Справа № 2-а/1970/4022/11
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2011-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/4022/11

"29" грудня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А. при секретарі судового засідання Мушій А.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовною заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до Регіонального управління департаменту САТ ДПА України в Тернопільській області

про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Регіонального управління Департаменту САТ ДПА України в Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 190475 від 24.11.2011 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що відповідачем винесено рішення № 190475 від 24.11.2011 року про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Прийняте відповідачем рішення вважає протиправним, оскільки рішення винесене з порушенням строків передбачених ст. 250 ГК України для застосування адміністративно-господарських санкцій, а саме більше одного року з моменту вчинення порушення, а тому просить суд скасувати вищевказане рішення. Факт вчинення позивачем порушення, за яке відповідачем застосовано санкції, фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 визнається в повній мірі.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що оскаржуване рішення було прийняте на підставі матеріалів УПМ ДПА в Тернопільській області № 71/26-3204 від 09.11.2011 року, оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій можуть бути також матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання субєктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно, враховуючи, що п. 2 ст. 250 ГК України визначено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначено Податковим кодексом України та іншими законами, контроль на дотримання яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи, а ст. 114 Податкового кодексу України передбачено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строку давності для нарахування податкових зобовязань, що становить 1095 днів, представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними та не обґрунтованими, а рішення від № 190475 від 24.11.2011 року про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. таким, що винесене на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.09.2010 року на території видавництва «Збруч»працівниками ГВПМ Тернопільської ОДПІ встановлено факт перевезення вантажним автомобілем, що належить громадянину ОСОБА_1, 20 пляшок ємністю 0,5 л. кожна з наклеєними етикетками: горілка «Справжня елітна»із зазначенням виробника ДП «Вашківський спиртовий завод»та 80 пляшок ємністю 0,5 л кожна, з наклеєними етикетками «Напій медовий «Графська пшенична з медом»із зазначенням виробника ЗАТ «Кременчуцький лікеро-горілчаний завод», які також обклеєні акцизними марками, що мітять ознаки підробки.

По факту встановленого порушення ОСОБА_1 надано письмові пояснення від 10.09.2010 року, а працівниками ГВПМ Тернопільської ОДПІ складено протокол вилучення від 10.09.2010 року та протокол про адміністративне правопорушення за ст. 164-5 КУпАП від 11.10.2010 року.

Висновком спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області № 14/122/10 від 15.09.2010 року було встановлено, що акцизні марки, якими були позначені алкогольні напої, виготовлені не підприємством, що здійснює їх випуск, а всі зображення на них нанесені офсетним способом друку.

На підставі матеріалів УПМ ДПА в Тернопільській області № 71/26-3204 від 09.11.2011 року відповідачем винесено рішення № 190475 від 24.11.2011 року про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням позивач звернулося з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо встановленого порушення, то слід зазначити, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Згідно ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору - 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.

Пунктом 7 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року (далі Порядок № 790) передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобов'язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності.

Відповідно до п.5 Порядку № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання субєктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 20.12.2010 року по справі № 3-953/2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.165-5 КУпАП зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів та вищезазначена постанова вступила в законну силу, суд вважає, що ці обставини є встановленими та не підлягають доказуванню.

1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (пункт 1 розділу XIX Прикінцеві положення зазначеного Кодексу).

Відповідно, при вирішенні питання про застосування передбачених нормами Податкового кодексу України та іншими законами, штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вчинені до 1 січня 2011 року, тобто до набрання чинності Податковим кодексом України, але виявлені контролюючими органами після вказаної дати, слід виходити з такого.

До 6 серпня 2011 року, тобто до набрання чинності Законом України від 7 липня 2011 року № 3609-VI Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України (надалі Закон 3609-VI), Податковий кодекс України не містив положень, які б регулювали порядок застосування штрафних санкцій, передбачених Податковим кодексом України, до правопорушень, вчинених до 1 січня 2011 року.

Із 6 серпня 2011 року підрозділ 10 розділу ХІХ Перехідні положення доповнено, зокрема, пунктом 11. Відповідно до зазначеної норми штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Відповідно, правове регулювання порядку застосування штрафних санкцій за податкові правопорушення, вчинені до набрання чинності Податковим кодексом України, є різним залежно від періоду, в якому застосовуються відповідні штрафні санкції.

При вирішенні питання щодо застосування передбачених Податковим кодексом України штрафних санкцій до податкових правопорушень, вчинених до 1 січня 2011 року, варто враховувати таке.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно правомірність поведінки особи, зокрема дотримання нею норм податкового законодавства, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент вчинення відповідних дій або бездіяльності такої особи.

У свою чергу, заходи відповідальності, які можуть бути застосовані до особи-порушника, слід визначати на підставі законодавства, яке є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій.

Таким чином, оцінка правомірності поведінки платників податків здійснюється на підставі норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що діяло на момент вчинення відповідних дій. Водночас заходи відповідальності, які підлягають застосуванню за вчинені платниками податків порушення, повинні визначатися згідно з нормативно-правовими актами, чинними на час виникнення відповідних правовідносин, тобто на час застосування відповідальності.

Як слідує з оскаржуваного рішення, до позивача застосовано штрафні санкції за вчинене 10.09.2010 року порушення, після набрання чинності Податковим кодексом України, а саме: 24 листопада 2011 року, та виявлено відповідачем дане порушення - 09.11.2011 року на підставі матеріалів УПМ ДПА в Тернопільській області №71/26-3204.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України", від 02.12.2010, № 2756-VI внесено зміни до Господарського кодексу України, зокрема, доповнено ст. 250 ГК України частиною 2 такого змісту:

"2. Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи".

Зазначені зміни набрали чинності з 01.01.2011 року, а саме одночасно з набранням чинності Податковим кодексом України.

Статтею 114 Податкового кодексу України передбачено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строку давності для нарахування податкових зобовязань, що становить 1095 днів.

Враховуючи викладене, а також те, що на час набрання чинності змінами до ст. 250 ГК України та набрання чинності Податковим кодексом України, строк на застосування штрафних санкцій у відповідності до ст.250 ГК України (яка діяла на момент вчинення порушення) не минув (минуло лише 2 місяці), а також враховуючи, що оскаржуване рішення прийнято 24.11.2011р. та виявлено відповідачем 09.11.2011 року на підставі матеріалів УПМ ДПА в Тернопільській області №71/26-3204, то з урахуванням положень ст. 114 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що рішення № 190475 від 24.11.2011 року винесене відповідачем, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними й задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Регіонального управління департаменту САТ ДПА України в Тернопільській області про зобовязання Регіональне управління департаменту САТ ДПА України в Тернопільській області скасувати Рішення про застосування фінансових санкцій №190475 від 24 листопада 2011 року, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвали постанову. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також: прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03 січня 2012 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.