Справа № 823/1339/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2015 року справа № 823/1339/15

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

позивача ОСОБА_1 особисто,

представника відповідача Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_2 за довіреністю,

представника відповідача голови Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Апеляційного суду Черкаської області Бондаренка Сергія Івановича про відвід судді Орленко В.І. в адміністративній справі за позовом судді Апеляційного суду Черкаської області Бондаренка Сергія Івановича до Апеляційного суду Черкаської області, зборів суддів Апеляційного суду Черкаської області, голови Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2015 року до суду з позовною заявою звернувся суддя Апеляційного суду Черкаської області Бондаренко Сергій Іванович (далі позивач), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення зборів суддів Апеляційного суду Черкаської області від 07 травня 2015 року (протокольна форма) в частині обрання головою Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_3.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду (суддя Тимошенко В.П.) від 21.07.2015 у справі №823/1339/15 задоволено заяву судді Тимошенко В.П. про самовідвід, адміністративну справу передано для визначення складу суду автоматизованою системою документообігу Черкаського окружного адміністративного суду.

За наслідками проведення повторного автоматичного розподілу адміністративну справу №823/1339/15 передано судді Черкаського окружного адміністративного суду Орленко В.І.

Ухвалою суду від 22.07.2015 суддею Орленко В.І. прийнято до свого провадження адміністративну справу №823/1339/15, розгляд справи призначено на 14 год. 30 хв. 29 липня 2015 року.

29 липня 2015 року до суду надійшла заява позивача про відвід судді Орленко В.І. в адміністративній справі №823/1339/15, мотивована тим, що зборами суддів Черкаського окружного адміністративного суду більше ніж двічі поспіль обрано головою суду одну і ту ж особу. На думку позивача, вказані обставини викликають сумнів у неупередженості суддів Черкаського окружного адміністративного суду.

Крім того, у 2015 році у провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Брегея Р.І. про визнання протиправним та скасування рішення зборів суддів, де однією з підстав позовних вимог була та обставина, що зборами суддів Кіровоградського окружного адміністративного суду більше ніж двічі поспіль обрано головою суду одну і ту ж особу. По вказаній справі всі судді Черкаського окружного адміністративного суду, в тому числі і суддя Орленко В.І., з підстав вказаних у самовідводі судді Тимошенко В.П., задовольнили заяву позивача про відвід, а справу передали на розгляд до іншого суду.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представники відповідачів заперечували проти задоволення заяви про відвід судді, не вбачаючи для цього правових підстав, передбачених статтею 27 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді, заслухавши думку сторін у справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 30 КАС України, відвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Підстави для відводу визначені частиною 1 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Підстави для відводу, що наведені у частині 1 цієї статті, є вичерпними.

Щодо відводу судді на підстав п. 4 ст. 27 КАС України, тобто за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, то суд зазначає таке.

Чинним законодавством не розкрито поняття «інші обставини», а відтак воно є оціночним.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» Суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, задля того, щоб піддати сумніву обєктивність і неупередженість суду, якому заявлено відвід, відтак жодним чином не вбачається неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення по вказаній справі з урахуванням принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 27, 30, 31 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви судді Апеляційного суду Черкаської області Бондаренка Сергія Івановича про відвід судді Черкаського окружного адміністративного суду Орленко В.І. відмовити.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя В.І. Орленко