Справа № 804/3185/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2015 рокусправа № 804/3185/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Дадим Ю.М. Білак С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. в справі № 804/3185/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо незадоволення його клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (не більше 2,0 га) в адміністративних межах Військової сільської ради поблизу с. Військове Солонянського району Дніпропетровської області, зобов'язання розглянути вказане клопотання та надати мотивовану відповідь у визначений законом строк.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовану відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області, яку викладено у листі № 34-4-0.11-1434/2-15 від 27.01.2015 р., зобов'язано відповідача повторно розглянути звернення позивача від 22.12.2014 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповну з'ясування обставин справи. Порушення полягають у неврахуванні судом, що подані позивачем матеріали не відповідають вимогам Земельного кодексу України, а саме, на графічних матеріалах не зазначено земельну ділянку, яка передбачається для відведення, в інших матеріалах містилась інформація про відношення ділянки до виду угідь - інші багаторічні насадження, при цьому будь-які відомості про належність майна в документах відсутні. Апелянт вважає, що зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об'єктивної оцінки, пошук земельної ділянки до повноважень відповідача не належить. Як вбачається з графічних матеріалів, наданих позивачем, бажане місце розташування земельної ділянки, відсутнє, зазначені лише бажані графічні межі території, тобто конкретно визначена земельна ділянка із конкретним розміром, яку позивач бажає отримати у власність, не наведена. При цьому додана до заяви графічна схема містить невідповідність зазначеної площі бажаної земельної ділянки.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.12.2014 р. ОСОБА_1 подав Головному управлінню Держземагентства в Дніпропетровській області клопотання про визначення без його погодження та виділення йому земельної ділянки орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Військової сільської ради з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки по передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. До клопотання додані: копія паспорта; копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків; згода на збір та обробку персональних даних; графічні матеріали (викопіювання з кадастрової карти (плану) ті інших графічних матеріалів, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, орієнтовний розмір земельної ділянки; графічні матеріали (викопіювання з плану землекористування Військової сільської ради Солонянського районі Дніпропетровської області); довідка форми 6-зем; довідка відділу Держземагентства про відсутність земельної власності для ведення особистого селянського господарства.

Листом від 27.01.2015 р. за № 31-4-0.11-1434/2-15 відповідачем повідомлено позивача, що матеріали не відповідають вимогам Земельного кодексу України, оскільки на графічних матеріалах не зазначено земельну ділянку орієнтовною площею 2 га, яка передбачається для відведення, а в інших документах міститься інформація про відношення ділянки по виду угідь - інші багаторічні насадження, будь-які відомості про належність майна в пакеті документів відсутні.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у складі документів надано викопіювання з плану землекористування Військової сільської ради з нанесенням земельної ділянки площею 2,0 га, що планується для надання у власність позивачу, погодженого заступником начальника відділу Держземагентства у Солонянському районі, та з кадастрової книги (плану), яке містить зображення бажаного місця розташування земельної ділянки.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановленні фактичні обставини справи, зокрема щодо подання ОСОБА_1 22.12.2014 р. до Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області клопотання про визначення без його погодження та виділення йому земельної ділянки орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Військової сільської ради з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки по передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, додання до клопотання необхідних документів, як то: копія паспорта; копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків; згода на збір та обробку персональних даних; графічні матеріали (викопіювання з кадастрової карти (плану) ті інших графічних матеріалів, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, орієнтовний розмір земельної ділянки; графічні матеріали (викопіювання з плану землекористування Військової сільської ради Солонянського районі Дніпропетровської області); довідка форми 6-зем; довідка відділу Держземагентства про відсутність земельної власності для ведення особистого селянського господарства.

Листом від 27.01.2015 р. за № 31-4-0.11-1434/2-15 відповідачем повідомлено позивача, що матеріали не відповідають вимогам Земельного кодексу України, оскільки на графічних матеріалах не зазначено земельну ділянку орієнтовною площею 2 га, яка передбачається для відведення, а в інших документах міститься інформація про відношення ділянки по виду угідь - інші багаторічні насадження, будь-які відомості про належність майна в пакеті документів відсутні.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 р. № 445, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

До повноважень Держземагентства України відповідно до покладених на нього завдань належить здійснення землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій";

організація здійснення на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; повноваження з погодження документації із землеустрою, організації та проведення в установленому законодавством порядку державної експертизи проектів землеустрою, документації з оцінки земель, а також матеріалів і документації державного земельного кадастру та надання за результатами її проведення відповідних висновків.

До повноважень Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області, як це встановлено п. 4.30 Положення про Головне управління Держземагентства в Дніпропетровській області, яке затверджене наказом Держземагентства України від 05.09.2012 р. № 419 з відповідними змінами, належить передача відповідно до закону земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб у межах області.

У відповідності до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як встановлено частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічні приписи містяться й в ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу, відповідно до якої відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою лише невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як зазначено вище, підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем вказано не зазначення на графічних матеріалах земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка передбачається для відведення, наявності в інших документах інформації про відношення ділянки по виду угідь - інші багаторічні насадження, відсутності будь-які відомості про належність майна.

Відтак, підстави відмови позивачу у розробленні проекту землеустрою не узгоджуються із закріпленими законодавчо підставами відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про порушення відповідачем приписів Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що надані позивачем графічні матеріали (викопіювання з плану землекористування Військової сільської ради з нанесенням земельної ділянки площею 2,0 га, що планується для надання у власність позивачу, погоджене заступником начальника відділу Держземагентства у Солонянському районі, та з кадастрової книги (плану)), містять зображення бажаного місця розташування земельної ділянки. При цьому, позивачем у клопотанні зазначено, що бажана земельна ділянка має бути виділена в межах зазначеної в доданих графічних матеріалах території.

Доводи апелянта в обґрунтування своєї правової позиції з відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи суперечать приписам ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України щодо обмеження підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегією суддів не встановлено обставин, які б перешкоджали у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. в справі № 804/3185/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. в справі № 804/3185/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.В. Білак