Справа № 820/6336/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 липня 2015 р. № 820/6336/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2, представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області № 45-К від 16.06.2015 року про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання розпорядження голови районної державної адміністрації від 05.05.2015 року № 197 " Про організацію оздоровлення та відпочинку дітей та підготовку до проведення у районі оздоровчної компаніх 2015 року" та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач послався на те, що обставинами, які обумовили звернення до суду із вказаним позовом, є те, що до позивача без проведення належного службового розслідування, безпідставно застосовано заходи дисциплінарного реагування, шляхом прийняття Розпорядження від 16.06.2015 року № 45-к.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними. В обґрунтування зазначив, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства. Так, з боку позивача були допущено невиконання розпорядження голови районної державної адміністрації від 05.05.2014 року № 197 «Про організацію оздоровлення та відпочинку дітей та підготовку до проведення у районі оздоровчої кампанії 2015 року», на підставі чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 20.07.2015 року представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює на посаді завідувача сектору молоді та спорту Красноградської районної державної адміністрації з 12.07.2013 року та по теперішній час.

05.05.2015 року першим заступником голови Красноградської районної державної адміністрації Харківської області за № 197 прийнято розпорядження « Про організацію оздоровлення та відпочинку дітей та підготовку до проведення у районі оздоровчої кампанії 2015 року».

02.06.2015 року проведено розширену апаратну нараду з керівниками структурних підрозділів Крсноградської райдержадміністрації, підприємства, установ, організацій, міськими та сільськими головами, за результатами чого складено протокол № 3.

Відповідно до змісту п.3 вказаного протоколу № 3 до порядку денного вказаної апаратної наради входила доповідь ОСОБА_1 про організацію оздоровлення та відпочинку дітей улітку 2015 року, яка була взята до відома.

Дорученням першого заступника голови районної державної адміністрації від 11.06.2015 року за № 01-07/2075, за результатами проведеного завідувачем юридичного сектору апарату районної державної адміністрації ОСОБА_3 усного аналізу виконання ОСОБА_1 розпорядження голови районної державної адміністрації від 05.05.2014 року № 197 « Про організацію оздоровлення та відпочинку дітей та підготовку до проведення у районі оздоровчої кампанії 2015 року», ОСОБА_1 зобовязано в строк до 17.06.2015 року надати письмове пояснення про невиконання вищезазначеного розпорядження № 197 від 05.05.2014 року.

Поряд з цим, п.2.1. вищезазначеного доручення від 11.06.2015 року за № 01-07/2075, покладено обовязок на завідувача сектору кадрової роботи апарату Красноградської районної державної адміністрації ОСОБА_4 підготувати розпорядження голови районної державної адміністрації про оголошення дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, а саме за невиконання ОСОБА_1 розпорядження голови районної державної адміністрації від 05.05.2015 року № 197 « Про організацію оздоровлення та відпочинку дітей та підготовку до проведення у районі оздоровчої кампанії 2015 року».

11.06.2015 року за № 01-75/256 ОСОБА_1 на ім`я першого заступника голови районної державної адміністрації надано пояснювальну записку про виконання розпорядження щодо організації оздоровлення та відпочинку дітей (а.с. 11-13).

16.06.2015 року розпорядженням першого заступника голови районної державної адміністрації за № 45-К позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного розпорядження № 45-к від 16.06.2015 року підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення слугувало невиконання позивачем розпорядження голови районної державної адміністрації від 05.05.2015 року № 197 « Про організацію оздоровлення та відпочинку дітей та підготовку до проведення у районі оздоровчої кампанії 2015 року».

При наданні оцінки правомірності порядку та законності обставин накладання на позивача дисциплінарного стягнення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених Кодексом законів про працю України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про державну службу", Законом України "Про місцеві державні адміністрації" та Порядком проведення службового розслідування стосовно державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000року № 950, Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 року № 586.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

За Конституцією України державна служба, до якої відноситься і служба в районній державній адміністрації, є єдиною за своїми основами (пункт 12 частини першої статті 92). Законодавство України стосовно державної служби, визначаючи загальні засади діяльності та статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, спрямоване на підвищення ефективності державної служби, добір компетентних і відданих справі кадрів, що досягається у тому числі і окремими заходами, а саме - встановленням додаткових, крім передбачених законами, процедур відбору громадян на державну службу та вимог, які висуваються до них, шляхів просування по службі, умов оплати праці державних службовців, підвищений рівень їх відповідальності у разі порушення дисципліни тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про державну Службу України», державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Так, відповідно частини першої статті 10 Закону України "Про державну службу" основними обов'язками державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Частиною першою статті 14 Закону України "Про державну службу" визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Поряд з цим, вищезазначені норми права не містять такої підстави для застосування до працівника дисциплінарного стягнення у вигляді догани, як проведення саме усного аналізу виконання розпорядження керівника структурної установи, а відтак судом також не приймається до уваги посилання преставника відповідача на таку підставу оголошення позивачу догани.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голова місцевої державної адміністрації очолює місцеву державну адміністрацію, здійснює керівництво її діяльністю, несе відповідальність за виконання покладених на місцеву державну адміністрацію завдань і за здійснення нею своїх повноважень.

Окрім того, розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинно, крім іншого, містити чітке формулювання суті та обставин вчинення допущеного працівником проступку, підстав прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із вказівкою у необхідному випадку на час вчинення та час виявлення самого проступку, а також обґрунтування обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у законі обставин.

Однак, оскаржуване розпорядження від 16.06.2015 року № 45-к не містить чіткого і конкретного формулювання як суті, так і обставин вчинення певного дисциплінарного проступку і які саме негативні наслідки настали для установи та яким чином це вплинуло на стабільність роботи установи.

Оскаржуване розпорядження № 45-к від 16.06.2015року містить лише посилання на невиконання позивачем розпорядження голови райдержадміністрації від 05.05.2015 року № 197.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оголошення позивачу дисциплінарного стягнення у вигляді догани без посилання на порушення конкретних пунктів посадової інструкції та не наведення суті порушення посадових обов'язків суперечить вимогам cт. 147 КЗпП України.

Додатково суд вважає за необхідне відзначити, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок винне, протиправне невиконання або неналежне виконання державним службовцем покладених на нього посадових обовязків (порушення трудової дисципліни), за яке передбачається дисциплінарна відповідальність. Діяння є дисциплінарним проступком за наявності трьох умов: якщо діяння є протиправним; якщо діяння є винним, тобто вчинене навмисно або з необережності; якщо не виконані або неналежно виконані саме посадові обовязки.

Окрім того, відповідно до чинного законодавства - дисциплінарна відповідальність державного службовця полягає в накладенні передбачених законом дисциплінарних стягнень за порушення ним службової дисципліни. Порушенням службової дисципліни вважається протиправне, неналежне виконання працівником трудових обов'язків. Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, до складу якого традиційно включається суб'єкт, суб'єктивна сторона, об'єкт і об'єктивна сторона.

Суб'єктом дисциплінарного проступку є особа, яка перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем.

Суб'єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина і виступає в двох формах: умислу чи необережності.

В усіх випадках наявності вини спільним і обов'язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння, якщо ж немає усвідомлення немає і вини.

Об'єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб'єкта, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою правопорушника.

Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Загальним об'єктом дисциплінарного проступку є дисципліна праці. Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну.

При притягненні до дисциплінарної відповідальності слід обов'язково встановлювати чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, в якій формі вини проявилось порушення трудової дисципліни, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено.

Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, повинен бути винесений органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, та не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення вказаний орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення з тим, щоб при прийнятті відповідного рішення врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Суд також зазначає, що незважаючи на вимоги закону, відповідачем фактично не перевірялася та не оцінювалася робота позивача на займаній посаді, не враховувались професійні якості, строк перебування на посаді і т.п., оскільки невиконання розпорядження голови райдержадміністрації № 45-к від 16.06.2015 року було встановлено по факту проведеного завідувачем юридичного сектору апарату районної державної адміністрації ОСОБА_3 усного аналізу виконання ОСОБА_1 розпорядження голови районної державної адміністрації від 05.05.2014 року № 197 « Про організацію оздоровлення та відпочинку дітей та підготовку до проведення у районі оздоровчої кампанії 2015 року».

Поряд з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу, що на підтвердження досягнення вагомих внесків у соціально-економічний розвиток району, сумлінну парцю та відданість своїй справі ОСОБА_1 нагороджено грамотами та подяками, копії яких залучені до матеріалів праці (а.с. 81-95).

Водночас, суд вважає за необхідне відзначити, що матеріали справи містять докази своєчасного виконання ОСОБА_1 розпорядження голови райдержадміністрації від 05.05.2015 року № 197, що підтверджується листами за підписами позивача від 18.05.2015 року за вих.. № 01-75/184 щодо оздоровлення дітей за кошти підприємств (а.с. 36-50, 54-57), звітом про виконання розпорядження щодо організації оздоровлення та відпочинку дітей від 10.06.2015 року № 01-75/265, який був виконаний на усне розпорядження першого заступника голови Красноградської районної державної адміністрації від 02.06.2015 року, що свідчить про належне виконання позивачем своїх службових обовязків та, водночас, виключає наявності в діях ОСОБА_1 вини, як обовязкової складової для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Окрім того, безпосередньо механізм проведення службового розслідування стосовно державних службовців регулюється Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України №950 від 13.06.2000 (надалі-Порядок № 950).

Так, згідно положень Порядку № 950, стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

Рішенням щодо проведення службового розслідування визначається голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, мета і дата початку та закінчення службового розслідування. Термін службового розслідування не може перевищувати двох місяців.(п.3 Порядку № 950).

Відповідно до п.8 Порядку № 950, за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань); заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення; висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством. У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Члени комісії мають право викласти свою окрему думку, про що до акта додається відповідний документ.

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що безпосереднім наслідком забезпечення реалізації прав державного службовця на зняття безпідставних звинувачень або підозри є рішення керівника про призначення службового розслідування.

Однак, матеріали справи не містять, а відповідачем в обґрунтування своєї правової позиції не надано до суду доказів дотримання вимог вищезазначених норм права та проведення службового розслідування при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани.

Водночас, як було встановлено під час розгляду справи, службове розслідування по встановлених в ході перевірки фактах не призначалось та не проводилось, взаємозв'язок між виявленими в ході перевірки порушеннями законодавства та неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх службових обов'язків, як того вимагають вищезазначені норми права, не встановлено.

Окрім того, як вбачається з письмових пояснень представника відповідача, субєкт владних повноважень вважає, що на спірні правовідносини, на його думку, не поширюються вимоги щодо необхідності проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1, з огляду на те, що у даному випадку мав місце лише контроль за виконанням документів у структурних підрозділах районної державної відповідальності, згідно Розпорядження першого заступника голови районної державної адміністрації від 16.02.2015 року № 67.

Суд критично ставиться до даного твердження представника відповідча, оскільки до позивача, як державного службовця такий вид дисциплінарного стягнення як догана застосовується лише після проведення службового розслідування, згідно приписів Закону України Про державну службу та Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року N 950

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачу відповідно до доручення від 11.06.2015 року було надано час до 17.06.2015 року для надання пояснень з приводу невиконання розпорядження від 05.05.2014 року № 197. Однак спірне розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 датовано уже 16.06.2015 року, тобто заздалегідь до встановленої кінцевої дати надання пояснень позивачем. Будь-яких обгрунтованих пояснень з приводу даної обставини, представником відповідача до суду не надано.

Окрім того суд звертає увагу, що відповідач, виявивши недоліки у виконанні/ невиконанні позивачем розпорядження голови райдержадміністрації не скористався своїм правом та не надав відповідних зауважень під час проведення розширеної оперативної наради 02.06.2015року, протокол з якої підписаний також без зауважень,а інформація ОСОБА_1 прийнята до відома першим заступником голови рйонної державної адміністрації ОСОБА_5 (а.с. 14-16).

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач при прийнятті оскаржуваного розпорядження № 45-к від 16.06.2015 ороку посилається на приписи ст.ст. 6, 16, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», які регулюють лише порядок здійснення державного контролю місцевими державними адміністраціями та визначають повноваження голів місцевих державних адміністрацій, що в свою чергу не вказує на безпосередній зв'язок вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку з мірою покарання за такий вчинок.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що суб'єктом владних повноважень не доведено суду належними та допустимими доказами факту правомірності застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а оскаржуване розпорядження видано необґрунтовано, без врахування всіх обставин і підстав справи, з порушенням діючого законодавства, аналіз якого проведено в даній постанові, без дотримання принципу пропорційності, що має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення, суд вважає також необхідним задовольнити позовні вимоги в частині скасування розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області № 45-К від 16.06.2015 року про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 3000 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди, то суд також вважає такими, що не підлягають задоволенню вказані позовні вимоги позивача, з огляду на наступне.

В обґрунтування вказаної позовної вимоги позивач вказав, що моральна шкода обумовлена переживаннями у зв'язку зі значними моральними стражданнями, втратою впевненості в завтрашньому дні та побоюваннях щодо незаконного звільнення.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судовим розглядом не встановлено обставин, підтверджуючих спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди, а ОСОБА_1 не надані докази заподіяння такої шкоди і причинний зв'язок дій або бездіяльності субєкта владних повноважень з моральними стражданнями позивача, оскільки будь-які об'єктивні дані про наявність у позивача моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоювання щодо незаконного звільнення в матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про визнання незаконним та скасування розпорядження - задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області № 45-К від 16.06.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_6 .

В решті задоволення позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.07.2015 року.

Суддя Горшкова О.О.