.2015р. по день поновлення на роботі.

Ухвалою від 20.07.2015р. суд закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі, у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та його представник у судовому засіданні проти закриття провадження у справі не заперечили.

Представник відповідача у судовому засіданні питання про закриття провадження підтримав.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши питання про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Крім того, аналогічна норма міститься у ч. 2 ст. 4 КАС України, відповідно до якої, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Суд встановив, що позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №200 від 26.01.2015р. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦНП, повязаного із використанням автотранспортних засобів з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського районів ГУМВС; визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №400 о/с від 08.06.2015р. По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 з посади фахівця 1-ої категорії центру надання послуг, повязаних із використанням автотранспортних засобів з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського районів ГУМВС України у Львівській області на 0,5 ставки; поновити позивача на посаді фахівця 1-ої категорії центру надання послуг, повязаних із використанням автотранспортних засобів з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського районів ГУМВС України у Львівській області на 0,5 ставки.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну службу» громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу державного службовця. Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про міліцію» працівники міліції складають присягу, текст якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

З трудової книжки позивача БТ-І №6071666 (записи №11-№13) вбачається, що він 11.02.2009р. прийнятий на посаду спеціаліста 1 категорії Новояворівського відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області №35 о/с від 14.02.2009р., з якої 20.10.2011р. переведений на посаду спеціаліста 1 категорії відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського району ГУ МВС України у Львівській області відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області №345о/с від 20.10.2014р., а 19.07.2013р. переведений на посаду фахівця 1 категорії центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського району ГУ МВС України у Львівській області відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області №292 о/с від 18.07.2013р.

У трудовій книжці позивача відсутній запис про складанням ним присяги працівника органів внутрішніх справ у 2009році. У судовому засіданні позивач пояснив, що він складав присягу працівника органів внутрішніх справ України у 1992 році. Проте, 31.12.2008р. його звільнили з органів внутрішніх справ, що підтверджується записом №10 у трудовій книжці БТ-І №6071666 та даними його особової справи №1557.

Позивач зазначив, що він не складав та не підписував текст присяги державного службовця при зарахуванні на роботу в Новояворівське відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області та в центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського району ГУ МВС України у Львівській області.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що позивач не належав до числа рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, не проходив державної служби в підрозділах міліції, йому не присвоювались спеціальні звання міліції, а його трудова діяльність не регламентувалась положеннями Закону України «Про міліцію». Представник відповідача зазначив, що позивач працював у відділенні реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського району ГУ МВС України у Львівській області як найманий працівник. При цьому відносини між позивачем та відповідачем регулювались Кодексом законів про працю, а норми Закону України «Про міліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013р. №593, на позивача не поширювались.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позивач працюючи на посаді фахівця 1-ої категорії центру надання послуг, повязаних із використанням автотранспортних засобів з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського районів ГУМВС України у Львівській області не був працівником органів внутрішніх справ та державним службовцем, оскільки його діяльність на вказаній посаді регламентувалась нормами Кодексу законів про працю України, а не положеннями Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про державну службу».

Таким чином, спірні відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, є трудовим спором, а не спором, повязаним із звільненням з публічної служби.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання протиправними наказів ти поновлення на роботі повинні розглядатися у межах цивільного, а не адміністративного судочинства.

У сукупності вказані обставини унеможливлюють розгляд поданого позивачем позову в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження в адміністративній справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд розяснює позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розяснити позивачу, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 30.07.2015р.

Суддя Гулик А.Г.