Справа № 280/715/13-а (2-а/280/2/14)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2015 р. м. Київ К/800/44975/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівГоляшкіна О. В.,
Маслія В. І.,
секретаря судового засідання Кальненко О. І.,

за участю: прокурора - Кузнецової Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 березня 2014 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року, касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року у справі за позовом Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області (правонаступник Головного управління Держкомзему у Житомирській області) до Городської сільської ради Коростишівського району, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсною державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки,

встановив:

Житомирський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Житомирській області звернувся з позовом до Городської сільської ради Коростишівського району, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення 22 сесії 5-го скликання Городської сільської ради від 31 травня 2008 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 0,54 га, у власність відповідачам, визнання недійсною державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, площею по 0,18 га, за ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про задоволення позову частково: визнано протиправним та скасовано рішення 22 сесії 5-го скликання Городської сільської ради, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 0,36 га, у власність громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд та передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд громадянам: ОСОБА_4, площею 0,18 га; ОСОБА_5, площею 0,18 га, в с. Високий Камінь Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області; визнано недійсною державну реєстрацію державного акта серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку 0,18 га ОСОБА_4; державного акта серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,18 га ОСОБА_5 в с. Високий Камінь Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області; в іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів, заступник прокурора Житомирської області звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В запереченнях на касаційну скаргу прокурора відповідач ОСОБА_6 спросив залишити її без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали касаційну скаргу, в якій просили його скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а касаційна скарга заступника прокурора Житомирської області задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 16 січня 2008 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області затверджений висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, загальною площею 0,54 га, у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку з запасу Городської сільської ради.

01 лютого 2008 року за погодженням начальника Коростишівського районного відділу земельних ресурсів ПМП «Геоцентр» виготовлено проект землеустрою щодо відведення відповідачам у власність за рахунок земель запасу Городської сільської ради земельної ділянки, загальною площею 0,54 га.

Рішенням 22 сесії 5 скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 31 травня 2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,54 га у власність громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд громадянам: ОСОБА_4 - 0,18 га, ОСОБА_6 - 0,18 га, ОСОБА_5 - 0,18 га , -в с. Високий Камінь Городської сільської ради.

12 червня 2008 року ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 видані державні акти на право власності на земельну ділянку, площею по 0,18 га, кожному, в с. Високий Камінь Коростишівського району Житомирської області.

Не погодившись з рішенням ради, прокурор заявив цей позов.

Суд першої інстанції відмовив в позові за його недоведеністю.

Суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, тому позов задовольнив частково.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

Разом з тим помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права не призвело до прийняття неправильного по суті рішення, а тому суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції за наявності інших підстав для відмови в позові з огляду на таке.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Оскільки адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення чи діями суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Таким чином, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

У п. 5 рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Як встановлено судами, 12 червня 2008 року ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 видані державні акти на право власності на земельну ділянку на підставі оскаржуваного акту.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний акт ради вичерпав свою дію фактом його виконання, а відтак наслідки його оскарження, на підставі якого вже виникло право, унеможливлює відновлення порушеного права таким позовом.

Відповідно до положень норм статей 152 ЗК та 16 ЦК України власник земельної ділянки вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. При цьому суд, вирішуючи спір про відновлення прав позивача щодо землекористування, може дати оцінку законності підставі отримання акту на землю, якщо його прийняття сприяло порушенню прав позивача.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не підлягає задоволенню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Приймаючи до уваги те, що розгляд даного позову не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо права власності чи користування земельною ділянкою до розгляду спору про їх оскарження (не породжує юридичних наслідків), колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги прокурора.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року скасувати та залишити в силі постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 березня 2014 року.

Касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: