Справа № 2а-8/10/1170
Суддя: Г.М. Ком’якович
Дата ухвалення: 2010-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

< Список > Справа № 2а-8/10/1170
Рядок звіту № 6.6.3
КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

< Список >

01 лютого 2010 року м. Кіровоград

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Комякович Г.М.

при секретарі судового засідання Господарікову М.О.

за участі представників:

позивача клопотання про розгляд справи без участі

відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2

за позовом: Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Елєгін»

про накладення адміністративного арешту коштів на рахунки платника податків, суд -

ВСТАНОВИВ:

Олександрійська обєднана державна податкова інспекція звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Елєгін»про накладення адміністративного арешту коштів на рахунки платника податків, а саме:

- МФО 323583, Кіровоград.ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 2587, відкритий в українській гривні 03.10.2008 р.;

- МФО 323583, Кіровоград.ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 2539, відкритий в українській гривні 17.04.2008 р.;

- МФО 323583, Кіровоград.ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 4001, відкритий в українській гривні 08.12.2005 р.;

- МФО 351005, АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, № рахунку 0600, відкритий в українській гривні 04.06.2009 р.;

- МФО 323583, Кіровоград. ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 4022, відкритий в російських рублях 06.01. 2005 р.;

- МФО 323583, Кіровоград. Ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 4001, відкритий в українській гривні 06.01.2005 р.;

- МФО 307015, ДНП.Ф.АТ. «Індекс-Банк», м. Дніпропетровськ, № рахунку 6001, відкритий в українській гривні 15.12.2005р.;

- МФО 351005, АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, № рахунку 0600, відкритий в українській гривні 28.10.2008 р.;

- МФО 351005, АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, № рахунку 0601, відкритий в українській гривні 17.06.2009 р.;

- МФО 305653, Дніпр.ОД «Райффайзен банк Аваль», м. Дніпропетровськ, № рахунку 0100, відкритий в українській гривні 13.10.2000р.;

- МФО 323624, ФВАТ «Надра»Кір.ру, м. Кіровоград, № рахунку 6001, відкритий в українській гривні 23.06.2006 р.;

- МФО 323538 ОД «Райффайзен банк Аваль», м. Кіровоград, № рахунку 260016970, відкритий в українській гривні 10.09.2004 р.

Позивач вважає, що невиконання відповідачем його вимог, а саме відмова від допуску посадових осіб податкового органу до проведення планової виїзної перевірки дають підстави вважати, що в подальшому відповідач буде ухилятись від сплати податків, а тому просить застосувати адміністративний арешт на рахунки платника податків терміном на 30 днів.

Позивач чи його представник до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поряд з цим надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вимоги ухвали суду від 12 січня 2010 року виконано частково.

Представники відповідача в судове засідання прибули та проти позовних вимог заперечували в повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників відповідача, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, адміністративний суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.12.2009 року начальник ВПМ Олександрійської ОДПІ ОСОБА_3 звернувся до начальника Олександрійської ОДПІ ОСОБА_4 з поданням про застосування адміністративного арешту активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Елєгін», в звязку з відмовою платника податків від проведення планової документальної перевірки.

30 грудня 2009 року начальником Олександрійської ОДПІ ОСОБА_4 було винесено рішення про наявність обставин, які є підставою для застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунках ТОВ «Елєгін»

Відповідно до підпункту 9.1.1 пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

За нормою пункту «г»підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 цього Закону арешт активів може бути застосовано, якщо зясується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Відповідно до пункту 9.3.3 пункту 9.3 статті 9 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»арешт може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником податкового органу (його заступником).

Керівник відповідного податкового органу (його заступник) має право звернутися до суду з поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності достатніх підстав вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням, а суд повинен прийняти відповідне рішення протягом 48 годин від отримання зазначеного звернення.

Згідно з підпунктом 9.3.8 пункту 9.3 статті 9 Закону адміністративний арешт не може бути накладено, якщо платник податків відмовляється допустити працівника контролюючого органу до документальної або матеріальної перевірки у звязку з відсутністю у такого працівника контролюючого органу підстав для її проведення, визначених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення № 64/23-10, яке було направлено на адресу ТОВ «Елєгін», відповідно до плану графіку проведення документальних перевірок Олександрійської ОДПІ та на підставі Закону України «Про державну податкову службу в Україні»(зі змінами та доповненнями) з 14 грудня 2009 року по 25 грудня 2009 року повинна була проводитись виїзна планова документальна перевірка з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Крім того, згідно листа, що міститься в матеріалах справи, ТОВ «Елєгін»було повідомлено, що згідно плану графіку документальних перевірок на IV квартал 2009 року перевірка відповідача повинна була розпочатися 14 грудня 2009 року.

В звязку з хворобою ревізорів, які повинні здійснювати перевірку початок перевірки відбудеться після 21.12.2009 року.

В судовому засіданні представниками відповідача було зазначено, що перевірка відбулася і працівниками Олександрійської ОДПІ вона здійснювалася упродовж двох днів. Фактично розпочалася 24.12.2009 року і була закінчена 25 грудня 2009 року. Після чого ревізори-інспектори Олександрійської ОДПІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 25.12.2009 року покинули обєкт перевірки.

При цьому представники відповідача підтвердили та надали доказ копію витягу журналу реєстрації перевірок, відповідно до запису якого зареєстровано направлення на перевірку № 1271/2310 від 23.12.2009 року. Даний факт не заперечується і позивачем, який про це зазначає у позовній заяві та підтверджує те, що працівники ОДПІ були допущені до перевірки і вона була здійснена.

Проте 28 грудня 2009 року, посадові особи Олександрійської ОДПІ знову прибули до ТОВ «Елєгін», з метою продовження планової перевірки, як зазначено у позовній заяві.

Однак, як було зясовано у судовому засіданні та зазначено представниками відповідача посадові особи ОДПІ прибули 28.12.209 року до ТОВ «Елєгін»приблизно о 15-30 год., тобто за півтора години до закінчення робочого часу. При цьому не були недопущені до перевірки, оскільки не надали копії наказу на проведення перевірки та нового направлення на проведення перевірки.

Також представник відповідача зауважив, що на час повторної перевірки наказу № 876 від 28.12.2009 року по продовження терміну проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Елєгін», яким обґрунтовує позовні вимоги позивач, посадовим особам відповідача не предявлявся, поряд з цим не було також надано і нового направлення на перевірку. Представником відповідача також було зазначено, що 28.12.2009 року акт не допуску до перевірки за місцезнаходженням ТОВ «Елєгін» не складався.

Як свідчать матеріали справи, акт не допуску посадових осіб органів держаної податкової служби до продовження здійснення перевірки від 28.12.2009 року підписаний головними державними податковими ревізорами-інспекторами Олександрійської ОДПІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також ст. оперуповноваженим ВПМ Олександрійської ОДПІ ОСОБА_7, начальником ВПСУСП ВПМ Олександрійської ОДПІ ОСОБА_8 та понятими ОСОБА_9 і ОСОБА_10

Що стосується зазначеного акту про не допуск посадовими особами відповідача до продовження планової перевірки посадових осіб позивача, наданого до матеріалів справи, то враховуючи, що він підписаний посадовими особами представників податкового органу та понятими, які залучалися за ініціативи працівників податкового органу, а тому він не може бути беззаперечним доказом.

Крім того, як пояснив представник відповідача станом на 16 год. 33 хв. 28.12.2009 року ТОВ «Елєгін»до канцелярії Олександрійської ОДПІ було подано лист про відмову в проведенні перевірки, тому на той час наказу № 876 від 28.12.2009 року, яким обґрунтовує позовні вимоги позивач, посадовим особам ТОВ «Елєгін»не предявлявся, поряд з цим не було також надано і нового направлення на перевірку. А також зазначено, що виїзд ВМП Олександрійської ОДПІ, якщо і здійснювався за місцезнаходженням ТОВ «Елєгін», то після закінчення робочого часу (ТОВ «Елєгін»працює з 8-00 год. до 17-00 год.), тому це не може бути підтвердженням відмови від допуску до перевірки.

Відповідно до вимог ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обовязкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходження такого платника податків чи за місцем розташування обєкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїздна перевірка.

У той же час позивач не подав доказів того, що перевірка була плановою, оскільки на обґрунтування доводів позовної заяви відсутній план - графік проведення документальних перевірок Олександрійською ОДПІ, з якого можна було б зробити висновок, що перевірка у відповідача дійсно була запланована на грудень 2009 року.

Згідно із вимогами ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» тривалість планової виїзної перевірки не повинна перевищувати 20 робочих днів, а щодо субєктів малого підприємництва 10 робочих днів.

Цим же Законом визначено, що продовження термінів проведення планової виїзної перевірки можливе на термін не більше як 10 робочих днів, а стосовно субєктів малого підприємництва 5 робочих днів.

Всупереч зазначеній вимозі Закону як вбачається із ксерокопії наказу № 876 від 28.12.2009 року про продовження терміну проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Елєгін»начальником Олександрійської ОДПІ ОСОБА_4 продовжено термін перевірки на 5 робочих днів починаючи з 28 грудня 2009 року і по 11 січня 2010 року включно. Водночас є незрозумілим в які дні повинна була б здійснюватися планова перевірка і про які саме робочі дні мав на увазі керівник податкового органу, з огляду на розпорядження КМУ від 26.11.2009 року № 1412-р «Про перенесення робочих днів у 2010 році».

Відповідно до п. 5.4 «Порядку застосування адміністративного арешту активів платника податків», затвердженого Наказом ДПА України від 25.09.2001 року № 386, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 жовтня 2001 року за № 865/6056 (із змінами, внесеними згідно з наказом ДПА України № 424 від 30.09.2005 року), у разі відмови платника податків до допуску працівників податкової служби до перевірки, «слід установити факт відмови платника податку від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, зафіксувати його актом відмови, який складається оперативним працівником податкової інспекції, який повинен проводити перевірку, та понятими особами, а в разі незнайдення платника податку обовязково скласти акт про його незнайдення».

В даному випадку, в порушення вказаних вимог, складений не акт відмови, а акт недопуску до перевірки.

Той факт, що акт відмови платника від проведення документальної перевірки взагалі не складався, виключають застосування до платника податків адміністративного арешту активів у вигляді зупинення операцій на рахунках строком на 30 годин чи 30 днів (тому, що із наданої копії рішення про наявність обставин, які є підставою для застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунку від 30.12.2009 року є незрозумілим на який термін застосований арешт) на підставі п. п. «г»пп. 9.1.2 п.9.1 ст.9 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». А відтак, у позивача не було законних підстав для застосування арешту активів відповідача у вигляді зупинення операцій на його рахунках.

Відповідно до п. «г»підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 цього Закону арешт активів може бути застосовано, якщо зясується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або повязані з отриманням інших обєктів оподаткування, електронних контрольно касових апаратів, компютерних систем, що застосовуються ля розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування.

В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, позивачем надано копію акту про недопуск до перевірки від 28 грудня 2009 року, відповідно до якого посадовою собою відповідача відмовлено в допуску посадових осіб до Олександрійської ОДПІ до проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Елєгін».

Поряд з цим, вказаним актом не підтверджено наявності обставин, встановлених п.п. «г» п.п. 9.1.2 п.9.1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі Закон України - № 2181), що є підставою для застосування арешту активів платника податків.

Крім того, відповідно до п.п.9.1.1 п.9.1 ст. 9 Закону України № 2181 адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

Позивачем до суду не було надано доказів наявності у відповідача станом на прийняття рішення про наявність обставин, які є підставою для застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунку та на момент звернення до суду із позовною заявою податкового боргу.

Згідно пункту 9.3.3 пункту 9.3 статті 9 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»арешт може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником податкового органу (його заступником).

Як вбачається із рішення керівника податкового органу від 30 грудня 2009 року про наявність обставин, які є підставою для застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунку дані про час, на який необхідно застосувати адміністративний арешт є абсолютно незрозумілими, оскільки конкретно не зазначено чи на 30 годин чи на 30 днів.

В позовній заяві Олександрійська ОДПІ ставить питання про арешт коштів платника податків у вигляді зупинення операцій на рахунках, а саме:

- МФО 323583, Кіровоград.ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 2587, відкритий в українській гривні 03.10.2008 р.;

- МФО 323583, Кіровоград.ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 2539, відкритий в українській гривні 17.04.2008 р.;

- МФО 323583, Кіровоград.ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 4001, відкритий в українській гривні 08.12.2005р.;

- МФО 351005, АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, № рахунку 0600, відкритий в українській гривні 04.06.2009р.;

- МФО 323583, Кіровоград. ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 4022, відкритий в російських рублях 06.01. 2005 р.;

- МФО 323583, Кіровоград. ру «Приватбанк», м. Кіровоград, № рахунку 4001, відкритий в українській гривні 06.01.2005 р.;

- МФО 307015, ДНП.Ф.АТ. «Індекс-Банк», м. Дніпропетровськ, № рахунку 6001, відкритий в українській гривні 15.12.2005р.;

- МФО 351005, АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, № рахунку 0600, відкритий в українській гривні 28.10.2008р.;

- МФО 351005, АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, № рахунку 0601, відкритий в українській гривні 17.06.2009р.;

- МФО 305653, Дніпр.ОД «Райффайзен банк Аваль», м. Дніпропетровськ, № рахунку 0100, відкритий в українській гривні 13.10.2000р.;

- МФО 323624, ФВАТ «Надра»Кір.ру, м. Кіровоград, № рахунку 6001, відкритий в українській гривні 23.06.2006р.;

- МФО 323538 ОД «Райффайзен банк Аваль», м. Кіровоград, № рахунку 260016970, відкритий в українській гривні 10.09.2004р.

Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»суду не надано право відновлювати строк адміністративного арешту активів. Компетенцією суду є продовження строку адміністративного арешту, а не його встановлення чи поновлення, тобто судом може бути прийнято рішення за результатами розгляду подання ОДПІ до закінчення строку адміністративного арешту.

Відповідно до ч.2 п.9.3.3. Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», керівник відповідного податкового органу (його заступник) має право звернутися до суду з поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності достатніх підстав вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням.

Суд не приймає вищевказані обґрунтування позивача та вважає, що доказів які б свідчили, про те, що у випадку звільнення з-під адміністративного арешту активів платника вони можуть бути знищеними або зникнуть позивачем суду не надано.

Не обґрунтовано позивачем також на вимогу суду належним чином і строку застосування адміністративного арешту.

Позивачем не надано жодного доказу та не виконано вимоги ухвали суду від 12 січня 2010 року про надання письмового обґрунтування підстав за наявності яких звільнення активів з під адміністративного арешту може загрожувати знищенню або зникненню та обґрунтування строку, на який податковий орган просить накласти адміністративний арешт активів при відсутності відомостей про наявність у платника податків податкового боргу чи будь-яких податкових зобовязань станом на час розгляду справи.

Відповідно до розділу 9 Наказу Державної податкової адміністрації України «Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту активів платників податків»від 25.09.2001 р. №386, рішення про наявність обставин, які є підставою для застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунку є документом, що підтверджує обставини, на яких ґрунтується заява до суду про застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунку такого платника.

Працівник податкового органу готує заяву для застосування арешту активів у вигляді зупинення операцій на рахунку платника податків у порядку, передбаченому процесуальним законодавством України, у день прийняття рішення про наявність обставин, які є підставою для застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунку.

Підписана керівником податкового органу (його заступником) заява, до якої додається рішення про наявність обставин, які є підставою для застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунку, того самого дня направляються до суду.

Зупинення арешту активів у вигляді зупинення операцій на рахунку платника податків здійснюється у наступних випадках, визначених підпунктами "б", "в", "ґ" - "е" пункту 13.1 цього Порядку:

- погашенням податкового боргу платника податків;

- ліквідацією платника податків, у тому числі внаслідок проведення процедури банкрутства;

- закінченням граничного терміну накладення адміністративного арешту;

- прийняттям рішення судом про зупинення адміністративного арешту згідно з вимогами законодавства з питань банкрутства;

- предявленням платником податків свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, спеціальних дозволів (ліцензій) на її здійснення, торгових патентів, сертифікатів відповідності електронних контрольно-касових апаратів компютерних систем, яких не було на момент прийняття рішення про адміністративний арешт.

В матеріалах справи міститься рішення «Про наявність обставин, які є підставою для застосування арешту у вигляді зупинення операцій на рахунку»від 30.12.2009 р., в якому відсутнє правове обґрунтування підстав для зупинення операцій на рахунках, як того вимагають норми чинного законодавства.

Не повідомлено позивачем про такі підстави і під час судового розгляду, оскільки позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Більш того, на день розгляду справи платник податків не має податкового боргу, а тому, враховуючи вищевикладене, позов про зупинення операцій на рахунках не підлягає задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (ч.4 ст. 94 КАС України).

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись статтею 9 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», статтями 86, 159-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_11