Справа № 2а-6751/11
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-6751/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусян А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2011 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року позивач звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови сплатити позивачу недонараховану та несплачену пенсію та зобов'язати відповідача сплатити недонараховану та несплачену частину державної та додаткової пенсії як інваліду 2-ї групи з 24.05.2005 року відповідно до ст. ст. 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії в вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахуванням раніше сплачених сум,

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» має на це право.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2011 року позовні вимоги за період з 24 травня 2005 року по 25 квітня 2011 року залишено без розгляду.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2011 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції пенсійний орган звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2011 року та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату позивачу державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26 квітня 2011 року, виходячи з розміру державної пенсії - 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії - 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату державної пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та справу в цій частині позовних вимог направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року залишено без змін.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є постраждалою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеною до 1-ї категорії, і інвалідом 2-ої групи з 24.05.2005 року, про що видано відповідне посвідчення та довідки МСЕК.

Відповідно до довідок МСЕК вбачається, що захворювання ОСОБА_1 пов'язано з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач отримує пенсію по інвалідності та знаходиться на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, пенсію позивачу призначено згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262 від 09.04.1992 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

На підставі ст. 53 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Отже, позивач має право на перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі встановленому ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відтак позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі встановленому ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 26 квітня 2011 року є обґрунтованими.

Водночас позовні вимоги про зобов'язання відповідача виплачувати позивачу державну пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Так, державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, передбачена статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За правилами ст. 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

За змістом ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за їх вибором.

Згідно Положення про Головні управління Пенсійного фонду України Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року № 11-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 липня 2002 року за № 581/6869), відповідно до якого зазначене управління здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсії виключно військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». У решті випадків функції щодо призначення (перерахунку), виплати пенсії іншим категоріям осіб в порядку, встановленому чинним законодавством, здійснюють районні управління відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затверджених постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002 року № 8-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730).

Згідно листа Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області від 19.10.2011 № 4299/7-11 (а.с. 14) позивачу з 01.04.2005 призначена пенсія по інвалідності згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262 від 09.04.1992 року.

Відповідно до заяви від 05.02.2013 (а.с. 55) позивач не заперечує отримання пенсії по інвалідності та просить направити пенсійну справу до місця його постійного проживання.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б підтверджували, що позивач звертався до органів Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії.

Таким чином, оскільки особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та одночасно мають право на різні державні пенсії призначається одна пенсія за їх вибором, позовні вимоги про зобов'язання відповідача виплачувати позивачу державну пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволенню не підлягають.

За таких обставин висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постановлене судове рішення на підставі п.3 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.3 ч.1 ст. 202; ч.1 ст. 203; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2011 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Одеської області з відмови у перерахунку ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі встановленому ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі встановленому ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 26 квітня 2011 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян