Справа № 285/2493/15-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/2493/15-а
провадження 2-а/0285/111/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.07.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Гром Л.В.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Житомир про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії як державному службовцю та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Житомир, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії державного службовця з більшого заробітку, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів громадян, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за безперервну сумлінну працю, надбавки за роботу з таємними документами, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески у повному обсязі;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати, з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 календарних місяців, фактично відпрацьованих перед зверненням за пенсією, у тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів громадян, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за безперервну сумлінну працю, надбавки за роботу з таємними документами, згідно довідки про складові заробітної плати № 70 від 22.04.2015 р., починаючи з 13.05.2015 року.

- допустити постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

16.07.2015 року відповідачем подано заперечення на адміністративний позов, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, оскільки ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Житомир на законних підставах відмовило позивачу в перерахунку пенсії, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація доходів громадян, компенсація за невикористану відпустку, грошова винагороди за безперервну сумлінну працю, - не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії. Надбавка за роботу з таємними документами врахована під час призначення пенсії на підставі довідки №30 від 07.04.2010 року.

Посилались на положення ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» та Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.200 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій». Крім того, зазначили, що надана позивачем довідка про складові заробітної плати не відповідає встановленій формі зразка, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1. Проти обґрунтованості фактичних сум виплат заперечень не заявили.

Сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно пояснень відповідача, викладених у письмових запереченнях, позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 08.04.2010 року. Пенсія обчислюється в розмірі 90% виходячи з даних про заробіток позивача, згідно довідки Житомирської ОДА №30 від 07.04.2010 року за період 24 календарних місяці з квітня 2008 року по березень 2010 року (а.с.21, 24).

Згідно довідки № 70 від 22.04.2015 р., яка видана Житомирською обласною державною адміністрацією, надана інформація про розмір окремих складових заробітної плати позивача за період з 01.04.2008 року до 31.03.2010 року, в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації 15946,50 грн., надбавки за роботу з таємними документами 16099, 08 грн., за період з 01.04.2008 року до 31.03.2010 року, які позивач отримував регулярно та з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 16).

13.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 70 від 22.04.2015р. (а.с.11)

ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Житомир № 227/3-02 від 27.05.2015 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії. (а.с. 12-14)

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи

прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до «Положення про Пенсійний фонд України», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями. - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 33 цього Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 цього Закону встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У свою чергу ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, Закон не розмежовує доходи для визначення середнього заробітку на ті що є постійними елементами заробітної плати та разові виплати. Єдиним критерієм є нарахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, суд визнає обґрунтованими посилання позивача на ст. 2 Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати, що включає в себе додаткову заробітну плату (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати (виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за

спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення передбачена ст. 35 Закону України «Про державну службу» та є обовязковою щорічною виплатою.

Індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою, яка здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Отже, ці виплати є складовими заробітної плати, відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від 20.02.2012 року по справі №21-430а11 задоволено заяву про перегляд рішення Вищого адміністративного суду України з питання визначення розміру пенсії державного службовця. Верховний Суд України, посилаючись на норми ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» прийшов до висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимога позивача про перерахунок пенсії з урахуванням додаткових виплат є обґрунтованими, в межах сум, зазначених у довідках про складові заробітної плати.

Суд визнає обґрунтованим заперечення відповідача щодо безпідставності вимоги позивача врахувати під час перерахунку пенсії матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за безперервну сумлінну працю, оскільки надані позивачем довідки не містять відомостей про такі виплати.

Разом з тим, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо безпідставності вимоги позивача врахувати під час перерахунку пенсії надбавку за роботу з таємними документами, яка, за твердженням відповідача, вже врахована під час призначення пенсії на підставі довідки №30 від 07.04.2010 року. Відповідачем не виконано ухвалу суду про надання у судове засідання пенсійної справи позивача, а також не надано будь-яких інших доказів на підтвердження заперечень щодо включення таких виплат до розрахунку пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки надана позивачем довідка №70 від 22.04.2015 року містить відомості про надбавку за роботу з таємними документами (графа 4), така надбавка врахована під час утримання страхових внесків з позивача, отже має включатись до розрахунку пенсії.

Графа 9 «Інші виплати» наданої позивачем довідки №70 від 22.04.2015 року містить інформацію про суми виплачених коштів по місяцях. Примітка у довідці містить інформацію про те, що у зазначеній графі відображені суми нарахованої індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення. Підсумковий рядок таблиці у довідці містить загальну суму таких виплат 15946,50 грн., яка, з урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, має бути врахована під час перерахунку пенсії позивача.

Суд визнає безпідставними викладені у запереченнях відповідача посилання на невідповідність форми наданої довідки затвердженому зразку, зокрема, щодо відсутності відомостей про суму заробітної плати, посадового окладу, надбавки за ранг, розшифровки «інших виплат». Надана позивачем довідка №70 від 22.04.2015 року є додатковою до довідки №30 від 07.04.2010 року, на підставі якої призначено пенсію. Первинна довідка містить необхідну інформацію про основну заробітну плату позивача. Додаткові виплати можуть бути встановлені у загальній сумі на підставі довідки №70 від 22.04.2015 року. За наявності загальної суми у графі «інші виплати», розмір окремих складових (індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення) не має значення для перерахунку пенсії.

Вищезазначена довідка №70 від 22.04.2015 року містить усі необхідні реквізити, встановлені нормами діловодства, що дозволяють ідентифікувати її автора та особу якої стосується викладена у ній інформація. Використання відповідачем можливих відхилень Житомирської ОДА від зразка форми довідки, встановленої правлінням Пенсійного фонду України, як підстави для відмови у реалізації права позивача на перерахунок пенсії, на думку суду, є штучним обмеженням прав особи на належний соціальний захист.

Відповідно до ст. 104 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до суду може бути оскаржено рішення органу, який призначає пенсії.

Судом встановлено, що позивач 13.05.2015 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

27.05.2015 року на заяву позивача надано відповідь листом №227/3-02 за підписом заступника начальника ОСОБА_2 ПФУ в м. Житомирі, що мітить розяснення норм чинного законодавства, якими керується відповідач та повідомлено про неможливість взяти до уваги подану довідку від 22.04.2015 року №70, та про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 20.07.2015 року суд зобовязав відповідача надати для огляду в судове засідання пенсійну справу позивача, але ухвала суду не була виконана.

За таких обставин, суд, на підставі наданих сторонами доказів, дійшов висновку що відповідачем не приймалось будь-яке формальне рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії. Тобто рішення про проведення перерахунку, або про відмову у його здійсненні, відсутнє.

Позивачем оскаржуються дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії. Але фактично відповідач, як субєкт владних повноважень, будь-яких дій, які б порушили права позивача, не вчинив.

Натомість суд вбачає у відносинах між сторонами по справі протиправну бездіяльність відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності;

Розглядаючи позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії, є такими, що не відповідають змісту правовідносин, які виникли між сторонами. Саме оскарження бездіяльності відповідача є належним способом захисту прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Керуючись зазначеною нормою Закону, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача.

Суд також вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки №70 від 22.04.2015 року, вийти за межі позовних вимог та, з метою забезпечення прав позивача і виключення можливих неправомірних обмежень з боку відповідача, покласти на відповідача обовязок врахувати під час перерахунку пенсії позивача відомості про всі складові заробітної плати, як ті що були включені до довідки №30 від 07.04.2010 року, що була підставою для призначення пенсії, так і довідки №70 від 22.04.2015 року, що містить додаткові виплати, не враховані під час призначення пенсії.

Щодо посилань відповідача на невідповідність розрахункового періоду середньої заробітної плати позивача у наданій довідці (24 календарних місяці) змінам у ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які визначають розрахунковий період у 60 місяців, а також щодо зменшення розміру пенсій державних службовців до 60% (ст. 37 Закону України «Про державну службу», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 № 1-рп/99 роз'яснив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

У мотивувальній частині свого рішення Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Правилами статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 5 ЦК України встановлено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З огляду на викладене, нові норми законодавства які погіршують становище позивача (зміни порядку нарахування пенсії) не можуть бути застосовані при здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії.

Відповідно до редакції ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на час призначення пенсії позивачу, державні службовці мали право на пенсію у розмірі 80% заробітної плати, та додатково 1% за кожний рік стажу понад 20 років, але не більше 90% заробітної плати.

Відповідачем не надано заперечень проти того, що на час виникнення спору позивачу виплачується пенсія виходячи з розміру 90% заробітної плати державного службовця. З урахуванням вищевикладених висновків Конституційного Суду України, суд визнає, що позовна вимога в частині визначення такого розміру пенсії є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернулась до позивача з заявою про перерахунок пенсії 13.05.2015 року, право на перерахунок виникає з 01.05.2015 року. Отже, існує обовязок відповідача здійснити перерахунок починаючи з 01.05.2015 року.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за безперервну сумлінну працю, оскільки інформація про такі виплати відсутня у наданих позивачем довідці № 70 від 22.04.2015 р.

Суд зазначає, що позов не містить вимоги про стягнення певних грошових сум, тому відсутній предмет негайного виконання. За таких обставин, суд відмовляє у зверненні постанови до виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Позов задовольняється частково. Позовні вимоги мають немайновий характер, отже, частка задоволення позову не може вплинути на розмір судового збору, що підлягає відшкодуванню.

Згідно доданої до позову квитанції позивачем сплачено судовий збір в сумі 74,08 грн., який підлягає стягненню на його користь з Державного бюджету.

Керуючись статтями 2, 5-12, 23, 69-71, 86, 94, 158-163, 183-2, 185, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Житомир щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії державного службовця з більшого заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації доходів громадян, надбавки за роботу з таємними документами.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Житомир здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % від заробітної плати, з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 календарних місяці, фактично відпрацьованих перед зверненням за пенсією, у тому числі надбавки за роботу з таємними документами, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації доходів громадян, згідно довідки №30 від 07.04.2010 року, довідки №70 від 22.04.2015 року, які видані Житомирської обласною державною адміністрацією, починаючи з 01.05.2015 року.

У задоволенні позовних вимог в частині: визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за безперервну сумлінну працю; допуску рішення до негайного виконання відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 74,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Помогаєв