Справа № 808/9052/13-а
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 рокусправа № 808/9052/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.03.2014р. у справі №808/9052/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до відповідач-1: Запорізької митниці Міндоходів

відповідач-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області

про скасування рішень та стягнення з бюджету надмірно сплачених грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці (далі - відповідач-1, митний орган) та Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (відповідач-2), в якому просив:

- скасувати рішення Запорізької митниці Міндоходів про корегування митної вартості №112050000/2013/000616/2 від 27.07.2013 року, №112050000/2013/000840/2 від 16.10.2013 року, №112050000/000991/2 від 05.12.2013 року та №112050000/2013/000992/2 від 05.12.2013 року;

- стягнути з державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачений за митними деклараціями №112050000/2013/000616/2 від 27.07.2013 року, №112050000/2013/000840/2 від 16.10.2013 року, №112050000/2013/032956 від 05.12.2013 року, №112050000/2013/032955 від 05.12.2013 року податок на додану вартість на загальну суму 240 861,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю спірних рішень відповідача, оскільки декларантом надано всі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, що переміщуються через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними. На обґрунтування позовних вимог щодо стягнення надмірно сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість (ПДВ) позивач посилається на положення пп.14.1.115 ст.14, п.43.5 ст.43 та п.206.1 ст.206 Податкового кодексу України (ПК України) і зазначає, що правовим наслідком скасування спірних рішень про коригування митної вартості товару є повернення позивачу різниці між сумою митних платежів (ПДВ), визначеною декларантом та сумою митних платежів, яка визначена митним органом у рішеннях.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці про корегування митної вартості №112050000/2013/000616/2 від 27.07.2013, №112050000/2013/000840/2 від 16.10.2013, №112050000/2013/000991/2 від 05.12.2013 та №112050000/2013/000992/2 від 05.12.2013; в іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення позовних вимог мотивовано тим, що заявлена декларантом митна вартість товару підтверджена необхідними документами, щодо виявлених розбіжностей позивачем надано ґрунтовні пояснення, а отже коригування митної вартості товару, здійснене митним органом, визнано безпідставним. Крім того, суд зазначив, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства.

Відмова в задоволенні решти позовних вимог мотивована тим, що у разі визнання протиправними та скасування рішень митного органу про визначення митної вартості товару, суд не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачені платежі з такої вартості, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач-1 оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права. Апелянт стверджує, що діяв у межах митного законодавства. З посиланням на ст.53 Митного кодексу України (МК України) митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності. З огляду на це, декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Апелянт зазначає, що підстави для повернення грошових коштів відсутні, оскільки відповідач-1не відмовляв позивачу в поверненні грошових коштів.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

1). Як свідчать матеріали справи:

- 20.05.2013 між ФОП ОСОБА_2 (покупець) та компанією SHRI SHRINIWAS TRADERS, Індія (продавець) укладено контракт № 37, відповідно до якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар: виноград сушений без кісточок. Умова поставки товару - CIF, Одесса (Інкотермс 2010).

- На виконання зазначеного контракту сторони уклали Специфікацію № 1 від 20.05.2013, якою визначили поставку винограду сушеного без кісточок, несортовий некалібрувальний в кількості 36 мт., за ціною 1400 дол.США/мт.; жовтий в кількості 1 мт., за ціною 1575 дол.США/мт.; чорний в кількості 1 мт., за ціною 2100 дол.США/мт.

- 23.07.2013 до митного посту "Запоріжжя-Центральний" ФОП ОСОБА_2 подана для оформлення митна декларація № 112050000/2013/019094 на товар - виноград сушений без кісточок: «некалібрувальний в кількості 36 мт., за ціною 1400 дол.США/мт.; жовтий в кількості 1 мт., за ціною 1575 дол.США/мт.; чорний в кількості 1 мт., за ціною 2100 дол.США/мт.», митна вартість якого визначена позивачем за ціною контракту.

На підтвердження митної вартості товару позивачем митному органу надав наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 37 від 20.05.2013; специфікація № 1 від 20.05.2013; рахунок-фактура (інвойс) 131 від 11.06.2013 та 132 від 11.06.2013; коносамент ZIMUBOM0068585 від 18.06.2013; пакувальний лист 131 від 11.06.2013; пакувальний лист 132 від 11.06.2013; платіжне доручення № 35 від 05.06.2013; платіжне доручення № 44 від 16.07.2013; СMR 153966 від 19.06.2013; сертифікат походження NUT-465 від 19.05.2013; сертифікат якості 650201/48448 від 19.05.2013 та інш.

Оскільки на думку митного органу подані позивачем документи не містили всіх необхідних даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та були в документах позивача були наявні розбіжності (з огляду на те, що в п.6 контракту №37 передбачено, що місяце фактичної передачі товару визначається в специфікації до товару, проте в специфікації №1 від 20.05.2013 року дана інформація відсутня; до митного оформлення не надано всі документ передбачені п.2 специфікації №1 від 20.05.2013 року; до митного оформлення не надано документів, що підтверджують сплату рахунків), відповідачем відповідно до ч.3 ст.53 МК України прийнято рішення про витребування у Підприємця додаткових документів:

- виписки з бухгалтерської документації;

- каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листи) виробника товару;

- копії митної декларації країни відправлення;

- висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

24.07.2013 року позивачем на вимогу відповідача надані до Запорізької митниці додаткові документи: платіжні доручення в іноземній валюті №№35, 44 від 05.06.2013 та від 16.07.2013; бухгалтерську виписку по взаєморозрахункам з продавцем товару з посиланням на контракт № 37 від 20.05.2013 та специфікацію № 1 від 20.05.2013 до нього, із зазначенням вартості за тону продукції, яка підтверджує факт оплати за поставлений товар та містить реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; прайс лист продавця товару, датований травнем 2013 року; копії митних декларацій країни відправлення №5908534 від 12.06.2013, №5908560 від 12.06.2013; звіт про незалежну експертну оцінку № 152 від 19.07.2013.

Відповідачем зазначені документи до уваги не взяті внаслідок відсутності всіх відомостей щодо ціни заявленого товару, у зв'язку з чим 27.07.2013 року митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2013/000616/2, яким митну вартість товару - винограду сушеного скориговано за шостим (резервним) методом із розрахунку 1,91 доларів США за 1 кг.

Вказане рішення про коригування митної вартості товару обґрунтовано тим, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Також в даному рішенні зазначено, що декларант відмовився від надання будь-яких інших документів на підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Таким чином митним органом скориговано митну вартість товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

У зв'язку з незгодою з визначеною відповідачем митною вартістю товару позивач, на підставі ч. 7 ст. 55 МК України, виходячи з вартості, визначеною митницею, 27.07.2013 випускає товар у вільний обіг за митною декларацією № 112050000/2013/019523.

2). 26 липня 2013 року між ФОП ОСОБА_2 (Покупець) та компанією Sanjay Udyog. Індія (Продавець) укладено контракт №38, відповідно до якого Продавець зобов'язувався поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар: виноград сушений без кісточок. Умова поставки товару - CIF, Одеса (Інкотермс 2010).

На виконання зазначеного контракту сторони уклали Специфікацію №1 від 02 серпня 2013 року, якою визначили поставку виноград сушений без кісточок, безсортовий, некалібрований, врожай 2013 p.: в кількості 72 мт. за ціною 1343.75 дол.США/мт.

Згідно з доводами митного органу подані позивачем документи не містили всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та були наявні розбіжності, а саме: у платіжному дорученні №63 від 26.09.2013 вказано інвойс, за яким відбувається оплата №SU/545/73-14 від 02.09.2013, а в платіжному дорученні №51 від 13.08.2013 інвойс, за яким відбувається оплата відсутній, що не дає змоги впевнитись, що даний платіжний документ стосується оцінюваного товару; в сертифікаті про походження товару №07002 від 10.09.2013 адреса продавця (в частині "Maharashira- 425003"), відрізняється від адреси продавця в інших документах, що підтверджують митну вартість товару.), з урахуванням зазнаечного відповідачем відповідно до ч.3 ст.53 МК України прийнято рішення про витребування у Підприємця додаткових документів:

- виписки з бухгалтерської документації;

- каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листи) виробника товару;

- копії митної декларації країни відправлення;

- висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Матеріали справи підтверджують, що 16.10.2013 року позивачем на вимогу відповідача надані до Запорізької митниці додаткові документи: копія митної декларації країни відправлення №7274793 від 02.09.2013; бухгалтерську виписку по взаєморозрахункам з продавцем товару б/н від 07.10.2013; прайс лист виробника товару, б/н датований 05.08.2013 року; звіт про незалежну експертну оцінку № 249 від 16.10.2013; калькуляція б/н від 02.08.2013.

З огляду на те, що документи, які додатково надані позивачем, не містили всіх відомостей щодо ціни заявленого товару, 16.10.2013 року Запорізькою митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2013/000840/22, яким митну вартість товару - винограду сушеного скориговано за шостим (резервним) методом із розрахунку 2,29 доларів США за 1 кг.

Вказане рішення про коригування митної вартості товару обґрунтовано тим, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Також в даному рішенні зазначено, що декларант відмовився від надання будь-яких інших документів на підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Тобто митним органом скориговано митну вартість товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

У зв'язку з незгодою з визначеною відповідачем митною вартістю товару позивач, на підставі ч. 7 ст. 55 МК України, виходячи з вартості, визначеною митним органом, 16.10.2013 випускає товар у вільний обіг за митною декларацією № 112050000/2013/019523.

3). 19 вересня 2013 року між ФОП ОСОБА_2 (Покупець) та компанією Apoorva Himatial Shah Індія (Продавець) укладено контракт №42, відповідно до якого Продавець зобов'язувався поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар: виноград сушений без кісточок. Умова поставки товару - CIF, Одеса (Інкотермс 2010).

02.12.2013 ФОП ОСОБА_2 було заявлено МД №112050000/2013/032602 на товар "Виноград сушений без кісточок. Врожай 2013р. Виробник - NHC FOODS LIMITED, Індія", вага - 36000 кг.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно з вимогами ст.53 МК України орган Міністерства доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару (зазначені у другій частині статті 53 Митного кодексу України) не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять наступні розбіжності: у рахунку, наданому до митного оформлення від 17.10.2013 № 317/183/13-14 зазначені наступні банківські реквізити відправника товару "ING VYSYA BANK TRADE FINANCE UNIT. (FOREX) MIDC CENTRAL ROAD, ANDHERІ (E) Branch MUMBAІ - 400 093", натомість у контракті зазначено "ING Vysya Bank Ltd., Mumbai, India"; у рахунку не вказано розрахунковий рахунок банка постачальника товару.

02.12.13 митним органом з посиланням на ст.53 МК України декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2013 декларантом додатково надано наступні документи: прайс - лист продавця товару б/н датований вереснем 2013 року; копію митної декларації країни відправлення від 18.10.2013 № 8017991; звіт про незалежну фінансову оцінку від 04.12.2013 № 311.

05.12.2013 відповідачем прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом визначення митної вартості відповідно до ст. 64 МКУ №112050000/2013/000991/2. При цьому, згідно з ч.2 ст.64 МК України використана наявна в митному органі інформація щодо раніше визначеної митної вартості за 6-м методом митної оцінки з розрахунку 1,91 US доларів США за кг (МД № 500060001/2013/053039 від 30.11.13). У оформленні МД №112050000/2013/032602 від 02.12.2013 було відмовлено, про що складено картку відмови №112050000/2013/01302 від 05.12.2013. Товар випущено у вільний обіг за МД №112050000/2013/032955 від 05.12.13 під гарантію відповідно до розділу X МК України.

4). 19 вересня 2013 року між ФОП ОСОБА_2 (Покупець) та компанією Paresh Impex, Індія (Продавець) укладено контракт №41, відповідно до якого Продавець зобов'язувався поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар: виноград сушений без кісточок. Умова поставки товару - CIF, Одеса (Інкотермс 2010).

02.12.2013 ФОП ОСОБА_2 (декларант ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3) було заявлено МД №112050000/2013/032603 на товар "Виноград сушений без кісточок. Врожай 2013р. Виробник - "Paresh Impex, Індія", вага - 57000 кг.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст.53 Митного кодексу України орган Міністерства доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару (зазначені у другій частині статті 53 Митного кодексу України) не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять наступні розбіжності: у платіжному дорученні, наданому до митного оформлення, від 27.09.2013 № 64, наявні посилання на контракт та специфікацію, але відсутня інформація щодо рахунку за яким здійснюється оплата за товар; у наданому до митного оформлення рахунку від 15.10.2013 №204 відсутні реквізити банку постачальника товару.

02.12.13р. з посиланням на ст.53 МК України, митний орган пред'явив декларанту письмову вимогу щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Дана вимога передбачала подання декларантом наступних додаткових документів: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

05.12.2013 декларантом додатково надано наступні документи: прас - лист продавця товару б/н датований вереснем 2013 року; копію митної декларації країни відправлення від 17.10.2013 № 7991625; звіт про незалежну фінансову оцінку від 04.12.2013 № 310.

05.12.2013 Запорізькою митницею прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом визначення митної вартості відповідно до ст. 64 МКУ №112050000/2013/000992/2. Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МК України використана наявна у митного органу інформація щодо раніше визначеної митної вартості за 6-м методом митної оцінки з розрахунку 1,91 US доларів за кг (МД № 500060001 /2013/053038 від 30.11.2013).

У оформленні МД №112050000/2013/032603 від 02.12.2013 було відмовлено, складено картку відмови №112050000/2013/01303 від 05.12.2013.

Товар випущено у вільний обіг за МД №112050000/2013/032956 від 05.12.2013 під гарантію відповідно до розділу X МК України.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України (в редакції на момент прийняття спірного рішення) митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту. Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Згідно п.1, п.2 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

З аналізу наведених норм вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що підставою для здійснення коригування слугували виявлені робіжності в документах наданих до митного оформлення, що унеможливили підтвердження заявленої митної вартості товару:

- пп. 6.2 п. 6 контракту, №37 від 20.05.2013 передбачено, що місце фактичної передачі товару визначається в специфікаціях до товару, але в специфікації №1 від 20.05.2013 дана інформація відсутня.

Проте, умови поставки, передбачені контрактом №37, від 20.05.2013 та специфікацією №1 від 20.05.2013 - CIF Одеса. Місце передачі товару визначається відповідно до міжнародних термінів Інкотермс 2010, про що є посилання в п. 1 специфікації №1 від 20.05.2013. Таким чином, пункт 6.2 Контракту №37 від 20.05.2013 виконується, розбіжності у вказаних документах відсутні.

- в платіжному дорученні № 35 від 05.06.2013 на відміну від платіжного доручення №44 від 16.07.2013 не зазначено номер інвойсу, за яким здійснюється розрахунок, що не дає змоги впевнитись, що даний платіжний документ стосується оцінюваного товару.

З огляду на це слід зазначити, що платіжне доручення №35 містить посилання на контракт та специфікацію за якою здійснюється поставка, де визначена ціна та умови проведення оплати. За вказаним платіжним дорученням була здійснення передоплата. Остаточний розрахунок був проведений на підставі інвойсів відповідно до платіжного доручення №44. Крім того, вони відповідають умовам сплати за товар, який передбачено у Специфікації №1.

- бухгалтерська виписка не містить жодних реєстраційних даних, таких як номер та дата.

Посилання на такі розбіжність не обґрунтовується законодавчими нормами, оскільки митний орган не вказує, яким актом встановлено умови до оформлення бухгалтерських виписок. Бухгалтерська виписка формується на підставі регістрів бухгалтерських документів і відповідає їм. В самій бухгалтерській виписці було зазначено, що її складено на дату 22.07.2013.

- декларація країни відправлення містить інформацію щодо витрат на страхування, для підтвердження чого документи надані не були, також в декларації країни відправлення зазначені умови поставки FOB, а дана поставка здійснюється на умовах CIF (експортна декларація №7274793 від 02.09.2013).

Матеріали справи також свідчать, що декларація містить посилання на інвойс, за яким здійснюється поставка. В декларації зазначена країна поставки (Україна), порт призначення (Одеса) та умови поставки (CІF). Відповідно до роз'яснень продавця товару щодо порядку заповнення експортної декларації у країні відправлення (Індія) у графах FOB Value наводяться відомості про вартість товару на умовах перетинання кордону країни експорту (у даному випадку відвантажування через морський порт FOB) та вартість товару на умовах перетинання кордону (FOB), що є тотожнім статистичної (митної) вартості в Україні

- у платіжному дорученні № 63 від 26.09.2013 вказано інвойс, за яким відбувається оплата №SU/545/13-14 від 02.09.2013, а в платіжному дорученні №51 від 13.08.2013 інвойс, за яким відбувається оплата відсутній, що не дає змоги впевнитись, що даний платіжний документ стосується оцінюваного товару:

З матеріалів справи вбачається, що платіжне доручення №51 містить посилання на контракт та специфікацію за якою здійснюється поставка, де визначена ціна та умови проведення оплати. За вказаним платіжним дорученням була здійсненна передоплата. Остаточний розрахунок був проведений на підставі інвойсів відповідно до платіжного доручення №63. Крім того, вони відповідають умовам сплати за товар, який передбачено у Специфікації №1.

- в сертифікаті про походження товару №07002 від 10.09.2013 адреса продавця (в частині "Maharashtra-425003") відрізняється від адреси продавця в інших документах, що підтверджують митну вартість товару.

- п.2.4 зовнішньоекономічного контракту №37 від 20.05.201З обумовлено наявність оригіналу калькуляції у двох примірниках, дo митного оформлення зазначений документ не надано.

- інформація наведена в Звіті №249 підтверджується додатками, в яких не відображено часовий інтервал аналізу цін на товар, а інтервал зазначений в діаграмі не охоплює дату специфікації до контракту, якою було встановлено ціну на товар.

За приписами ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

При цьому контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить про наявність у митного органу повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення числового значення заявленого декларантом до митного оформлення товару.

Колегія суддів вважає, що існуючі розбіжності в документах, що надані до митного оформлення усунуто декларантом під час надання додаткових документів. Крлегія суддів погоджується з тим, що в оскаржуваних рішеннях не наведено обґрунтування стосовно причин неприйняття митницею додаткових документів декларанта та його пояснень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що доводи, наведені відповідачем як «розбіжності» безпосередньо не пов'язані з формуванням ціни на ввезений в Україну товар і не впливають на визначення митної вартості товару, імпортованого позивачем. Документи, які вимагались митним органом на підтвердження заявленої митної вартості товару не є такими, що повинні подаватись декларантом у відповідності до приписів ст.53 МК України.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.03.2014р. у справі №808/9052/13-а залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.03.2014р. у справі №808/9052/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна