Справа № 810/1395/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1395/15 Головуючий у 1-й інстанції:Волков А.С. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Агаркові Б.М.

за участю: позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області, в якому просив визнати протиправними рішення та дії відповідача, що виявились у невиконанні рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 року у справі "Хайнацький та інші проти України", та зобов'язати відповідача продовжувати виконувати з 1 жовтня 2011 року: рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 року у справі "Хайнацький та інші проти України" (заява № 12895/08 та 249 інших заяв); постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2009 року № 2а-9967/2009, якою суд зобов'язав відповідача провести перерахунок та щомісячно виплачувати йому додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.12.2009; постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2011 № 2а-7098/2011, якою суд зобов'язав Управління пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області провести йому перерахунок та виплату недоотриманих коштів в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13.03.2010, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту дослідження доказів, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду представник відповідача до суду не прибув, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є непрацюючим пенсіонером та проживає в населеному пункті, який віднесений до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до переліку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року № 106, і має статус особи постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_3 неодноразово звертався до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з тотожними адміністративними позовами до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області, у яких, зокрема, просив зобов'язати відповідача виконати постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 18.04.2011 року по справі № 2а-7098/2011 та від 14.12.2009 року по справі № 2а-9967/2009, якими зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату доплат до пенсійного забезпечення, а також рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 року № 12895/08.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 року у справі «Хайнацький та інші проти України» (заява № 12895/08 та 249 інших заяв) суд, серед іншого, визнав прийнятними скарги заявників (у тому числі й скаргу ОСОБА_3 стосовно невиконання Україною постанов Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2009 року та від 18.04.2011 року) за пунктом 1 статті 6, статтею 13 Конвенції та за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції щодо тривалого невиконання рішень, ухвалених на їхню користь, та щодо відсутності ефективних національних засобів юридичного захисту щодо цих скарг.

На підставі даного рішення Європейського суду з прав людини державним виконавем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України постановою від 05.03.2014 року було відкрито виконавче провадження ВП № 42354863 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини на користь ОСОБА_3

2 квітня 2015 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 42354863 з підстав повного фактичного виконання рішення, оскільки, грошові кошти перераховані стягувачу платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 3034 від 12.09.2014 року у розмірі 33554,89 грн. (еквівалент 2000 євро), платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 7581 від 16.10.2014 року сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 506,01 грн.

Так, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2009 року в адміністративній справі № 2а-9967/2009 суд зобов'язав Управління пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та щомісячно виплачувати ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.12.2009 року.

На виконання вказаної постанови Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист від 13.09.2011 року № 2а-9967/2009.

3 жовтня 2011 року державний виконавець Районного відділу ДВС Білоцерківського МУЮ постановою від 03.10.2011 року відкрив виконавче провадження ВП № 29027650 з примусового виконання вказаного виконавчого листа, а 20 грудня 2011 року ним винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав повного фактичного виконання судового рішення.

Також, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2011 року № 2а-7098/2011 за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області суд зобов'язав Управління пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області провести позивачу перерахунок та виплату недоотриманих коштів в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13.03.2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаної постанови Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист від 18.04.2011 року № 2а-7098/2011, на підставі якого 7 липня 2011 року державний виконавець Районного відділу ДВС Білоцерківського МУЮ постановою від 07.07.2011 відкрив виконавче провадження ВП № 27439033 з примусового виконання вказаного виконавчого листа, яке в свою чергу, було закінчено постановою від 30 вересня 2011 року у зв»язку з виконанням.

Позивач наполягає, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки вказані судові рішення не виконанні, бо відповідачем з жовтня 2011 року не в повній мірі здійснюються соціальні та пенсійні виплати, що були присуджені позивачу згідно з рішенням Європейського суду з прав людини та національних судів, тому він звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для здійснення виплат на основі судових рішень відпали у зв'язку із зміною законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Так, відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

19 червня 2011 року набрав чинності Закон України від 14.06.2011 № 3491- VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким, серед іншого, передбачено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ІІ та статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

26 грудня 2011 року Конституційний Суд України рішенням № 20-рп/2011 у справі за конституційними поданнями щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 №3491-УІ визнав вказані зміни конституційними.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 № З-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення деяких статей Конституцій України, Бюджетного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України суд розтлумачив, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

На виконання вказаних законодавчих вимог Кабінет Міністрів України виніс постанову від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011.

1 січня 2012 року набрав чинності Закон України від 22.12.2011 № 4282-VІ «Про Державний бюджет України на 2012 рік», пунктом 3 Розділу «Прикінцеві положення» якого передбачено, що 2012 році норми і положення статті 39, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

На виконання вимог зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанови від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Отже, з 23 липня 2011 року в Україні змінилося правове регулювання, на підставі якого здійснювались соціальні виплати, які одержував позивач. З 1 листопада 2011 року (із запізненням) Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області стало здійснювати виплату пенсії та інших соціальних виплат у розмірах, визначених діючим законодавством.

Тобто, за змістом вищенаведених норм, управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області при обчисленні пенсії ОСОБА_3 з 1 листопада 2011 року на підставі положень чинного законодавства діяло у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, адже підстави для здійснення таких виплат на підставі судових рішень відпали у зв'язку із зміною правового регулювання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції справу вирішено правильно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 30.07.2015 року.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.