Справа № 815/3718/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3718/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Одесі адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 1315,56 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 податкова інспекція у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 1315,56 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування та відноситься до другої групи платників єдиного податку за ставкою єдиного податку 20 % розміру мінімальної заробітної плати. В порушення п.п.295.1 ст.295 відповідач не сплачує суму самостійно визначеного податкового зобовязання, в результаті чого станом на 03.06.2015 року має податкову заборгованість по єдиному податку в сумі 1315,56 грн. Відповідачу ОСОБА_2 податковою інспекцією у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області направлена податкова вимога з узгодженою сумою податкового зобов'язання від 18.03.2015 № 382-25, проте заборгованість не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача у дохід держави в судовому порядку.

Ухвалу суду про відкриття скороченого провадження відповідач отримала 12.07.2015 року, в установлений законодавством строк жодних заяв про визнання позовних вимог чи заперечень на адміністративний позов до суду не надала.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у відповідності із ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі. Суддя за результатами розгляду справи у порядку скороченого провадження, оцінивши повідомленні позивачем обставини вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 зареєстровано 15.01.2013 року як субєкта підприємницької діяльності та взято на податковий облік як платника податків в податковому органі (а.с.5).

Пунктом 291.3 ст.291 глави 1 розділу ХІV ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідач обрав спрощену систему оподаткування, на якій знаходиться з 01.02.2013 року та відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 31.01.2013 року та корінця свідоцтва №847440 від 31.01.2013 року відноситься до другої групи платників єдиного податку із ставкою єдиного податку 20% розміру мінімальної заробітної плати (а.с.8-11).

Згідно зі ст. 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік. Пунктом 295.1 ст. 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 16.1.4 ст.16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 14.1.175 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

Статтею 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

З метою погашення податкового боргу у добровільному порядку, ОСОБА_2 податковою інспекцією у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області відповідачу направлена податкова вимога з узгодженою сумою податкового зобов'язання від 18.03.2015 № 382-25, але сума боргу ФОП ОСОБА_1 не сплачена (а.с.12).

Відповідно до розрахунку по єдиному податку з фізичних осіб (а.с.13) сума боргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб станом на 03.06.2015 року, з урахуванням суми пені у розмірі 97,56 грн., складає 1315,56 грн.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п.п. 95.1., 95.2. ст. 95 Кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Доказів сплати боргу або доказів оскарження податкової вимоги від 18.03.2015 № 382-25, відповідачем до суду не надано.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач довів суду обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги та надав суду необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 183-2, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 1315,56 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) податкову заборгованість по сплаті єдиного податку з фізичних осіб у сумі 1315 /одна тисяча триста п'ятнадцять/ грн. 56 коп. на р/р №0117, отримувач УДКСУ в Біляївському районі ГУДКСУ в Одеській області, , МФО 828011, банк одержувача ГУДКСУ в Одеській області.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому та скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин