Справа № 2-а-7786/11
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-7786/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2011 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок і виплату щомісячної грошової доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіологічного контролю,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що його віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В Управлінні Пенсійного фонду України в Броварському районі він перебуває на обліку та одержує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, за шкоду, заподіяну здоровю. В 2011 році йому стало відомо, що доплата до пенсії за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, яку він отримує, нараховується йому невірно.

В тексті адміністративного позову позивач зазначає, що відповідно змін до Закону України № 230/96 від 06.06.1996, а саме ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому повинна виплачуватись доплата як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, але вказана допомога виплачується йому в значно меншому розмірі .

В звязку з цим позивач звернувся до суду та просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі в частині відмови в перерахунку доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок зазначеної доплати відповідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та здійснити її виплату з врахуванням вже проведених виплат, починаючи з 01 січня 2011 року.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі мотивуючи тим, що розмір доплати позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, нараховується на підставі постанов Кабінету Міністрів України, які є обовязковими для виконання. Управління Пенсійного фонду України є органом виконавчої влади, а тому не виконувати чинні постанови вищого органу виконавчої влади не в праві.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в адміністративній справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Броварському районі, є особою, що постійно проживає в зоні посиленого радіологічного контролю та отримує доплату, як непрацюючий пенсіонер, що проживає в зоні підвищеного радіологічного контролю в розмірі 5 грн. 20 коп.

Статус того, що ОСОБА_1 постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні посиленого радіологічного контролю підтверджується матерілами справи не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Порядок обчислення доплати, громадянам, які проживають в зоні підвищеного радіологічного контролю, визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Тому Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом №796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій. Навпаки, у ч.1 ст.67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки позивачеві слід визначати додаткову пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то вразі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись , виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

У Законі №796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом №796-ХІІ, є безпідставним.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при визначенні розміру доплати громадянам, які проживають в зоні підвищеного радіологічного контролю, застосуванню підлягає ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654, якою керується відповідач при нарахуванні вказаної доплати позивачу, що істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Конституційний суд неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України, зокрема рішення КСУ від 06.07.199 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002,від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 11.102005 року № 8-рп/2005, визначено, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Відповідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені в ст.100 КАС України, згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно п.8 ч.6 ст. 183-2 КАС України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні зазначається зокрема обовязок відповідача виконати постанову негайно.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області провести перерахунок ОСОБА_1 доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю,що передбачена ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, починаючи з 01 січня 2011 року та здійснити її виплату з урахуванням вже проведених виплат.

В частині позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, передбачену ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, суд вважає необхідно відмовити, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області є підвідомчим органом вищестоящих органів і підпорядковується їхнім наказам.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46, 22, 75, 92 Конституції України, ст.39, ст.67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.183-2 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області провести перерахунок ОСОБА_1 доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, передбаченої ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, починаючи з 01 січня 2011 року та здійснити її виплату з урахуванням вже проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

В задоволенні інших позовних вимог, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О.Білик