Справа № 2а-0870/5058/11
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року 11 год. 15 хв.Справа № 2а-0870/5058/11 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Глінському А.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя

про: скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ в Заводському районі м. Запоріжжя від 29.04.2011 № НОМЕР_1 ОСОБА_2 було визначено податкове зобовязання по внесенню орендної плати за користування у 2011 році земельною ділянкою у сумі 19616, 03 грн.

Підставою для здійснення відповідного нарахування суми податкового зобовязання став договір оренди землі, укладений між позивачем та Запорізькою міською радою 23.04.2008.

Вважає дії відповідача незаконними, а відповідне податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню, із наступних підстав.

Позивачем в період часу з 23.04.2008 по 21.08.2009, відповідно до рішення Запорізької міської ради № 74/112 від 13.02.2008, а також вищевказаного договору оренди, використовувалася земельна ділянка загальною площею 1,1267 га по вул. Скворцова, 244 в м. Запоріжжі.

Однак, 21.08.2009 позивачем за договором купівлі-продажу нерухомого майна майновий комплекс на даній земельній ділянці було відчужено на користь ТОВ «Комплекс Агромакс».

ОСОБА_2 17.08.2009 було в повному обсязі погашено заборгованість по орендній платі (в т.ч. внесено плату за землю до моменту закінчення її фактичного використання до 21.08.2009) в сумі 12070 грн.

Зазначена обставина підтверджується копією квитанції № 31503/з117 від 17.08.2009 та довідкою ДПІ в Заводському районі м. Запоріжжя від 20.08.2009 № 8588/10/24013.

Крім того, про укладення договору купівлі-продажу майнового комплексу 21.08.2009 позивачем належним чином було повідомлено виконавчий комітет Запорізької міської ради, про що свідчить рішення Запорізької міської ради № 61/321 від 23.12.2009 про надання ТОВ «Комплекс Агромакс» в користування земельну ділянку та зобовязання укласти договір оренди землі.

Просить позов задовольнити, визнати дії податкового органу з нарахування суми орендної плати за користування в 2011 році земельною ділянкою, зобовязати відповідача утриматися в подальшому від вчинення дій з нарахування суми орендної плати за користування земельною ділянкою та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.04.2011 № НОМЕР_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, заперечень з приводу позовних вимог не надав.

Суд, керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України, у звязку з неявкою відповідача субєкта владних повноважень, проводив розгляд справи по суті за відсутності представника ДПІ в Заводському районі м. Запоріжжя за наявними в матеріалах справи документами.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, із наступних підстав.

За приписами ст. 2 Закону України Про оренду землі відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими законами України та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них (у т. ч. Законом України Про плату за землю), а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 2 Закону України Про плату за землю використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

Згідно статті 5 Закону України Про плату за землю обєктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Субєктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України Про плату за землю ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у частинах пятій - десятій цієї статті та частині другій статті 6 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі, розмір і форма внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, а строки внесення орендної плати Законом України Про плату за землю.

Облік громадян платників орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, і нарахування відповідних сум проводиться органами державної податкової служби щороку станом на 01 травня, з подальшим направленням платникові (до 15 липня поточного року) платіжного повідомлення. Нарахована орендна плата сплачується громадянами рівними частками - до 15 серпня і 15 листопада (ст.ст. 14, 16, 17 ЗУ Про плату за землю).

У відповідності до положень ст. 13 Закону України Про плату за землю, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України Про плату за землю, у разі припинення права користування земельною ділянкою державної або комунальної власності, орендна плата сплачується орендарем за фактичний період перебування землі у його користуванні у поточному році.

Відповідно до ст.ст 7, 31 Закону України Про оренду землі, до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки, в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, будівля або споруда.

Оскільки договір оренди землі, в свою чергу, є підставою для виникнення та реалізації орендарем права володіння та користування землею (ст. 13 Закону України Про оренду землі), з моменту його припинення набуття іншою особою права власності на нерухоме майно, що розташовано на орендованій земельній ділянці, орендар втрачає відповідні права.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Запорізької міської ради № 74/112 від 13.02.2008 ОСОБА_2 було передано в оренду строком на 19 років земельну ділянку площею 1,1267 га по вул. Скворцова, 244 для розташування автоколони за рахунок земель Запорізької міської ради. Крім того, даним рішенням позивача було зобовязано укласти договір оренди землі.

23 квітня 2008 року між Запорізькою міською радою в особі міського голови ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі строком на 19 років.

21 серпня 2009 року ОСОБА_2 за Договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 майновий комплекс відчужено на користь ТОВ КОМПЛЕКС АГРОМАРС та фактично передано у власність останнього (п. 4.1.2. Договору).

У відповідності до положень ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України, перехід (набуття) права власності на нерухоме майно (в т.ч. будівлі та споруди) передбачає перехід (набуття) права власності/користування на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника/землекористувача.

Таким чином, зважаючи на вказані вище приписи чинного законодавства України, щодо відносин, які виникають з приводу виконання та припинення Договору оренди земельної ділянки, яка перебуває в державній або комунальній власності, Договір оренди землі від 23.04.2008 року, який є єдиною підставою для нарахування та сплати Відповідачем плати за землю (орендної плати), 21.08.2009 року було припинено, у звязку із укладенням між Відповідачем та ТОВ КОМПЛЕКС АГРОМАРС Договору купівлі-продажу Майнового комплексу, розміщеного на орендованій Земельній ділянці. При цьому, з моменту припинення дії Договору оренди землі Відповідач втратив право володіння та користування Земельною ділянкою, наданою йому у строкове використання за відповідним Договором.

На момент припинення Договору оренди землі (укладення Договору купівлі-продажу Майнового комплексу) - 21.08.2009 року, Відповідач не мав заборгованості по орендній платі за використання земельної ділянки, оскільки, 17.08.2009 року Відповідачем, у відповідності до врученого йому Податкового повідомлення від 01.05.2009 року, було внесено плату за землю до моменту закінчення її фактичного використання на загальну суму 12 070,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються копіями Квитанції № 31503/з117 від 17.08.2009 року та Довідки ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя від 20.08.2009 року № 8588/10/24-013.

Отже, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 15 Закону України Про плату за землю, а також ст. 599 Цивільного кодексу України про припинення зобовязання шляхом його виконання, Відповідач станом на 21.08.2009 року власні зобовязання за Договором оренди землі, по внесенню орендної плати за фактичний період перебування землі у його користуванні у поточному 2009 році, виконав у повному обсязі. А, отже, підстав для звернення до суду із позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості у ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя відсутні.

Суд не бере до уваги посилання відповідача як на підставу нарахування орендної плати за землю інформацію Запорізького міського відділу Запорізької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, оскільки таке посилання суперечить вимогам ст. 13 Закону України Про плату за землю, якою передбачено, що дані державного земельного кадастру є підставою для нарахування лише тільки земельного податку, а ні орендної плати. Крім того, пунктом 5.1. Договору купівлі-продажу, представнику ТОВ КОМПЛЕКС АГРОМАРС було розяснено вимоги зазначених статей 377 Цивільного та 120 Земельного кодексів, стосовно правових наслідків вчиненого правочину.

Таким чином позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 29.04.2011 № НОМЕР_1 є підставними та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо визнання дій ДПІ в Заводському районі м. Запоріжжя з нарахування позивачу суми орендної плати за користування земельною ділянкою в 2011 році незаконними суд вважає необґрунтованими, оскільки нарахування земельного податку відповідно до вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин належить до права податкового органу і є його виключною компетенцією, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Позовні вимоги щодо зобовязання відповідача утриматися в подальшому від вчинення дій з нарахування суми орендної плати за користування земельною ділянкою є також безпідставними, оскільки судовому захисту підлягає лише порушене право, доказів про нарахування відповідачем зазначеної орендної плати у майбутньому позивач не подав.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадові особи податкової служби повинні діяти на підставі, в межах повноважень і способами, передбаченими нормами діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі Закону України Про плату за землю, Закону України Про оренду землі, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 29.04.2011 винесене Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя щодо нарахування ОСОБА_2 податкового зобовязання з орендної плати за користування земельною ділянкою у 2011 році.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена в повному обсязі 23.09.2011

Суддя А.В. Сіпака