Справа № 539/1885/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.Справа № 539/1885/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.06.2015р. по справі № 539/1885/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області

про визнання відмови в призначенні пенсії неправомірною, визнання факту роботи, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі, в якому просив суд:

- визнати відмову ОСОБА_1, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до п."б" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах Лубенському районі Полтавської області - неправомірною.

- визнати, що ОСОБА_1, працював з 23 травня 1983 р. по 20 жовтня 1988 р. газозварником (Список № 2) кабінної дільниці на Лубенському ремонтно - механічному заводі Укрремтресту.

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі призначити та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п.б ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" зарахувавши його пільговий стаж, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно списку № 2, за періоди роботи: з 23.05.1983 р. по 20.10.1988 р.; з 01.06.1990 р. по 30.06.1990 р.; з 01.01.1992 р. по 12.02.1997 р., що складає пільговий стаж за періоди роботи: з 23.05.1983 року по 12.02.1997 року (10 років 07 місяців 9 днів), а всього пільгового стажу за списком № 2 - 13 років 08 місяців 19 днів при загальному трудовому стажі 33 роки 08 місяців 05 днів. починаючи з 12.11.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії він мав підтверджений трудовою книжкою та іншими документами трудовий стаж, який дає право на нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.06.15 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання відмови в призначенні пенсії неправомірною, визнання факту роботи, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі з розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірною.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач народився 04.10.1959 року. Відповідно до запису в трудовій книжці, виданій 22 травня 1978 р. БТ-І № 0851184, 09.09.1982 р. він був зарахований на роботу слюсарем на автоскладальну дільницю на Лубенському ремонтно - механічному заводі Укрремтресту. 23.05.1983 р. наказом по підприємству № 30 був переведений зварником 2-го розряду на кабіну дільницю. 21.10.1988 р. при переатестації був атестований по 3-му розряду газозварника і пропрацював на заводі на посаді газо- та газоелектрозварника до 12.02.1997 р.

23.05.1990 року Лубенський ремонтно - механічний завод Укрремтресту було перейменовано в Лубенський завод „Агрореммаш", з 01.06.1994 року підприємство перейменовано в Лубенське ВАТ „Автомаш", а станом з 25.10.2006 року ВАТ „Автомаш"" свою діяльність припинило за судовим рішенням.

04.10.2014 року позивачу виповнилося 55 років, при загальному стажі роботи 33 роки 08 місяців 05 днів, з них газозварником 13 років 08 місяців 19 днів (за Списком № 2).

12 листопада 2014 р. позивач звернувся з заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі з метою отримати пільгову пенсію за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162. В кінці грудня 2014 р. він отримав лист з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому знаходилося рішення про результати розгляду заяви.

Рішенням про результати розгляду заяви від 27.11.2014 року № 338 йому було підтверджено наступні періоди роботи, передбаченої п. "б" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення":

з 21.10.1988р. по 31.05.1990р. - (01 рік 07 місяців 10 днів)

з 01.07.1990р. по 31.12.1991 р. - (01 рік 06 місяців 00 днів)

Всього було підтверджено трудовий стаж 3 роки 01 місяць 10 днів.

Відмовлено в підтвердженні наступні періоди роботи, передбаченої п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» :

з 23.05.1983 р. по 20.10.1988 р. - (05 років 04 місяців 27 днів);

з 01.06.1990 р. по 30.06.1990 р. - (00 років 01 місяць 00 днів);

з 01.01.1992 р. по 12.02.1997 р. - (05 років 01 місяців 12 день);

Всього було відмовлено у підтвердженні трудового стажу тривалістю 10 років 07 місяців 9 днів.

На думку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області його підтверджений пільговий стаж становить 03 роки 01 місяць 10 днів, а відповідно до наданого ним розрахунку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 13 років 08 місяців 19 днів, при загальному трудовому стажі 33 роки 08 місяців 05 днів.

Причиною відмови в призначені пільгової пенсії за списком № 2 стало те, що в трудовій книжці за період з 25.03.1983 р. по 21.10.1988 р. мається запис "зварювальник" без розшифрування відповідно до Списку № 2, хоча він весь час працював газозварником.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки при зверненні з заявою про призначення пенсії позивач мав документально підтверджений трудовий стаж, який дає право на нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 46 Конституції України гарантує право особи на соціальний захист та пенсійне забезпечення у разі старості.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розмірів заробітної плати.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту "б" ч. 1 ст. 13. Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці. - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Дана норма також передбачена в ст. 100 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Посада газозварника згідно позиції: 23200000 - 19906, розділу XXXIII, код: КП 72121 включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застрахованим особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України ( 36-2003-п ) пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ).

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу : професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 01.08.1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників про обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказ) по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та. у разі відсутності трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою кабінету міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Уточнююча довідка, відповідно до вимог вищевказаного Порядку, має підтвердити саме спеціальний стаж роботи та її характер. Така довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформлює пенсію, відповідно органам Пенсійного фонду, які в свою чергу визначать наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

В зв'язку з тим, що підприємство ВАТ „Автомаш" з 25.10.2006 року свою діяльність припинило за судовим рішенням, то довідку, яка б підтверджувала те, що він з 1983 р. виконував газозварювальні роботи, отримати на даний час неможливо.

Те, що позивач дійсно виконував такі роботи підтверджується трудовою книжкою, особовою карткою, архівною довідкою, наказом № 30 від 23.05.1983 р., а також показаннями свідків.

Крім того, в рішенні про результати розгляду заяви від 27.11.2014 року № 338 йому було відмовлено в зарахуванні стажу роботи газозварником в період з 01.06.1990 р. по 30.06.1990 р. та з 01.01.1992 р. по 12.02.1997 р. на підставі того, що на підприємстві (в архіві) відсутні дані про атестацію робочих місць, а саме газозварника камінної дільниці. З даним висновком він не погоджується оскільки порядок було запроваджено Постановою Кабінету міністрів України від 01.08.1992 року № 442, а йому не врахували стажу з 01.01.1992 р., хоча даний підзаконний акт зворотної сили не має, а також на підставі того, що згідно до п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 01.08.1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області не взято до уваги стаж роботи позивача газоелектрозварювальником з 01.06.1990 р. по 30.06.1990 р., з 01.01.1992 р. по 12.02.1997р. через відсутність відомостей про оплату праці та відсутність відомостей про види зварювальних робіт, оскільки стаж роботи на даній посаді належним чином підтверджено записами у трудовій книжці.

Разом із тим матеріали справи не містять даних , що у цей період часу у встановленому Законом порядку позивач відповідно до норм КзпП України переводився на іншу роботу на підприємстві чи залучався до виконання інших робіт.

При цьому колегія суддів вважає, що в даному випадку не обґрунтовано застосовано до спірних правовідносин вимоги «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, який застосовується лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Також в трудовій книжці позивача містить запис про те, що він 23.05.1983 року був переведений зварником в кабінний участок по 2 розряду.

Разом із тим, згідно класифікатора посад, такої посади як «зварник» взагалі не передбачено.

Допитаний судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що він працював на Лубенському ремонтно - механічному заводу Укрремтресту з 1969 року по 1997 рік. З 1983 року під його керівництвом на підприємстві працював ОСОБА_1 на посаді газозварника, проходив відповідні інструктажі. В трудовій книжці помилково було вчинено запис, що ОСОБА_1 працював зварником, оскільки такої посади як зварник на підприємстві не було взагалі.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що працював на Лубенському ремонтно - механічному заводу Укрремтресту з 1983 по 1999 рік газозварником, в період з 1983 року разом із ним працював газозварником ОСОБА_1 У нього за цей період часу в трудовій книжці теж був запис про роботу зварником, однак він, вчасно довідавшись про допущену помилку, звернувся до відділу кадрів та йому внесли виправлення, а саме зазначили, що він в цей період часу працював газозварником.

При вирішенні спору колегія суддів вважає, що позивач позбавлений можливості відновити свої права шляхом внесення правонаступником підприємства виправлень у неправильні записи щодо назви його посади, на якій він працював з 1983 р по 1988 р., оскільки правонаступника ліквідовано.

Разом із тим колегією суддів встановлено, що заява позивача про призначення пенсії на пільгових умовах фактично відповідачем не розглянута по суті, у зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави для визнання відмови відповідача неправомірною та для зобов'язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що відповідачем фактично не розглянуто заяву позивача, суд першої інстанції, відповідно до ст. 11 КАС України, обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та визнав бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі з розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірною та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання того, що позивач працював з 23 травня 1983 р. по 20 жовтня 1988 р. газозварником (Список № 2) кабінної дільниці на Лубенському ремонтно - механічному заводі Укрремтресту не є предметом апеляційного перегляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що, відмовляючи позивачу у розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення», суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 15.06.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.06.2015р. по справі № 539/1885/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 29.07.2015 р.