Справа № 1003/2391/2012
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1003/2391/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Дмитренко А. М. , розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Ахметзяновича до Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку підвищення до пенсії як дитині війни згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, зобовязати відповідача провести перерахунок і виплачувати щомісячно підвищення до пенсії як дитині війни згідно вимог Закону в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.04.2011 року і в подальшому.

За ухвалою судді від 01.02.2012 року було залишено без розгляду позов в частині вимог з 01.04.2011 року по 12.04.2011 року в звязку з пропуском строку звернення до суду.

В установлений ст..183-2 КАС України строк відповідачем не надано заперечення на позов, а тому судове рішення виноситься на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач належить до числа осіб, на яких поширюється дія Закону України Про соціальний захист дітей війни, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Київській області, одержує пенсію за вислугу років і йому виплачується підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 49 грн. 80 коп.

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст.6 Закону Про соціальний захист дітей війни було викладено в новій редакції і передбачено виплату з 01.01.2008 року вказаного вище підвищення до пенсії дітям війни у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Але за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп вказані вище положення визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Після визнання неконституційними вказаних вище змін до ст..6 Закону "Про соціальний захист дітей війни", розмір підвищення до пенсії дітям війни був визначений ст..6 даного Закону та постановою КМ України від 28.05.2008 року за № 530 "Деякі питання соціального захисту громадян", відповідно до якої дітям війни виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Але, виходячи з загального принципу пріоритетності нормативноправових актів, при вирішенні спору застосуванню підлягає ст..6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», а не наведена вище постанова КМ України.

Виходячи з положень ст.6 Закону під час визначення розміру підвищення до пенсії позивача за основу при його розрахунку береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ст..21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

Відповідно до ст..12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 822 гривні, з 1 квітня - 838 гривень, з 1 липня - 844 гривні, з 1 жовтня - 856 гривень, з 1 грудня - 884 гривні.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом про державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, який набрав чинності з 19.06.2011 року, Прикінцеві положення було доповнено п.4, згідно якого у 2011 році норми і положення статей 39,50,51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання даного Закону було прийнято постанову КМ України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» /чинна з 23.07.2011 року/, відповідно до якої розмір підвищення до пенсії як дитині війни становить 49,80 грн.

В п.3 Прикінцевих положень Закону «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

З 01.01.2012 року введено в дію постанову КМ України від 28.12.2011 року за № 1381 « Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», згідно з п.4 якої установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Отже, фактично спірні правовідносини врегульовані ст..6 Закону «Про соціальний захист дітей війни » та Законами «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» і Законом «Про Державний бюджет України на 2012 рік», а конкретні розміри виплат визначені постановами КМ України, на що вказано вище.

Наведені Закони є актами єдиного органу законодавчої влади- Верховної Ради України, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних Законів над іншими, але загальновизнаним є те, що серед двох актів однакової юридичної сили, які регулюють спірні правовідносини, застосуванню підлягає той, який прийнятий в часі пізніше.

25.01.2012 року Конституційним Судом України прийнято рішення за № 3-рп/2012, в п.3 резолютивної частини якого вказано на те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Але слід зазначити, що в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 / справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів/ зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин вони були врегульовані відповідними нормативно-правовими актами, на що вказано вище в рішенні, а тому положення, закріплені в рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 року, на дані правовідносини за період до 25.01.2012 року поширюватися не можуть.

А тому з 23.07.2011 року необхідно застосовувати при вирішенні спору норми Закону «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови КМ України № 745, яка прийнята на виконання цього Закону, а з 01.01.2012 року норми Закону «Про Державний бюджет України на 2012 рік» і постанови КМ України № 1381, положення цих Законів неконституційними не визнавались, а до 23.07.2011 року при вирішенні спору необхідно застосовувати ст..6 Закону «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 13.10.2011 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в звязку з великою кількістю справ зареєстровано позовну заяву канцелярією суду в автоматизованій системі документообігу 30.01.2012 року, а тому позов підлягає до задоволення за період з 13.04.2011 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України /зі змінами/ постанова суду в межах суми стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

Позивач на підставі ст..4 Декрету КМ України «Про державне мито» був звільнений від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст.19, 113 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2012 рік, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», постановою КМ України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», постановою КМ України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 6,9,17, 99, 183-2, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області щодо відмови у проведенні перерахунку підвищення до пенсії ОСОБА_1 Ахметзяновича як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 13 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Київській області провести перерахунок та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 Ахметзяновича, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі 30 відсотків від визначеного ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування розміру мінімальної пенсії за віком /розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого в Законі «Про Державний бюджет України на 2011 рік» / за період з 13 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року включно з врахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2