Справа № 806/2621/15
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Житомир

справа № 806/2621/15

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюк М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом Малинського комунального підприємства "Благоустрій" до Відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області про визнання дій неправомірними та скасування постанов,

встановив:

Позивач 10 липня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3 щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 17.06.2015 року;

- скасувати постанови про арешт коштів боржника від 17.06.2015 року, які були винесені старшим державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3, якими було накладено арешт на рахунки Малинського комунального підприємства "Благоустрій" в Казначействі України (МФО № 899998) № 4371 та рахунки в АТ "УкрСиббанк" (МФО банку 351005), а саме: № 3901 та № 3900.

В обґрунтування позову зазначає, що рахунки № 3901 та № 3900 є рахунками спеціального використання, так як позивачем з даних рахунків здійснюється виплата заробітної плати та інших соціальних виплат своїм працівникам, а ст. 72 Закону України "Про виконавче проводження" забороняє стягнення таких коштів; ч.2 ст. 52 Закону України "Про виконавче проводження" заборонено накладати арешт на поточні рахунки, які мають режим спеціального використання. Рахунок № 4371 є електронним рахунком платників у системі електронного адміністрування ПДВ, відкритий не позивачем, а самим Казначейством України, тому накладення арешту на даний рахунок є безпідставним. Крім того власником майна позивача як комунального підприємства є Малинська міська рада, а тому накладення арешту на кошти є безпідставним.

Суд визнав причини пропуску десятиденного строку звернення до суду з позовом поважними, враховуючи, що оскаржувані постанови були отримані позивачем 06.07.2015 року, та поновив цей строк.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та письмові заперечення на позов (а.с.79-80), в яких просить відмовити в позовних вимогах за безпідставністю.

Проаналізувавши досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На примусовому виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області перебуває зведене виконавчому провадженні № ЄДРВП 24478020 про стягнення коштів з Малинського комунального підприємства "Благоустрій" за виконавчими документами, виданими також і Житомирським окружним адміністративним судом.

17.06.2015 року старшим державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3 по зведеному виконавчому провадженні № ЄДРВП 24478020 були винесені постанови про арешт коштів в розмірі 1341794,65 грн., що належать Малинському комунальному підприємству "Благоустрій" та містяться на рахунках:

- № 4371 в Казначействі України (а.с.11);

- № 3901 та № 3900 в АТ "УкрСиббанк" (а.с.12).

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 21.04.1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч.1 ст.52 Закону).

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч.1 ст.57 Закону).

Частиною 2 ст. 52 Закону передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до ч.2 ст. 57 Закону, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, крім іншого, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Рахунок № 4371 в Казначействі України є електронним рахунком.

Рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок (п.2 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України від 16.10.2014 року № 569).

Враховуючи, що кошти на електронний рахунок перераховуються лише з власного поточного рахунка позивача та підлягають перерахуванню до бюджету, суд вважає протиправним накладення арешту на кошти, що містяться на електронному рахунку № 4371 в Казначействі України.

Абзац 2 ч.2 ст. 52 Закону забороняє звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Суд звертає увагу, що з наданих позивачем доказів не вбачається, що кошти, на яки накладено арешт оскаржуваними постановами, перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", а тому суд вважає безпідставним посилання позивача на порушення відповідачем абзацу 2 ч.2 ст. 52 Закону.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваних постанов ст. 72 Закону, то суд їх відхиляє, оскільки ст. 72 Закону регламентує порядок звернення стягнення на доходи боржника-фізичної особи, а в даному випадку позивач є юридичною особою.

Щодо посилання позивача, як на протиправність оскаржуваних постанов, на те, що власником коштів на рахунках, на яки накладено арешт, є Малинська міська рада, а не Малинське комунальне підприємство "Благоустрій", то суд його до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч.1 ст. 60 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи викладене, суд вважає що постанова від 7.06.2015 року по зведеному виконавчому провадженні № ЄДРВП 24478020 щодо накладення арешту на кошти що належать Малинському комунальному підприємству "Благоустрій" та містяться на рахунках:

- № 4371 в Казначействі України - є протиправною та підлягає скасуванню;

- № 3901 та № 3900 в АТ "УкрСиббанк" прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства.

Щодо вимоги про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області щодо винесення оскаржуваних постанов, то визнання постанови протиправною та її скасування свідчить про неправомірність дій і не потребує додаткового рішення.

Враховуючи, що позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, присуджуються йому у розмірі 73,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області від 17.06.2015 року по зведеному виконавчому провадженні № ЄДРВП 24478020 щодо накладення арешту на кошти, що належать Малинському комунальному підприємству "Благоустрій" та містяться на рахунку № 4371 в Казначействі України.

Присудити Малинському комунальному підприємству "Благоустрій" понесені ним судові витрати у розмірі 73,08 грн. з Державного бюджету України, зобовязавши орган Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 31 липня 2015 р.