Справа № 212/5824/13-а(2-а/212/3/15)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2015 рокусправа № 212/5824/13-а(2-а/212/3/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2015 р.

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач (Фізична особа-підприємець ОСОБА_1) 05 липня 2013 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2015 р. провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - закрито. Роз'яснено позивачу, що на підставі ч.3 ст. 157 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що спір має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для продовження розгляду. Вважає, що юрисдикцію даного спору районним судом визначено не правильно. Посилається на те, що земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органами місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належить до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Зазначає, що пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», встановлено, що правила визначення юрисдикції адміністративних судів поширюються на земельні спори за участю місцевих державних адміністрацій.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у 2013 році ОСОБА_1 звертався до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до Криворізької міської ради, просить рішення відповідача - Криворізької міської ради від 24.04.2012 р. за № 1928 «Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки від 16.09.2009 № НОМЕР_1 під розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП в Довгинцівському районі міста», - визнати неправомірним та скасувати, а також зобов'язати відповідача поновити дію договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції правильно застосовано до даних правовідносин норми КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з ухвалою суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У відповідності до ч.5 ст.122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Статтею 124 ЗК України, встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таке положення узгоджується з вимогами статті 16 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV, згідно з якими укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК, або за результатами аукціону.

Згідно з частинами першою, четвертою та п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. За відсутності такого рішення зобов'язати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або ж його поновити неможливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства - відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України міська рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Отже у справі, що розглядається, Криворізька міська рада, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до статті 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин. У цьому спорі учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а отже, суб'єкт владних повноважень - Криворізька міська рада - владних управлінських функцій не здійснювала (вказана правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду України від 01.10.2013 року реєстраційний номер рішення 35669789).

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги практику Верховного суду України щодо розгляду подібних категорій справ, зокрема, справи: № 21-493а14 від 11 листопада 2014 року, №21-308а14 від 09.12.2014 року, в яких висловлено правову позицію, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС.

На виконання приписів частини 2 статті 157 КАС України суд першої інстанції вірно роз'яснив позивачеві, що, зважаючи на його правовий статус як суб'єкта підприємницької діяльності, спір має вирішуватись за правилами господарського судочинства.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. 196 п. 1 ч. 1 ст. 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2015 р. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко