Справа № 820/4811/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 р. № 820/4811/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання Кабанові Д.С.

За участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішень та податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому, просить суд скасувати рішення Головного управління Міндоходів у Харківській області про застосування фінансових санкцій №00025/10/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року та 00024/10/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року; скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 11.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішення Головного управління Міндоходів у Харківській області про застосування фінансових санкцій №00025/10/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року та 00024/10/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року та податкове повідомлення - рішення Західної ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 11.02.2015 року винесені відповідачами з порушенням норм діючого законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідачів у судовому засіданні та письмових запереченнях, наданих до суду, проти позову заперечував, зазначивши, що Рішення №00025/10/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року та 00024/10/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року та податкове повідомлення-рішення № від 11.02.2015 року були прийняті у межах компетенції, згідно з вимогами чинного законодавства, є правомірними, обґрунтованими та прийнятими на підставі повного і всебічного вивчення обставин, викладених позивачем у заяві, та наявних у матеріалах справи.

Представник позивача в судове засідання прибув, адміністративний позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання прибув, підтримав доводи, викладені в запереченні, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на підставі Наказу про проведення фактичних перевірок № 10 від 17.01.2015 року Головного управління Міндоходів у Харківській області та Направлення № 8 та № 9 від 22.01.2015 року на проведення фактичної перевірки фахівцями Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено фактичну перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) (магазин "Spar" за адресою: м. Харків, пр-т Леніна, буд. 7-В).

Результати перевірки оформлені Актом № 3/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 від 27.01.2015 року, який направлено позивачу засобами поштового зв'язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно висновків вказаного Акту перевірки в діяльності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 встановлено порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" та п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Як свідчать матеріали справи, фактичною підставою для відображення в акті вказаних порушень виявився, викладений в акті, висновок відповідача про те, що позивач у місці здійснення підприємницької діяльності, а саме в магазині "Spar" за адресою: м. Харків, пр-т Леніна, буд. 7-В здійснив продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, а також, до перевірки не було надано товарно - транспортних накладних, видаткових накладних та книги обліку розрахункових операцій.

Фахівцями Головного управління Міндоходів у Харківській області складено Акт № 1/20-40-21-02-40/НОМЕР_1 від 27.01.2015 року про те, що після ознайомлення з Актом перевірки від 27.01.2015 року № 3/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 довірена особа ОСОБА_4 та продавець ОСОБА_5 відмовилися від підписання Акту перевірки та будь яких заперечень проти висновків, вказаних у Акті перевірки не надали.

Так, Головним управління Міндоходів у Харківській області винесено Рішення № 00024/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Також, Головним управління Міндоходів у Харківській області винесено Рішення № 00025/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

На підставі вище зазначеного Акту перевірки Західною ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів винесено податкове повідомлення - рішення № від 11.02.2015 року, яким Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 193,70 грн.

Позивач звертався зі скаргами до Головного управління ДФС у Харківській області та до Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення - рішення Західної ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів № від 11.02.2015 року та Рішень Головного управління Міндоходів у Харківській області про застосування фінансових санкцій № 00024/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 та № 00025/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року.

Листом Державної фіскальної служби №3576/м/99-99-10-01-02-25 від 17.04.2015 року скаргу позивача на Рішення Головного управління Міндоходів у Харківській області № 00024/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 та № 00025/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року залишено без розгляду.

Також, Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 20.04.2015 року скаргу позивача залишено без задоволення та податкове повідомлення - рішення № від 11.02.2015 року Західної ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів - без змін.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про скасування рішень Головного управління Міндоходів у Харківській області про застосування фінансових санкцій №00025/10/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року та №00024/10/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує вказані товари, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Статтею 17 вказаного Закону визначено, що у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу розміром 6800 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 затверджений Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", пунктом 3 якого визначено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Пунктом 5 зазначеної вище Постанови визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З оглянутого в судовому засіданні Акту № 3/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 від 27.01.2015 року, судом встановлено наступне.

В ході проведення перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_3 у місці здійснення підприємницької діяльності, а саме в магазині "Spar" за адресою: м. Харків, пр-т Леніна, буд. 7-В здійснено продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Факт вчинення вказаного порушення підтверджується наявним в матеріалах справи Протоколом серії ХА № 603613 від 27.01.2015 року Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області, складеного за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення; письмовими поясненнями неповнолітньої особи - ОСОБА_6 та особи, що скоїла правопорушення - гр. ОСОБА_7, яка є продавцем в магазині "Spar".

Із письмових пояснень, наданих свідком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, судом встановлено, що 27.01.2015 року в приміщенні супермаркету "Spar" ОСОБА_6 придбав алкогольні напої та тютюнові вироби, а саме: сигарети "Parlament", вино ігристе напівсолодке біле "Шабо" (а.с. 77).

Із письмових пояснень, наданих громадянкою ОСОБА_7 судом встановлено, що гр. ОСОБА_7 27.01.2015 року в приміщенні супермаркету "Spar" здійснила продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме: сигарети "Parlament", вино ігристе напівсолодке біле "Шабо", не спитавши скільки років покупцю (а.с. 76).

Враховуючи наведені обставини, зафіксовані в Акті №3/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 від 27.01.2015 року, Головним управління Міндоходів у Харківській області винесено Рішення № 00024/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років та Рішення № 00025/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790, передбачено, що у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання, сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку про те, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують реальність порушення позивачем вимог ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та правомірність винесення Головним управління Міндоходів у Харківській області Рішення № 00024/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років та Рішення № 00025/10-20-40-21-02/НОМЕР_1 від 16.02.2015 року про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 11.02.2015 року, суд зазначає наступне.

Фактичною підставою для нарахування позивачу фінансових санкцій у розмірі 193,70 грн., слугував висновок фахівців контролюючого органу про порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг".

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг); до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Отже, з аналізу вищезазначеного вбачається, що положення вказаного Закону чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказує на обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) на ведення такого обліку у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Водночас, покладений на господарюючого суб'єкта обов'язок ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не включає в себе ведення та зберігання документів обліку, за якими такі товари придбавались, саме в місці реалізації товарів.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару належать податкові, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні.

Відповідно до норм п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Облік надходження товару від постачальників здійснюється на підставі накладних, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника.

Документом, який містить відомості про господарську операція та підтверджує її здійснення, в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік" та фінансову звітність в Україні" є первинний документ. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік").

Так, в ході проведення фактичної перевірки господарської одиниці, що належать позивачу, у присутності продавця - особи, яка фактично проводить розрахункові операції, фахівцями ГУ Міндоходів у Харківській області були встановлені товарні запаси за місцем реалізації товару на суму 96,85 грн., які зазначені у описі наявної продукції (додаток до Акту №1), проте накладні (товарно-транспортні накладні), інші документи на ТМЦ, в ході проведення перевірки надані не були.

В судовому засіданні від 24.07.2015 року представником позивача були надані товарно-транспортні накладні (а.с. 109-110), видаткові накладні (а.с. 111-114), книга обліку розрахункових операцій (а.с. 117-124) та надані пояснення, що вказані первинні документи не були надані фахівцям при перевірці, оскільки знаходилися в бухгалтерії та не встигли їх підвезти перевіряючим.

Суд, дослідивши надані товарно-транспортні накладні, видаткові накладні та книгу обліку розрахункових операцій, вважає, що вказані первинні документи оформлені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства України.

З огляду на викладене, суд зазначає, що факт ненадання накладних на товар під час перевірки не вбачає нездійснення субєктом господарювання обліку товарів, порушення цим субєктом встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Таким чином, є безпідставними висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а тому суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 11.02.2015 року не відповідає вимогам закону, що є підставою для його скасування.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішень та податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 11.02.2015 року.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, 61020, АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, МФО 851011, банк ГУДКСУ у Харківській області) судовий збір у розмірі 1461,60 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят одна гривня 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 31.07.2015 року.