Справа № 820/6046/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 липня 2015 р. № 820/6046/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарі Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Кутузівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до Харківської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Державне підприємство «Дослідне господарство «Кутузівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області № від 28.05.2015 року, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 5% від суми самостійного нарахування заниженого податкового зобов»язання в розмірі 914,0 грн.

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення відповідача неправомірним, необґрунтованим, безпідставним, а тому просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих Державним підприємством «Дослідне господарство «Кутузівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість.

За результатами вказаної перевірки ДПІ було складено акт від 12.05.2015 року за № 1100/20-23-15-01-09/5460427, в якому вказано, що підприємством не було нараховано штраф в розмірі 3% від суми недоплати по р.26 уточнюючого розрахунку платником самостійно у звязку з виправленням помилки дорівнює « 0,00 грн.», за даними перевірки в даному рядку повинна бути відображена сума « 548,00 грн.»; розбіжність склала « 548,00» грн.

Невиконання платником податків вимог, на думку ДПІ, передбачених абз.2 п.50.1 ст.50 ПК України, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 5% від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобовязання (недоплати) відповідно до вимог п.120.2 ст.120 розділу ІІ Податкового Кодексу України.

На підставі вказаного акту Харківською ОДПІ винесено повідомлення-рішення № від 28.05.2015 року, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 5% від суми самостійного нарахування заниженого податкового зобовязання (18270,00 грн.) в розмірі 914,0 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.03.2015 р. позивачем подано «Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок» за звітний період березень 2015 р., звітний період за який виправляються помилки - жовтень 2014 р.

Суд вказує, що відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:а)або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Також, згідно з п. 120.2 ст. 120 ПК України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п'ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов'язання (недоплати).

У висновках Акту зазначено, оскільки Позивач порушив п. 50.1. ст. 50 ПК України - самостійно не вніс до уточнюючого розрахунку суму штрафу в розмірі 3 % від суми недоплати податкового зобов'язання, то є підстави для застосування штрафу відповідно до п. 120.2 ст. 120 ПК України.

На думку суду, вказані твердження відповідача не узгоджуються з нормами діючого законодавства України та наявними документами у справі. Відповідно до п. 209.1. ст. 209 ПК України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті, може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пункт 209.2 статті 209 ПК України вказує, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Для перерахування суми податку із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів».

Відповідно до зазначеної вище норми закону, позивач, на думку суду, у своїй господарській діяльності користується спеціальним режимом оподаткування податку на додану вартість, оскільки є сільськогосподарським товаровиробником.

Ґрунтовний аналіз п. 50.1 ст. 50 ПК України дозволяє суду зробити висновок, що правові підстави для виконання платником податків вимог щодо сплати суми недоплати податкового зобов'язання та штрафу у розмірі 3% від такої суми є виявлення заниження виключно податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 14.1.156 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Отже, суми ПДВ, несвоєчасно перераховані сільськогосподарським товаровиробником на спеціальний рахунок, на думку суду, не вважаються ані податковим зобов'язанням, ані грошовим зобов'язанням, ані податковим боргом, бо згідно із податковим законодавством такі суми не перераховуються до відповідного бюджету.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірне застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 914,00 грн., а тому податкове повідомлення рішення від 28.05.2015 року № НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-14, 71, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства «Дослідне господарство «Кутузівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до Харківської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Харківської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області № від 28.05.2015 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь Державного підприємства «Дослідне господарство «Кутузівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (код 05460427) сплачений судовий збір в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі складено 30 липня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко