Справа № 804/6369/14
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2015 рокусправа № 804/6369/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Коршуна А.О. Чумака С. Ю.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

за участю

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі № 804/6369/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податковою декларації ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2014 року;

скасувати рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №6377/10/18.2-20 від 15.04.2014 року про невизнання податковою звітністю декларації ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2014 року;

зобов'язати Державну податкову інспекцію у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (, індекс 49008, Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, Красногвардійський район, вул. Театральна, буд. 1 А) прийняти податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» (Код за , індекс 49035, Україна, м. Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, буд. 35) з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2014 року з додатками датою її фактичного отримання, а саме 11.04.2014 року;

зобов'язати Державну податкову інспекцію у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (, індекс 49008, Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, Красногвардійський район, вул. Театральна, буд. 1 А) відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» (Код за , індекс 49035, Україна, м. Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, буд. 35) з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2014 року в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» (Код за , індекс 49035, Україна, м.Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, буд. 35);

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на протиправність дій ДПІ щодо невизнання поданої податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року, у звязку з анулюванням реєстрації платника ПДВ та виключення товариства з реєстру платників ПДВ. Позивач зазначив, що рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ було оскаржено в судовому порядку, а відтак, у відповідача не було законних підстав для невизнання податковою звітністю декларації з податку на додану вартість.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРСПЛАВ з податку на додану вартість за березень 2014 року. Скасовано рішення Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області за №6377/10/18.2-20 від 15.04.2014 року. Зобовязано Державну податкову інспекцію в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийняти податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРСПЛАВ з податку на додану вартість за березень 2014 року з додатками, датою її фактичного отримання, а саме: 11.04.2014 року. Зобовязано Державну податкову інспекцію в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відобразити показники податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРСПЛАВ з податку на додану вартість за березень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРСПЛАВ. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Апеляційна скарга, фактично, обґрунтована тими обставинами, які стали підставою для відмови у прийнятті податкової звітності з ПДВ. Також, заявник апеляційної скарги зазначає про порушення судом норм матеріального права при зобовязанні ДПІ прийняти декларацію, оскільки в силу ст.49 ПК України, у разі визнання неправомірною відмови контролюючого органу у прийнятті податкової звітності, остання вважається поданою в день її фактичного отримання контролюючим органом.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.04.2014р. ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ" подало до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період - за березень 2014 року.

Листом від 15.04.2014 року за №6377/10/18.2-20, ДПІ відмовила підприємству у визнанні поданої податкової декларації податковою звітністю з тих підстав, що ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ" не є платником податку на додану вартість. Будь-яких інших підстав, з яких би ДПІ не визнала подану звітність як податкову, вказаний лист не містить.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій та рішення ДПІ щодо невизнання податкової звітності з податку на додану вартість з огляду на скасування реєстрації платником ПДВ ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ", оскільки встановлені обставини справи свідчать про неправомірність рішення ДПІ щодо анулювання реєстрації платником податку на додану вартість ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ", що підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З такими висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п.48.2 ст.48 ПК України).

Згідно п.48.3 ст.48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до приписів п.48.4 ст.48 ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Згідно п. 49.8. ст. 49 Податкового Кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п.49.11 ст.49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобовязаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Отже, із системного аналізу зазначених норм вбачається, що обов'язок платника податків щодо подання податкової декларації за звітний період кореспондується з обов'язком податкового органу щодо прийняття такої декларації. І лише, у разі наявності зауважень щодо її оформлення, ДПІ зобов'язано надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

При цьому, вказані норми права не передбачають таких повноважень податкової служби як не визнавати подану декларацію податковою звітністю.

У своєму листі від 15.04.2014 № 6377/10/18.2-20, відповідачем не зазначено, які саме порушення допущено позивачем при оформленні податкової декларації, зазначено про те, що ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» було виключено з реєстру платників ПДВ та анульовано його реєстрацію платника.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про те, що рішенням ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська від 25.10.2013р. №23 анульовано реєстрацію ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ" як платника податку на додану вартість.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 року у справі №804/14688/13-а визнано протиправним та скасовано рішення ДНІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № 23 від 25.10.2013р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ". Постанова суду першої інстанції в цій частині залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 року.

Отже, на час розгляду справи судом першої інстанції існувало рішення суду, яке набрало законної сили та яким встановлена протиправність рішення ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська № 23 від 25.10.2013р. про анулювання реєстрації ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ" як платника податку на додану вартість. При цьому, у разі скасування рішення, таке рішення вважається протиправним з моменту його прийняття.

Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська під час вирішення питання про прийняття або неприйняття податкової декларації діяла не у спосіб та не в межах повноважень, передбачених Податковим кодексом України. Позивач є платником податку на додану вартість, а відповідно має не лише право, а й обов'язок подавати контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо обрання належного способу захисту порушених прав позивача, суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

По-перше, відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Оскільки відмова у прийнятті поданої декларації призводить до виникнення юридичних наслідків для платника податків у вигляді накладення на такого платника штрафу за несвоєчасне подання декларації, така відмова може бути предметом розгляду в адміністративних судах України.

Відповідачем у разі оскарження до суду відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації є контролюючий орган, що надіслав відповідне повідомлення.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо визнання протиправною відмови прийняти податкову декларацію означає, що відповідне рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України. Тому в такому разі обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином, а його порушені права цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкову декларацію такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового органу прийняти податкову декларацію, визнання протиправними рішення, дії, бездіяльності податкового органу, визнання поданої декларації податковою звітністю, визнання податкової декларації поданою варто розглядати як вимогу про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації, поданої платником податків на певну дату.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача є формулювання в резолютивній частині постанови висновку про визнання протиправною відмови податкового органу прийняти декларацію та визнання податкової декларації такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, податкова декларація за березень 2014 року з додатками була отримана відповідачем 11.04.2014 року.

По-друге, зобовязуючи відповідача відобразити показники податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРСПЛАВ з податку на додану вартість за березень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРСПЛАВ, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що такі дії податкового органу є обовязковими, отримавши податкову декларацію, тобто є похідними. В межах розгляду даної справи, не встановлено, що відповідачем будуть порушені права позивача в цій частині.

Відповідно до норм КАС України, захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Таким чином, зобовязавши відповідача вчинити такі дії, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі № 804/6369/14 скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська прийняти податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРСПЛАВ з податку на додану вартість за березень 2014 року, що оформлено листом від 15.04.2014 №6377/10/18.2-20.

Визнати податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за березень 2014 року з додатками такою, що подана у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, тобто 11.04.2014р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

(Постанову у повному обсязі складено 30.07.2015р.)

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: С.Ю. Чумак