Справа № 815/1464/15
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1464/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року м. Одеса
Головуючого судді - Радчука А.А.,
при секретарі судового засідання Гурєвої К.І.
представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 02.02.2015)
представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 05.09.2014 №01-577)
представника третьої особи не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет позову, на стороні відповідача державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_4 про визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №15526252 від 02.09.2014, зобовязання вчинити певні дії, -
ОСОБА_3 звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовомдо реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет позову, на стороні відповідача державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_4 про визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №15526252 від 02.09.2014, зобовязання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 квітня 2014 року Біляївським районним судом Одеської області було винесене рішення по справі №496/4145/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна, згідно до якого позовні вимоги були задоволені частково, а саме: за ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/2 житлового будинку по вул. Котовського, будинок 45, село Яськи, Біляївський район, Одеська область.
ОСОБА_3 було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, яка була прийнята 27.08.2014 11:42:53 за реєстраційним номером 7919386, для проведення державної реєстрації права власності та була розглянута державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4.
Позивач зазначила, що 02 вересня 2014 року розглянувши вищевказану заяву ОСОБА_4 відмовив у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1/2 на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Яськи, вул. Котовського, будинок 45, за субєктом: ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.
Представник відповідача реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов (арк. справи 68-69), просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3. Зазначив, що позовні вимоги до реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області є безпідставними, оскільки Реєстраційна служба не приймає рішення про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень та не може втручатися у прийняття будь яких рішень державним реєстратором, що повязані з державною реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно рішення Біляївського районного суду по справі №496/4145/13-ц від 17 квітня 2014 року визнано право власності по 1/2 частині житлового будинку за ОСОБА_5 та ОСОБА_3І, але не визнано право власності на самочинно збудовані господарські будівлі та споруди. У вищезазначеному рішенні зазначається, що господарські будівлі та споруди побудовані самовільно, тому за сторонами не може бути визнано право власності на них. Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна (зі змінами, внесеними Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства №2 від 08.01.2013) не належить до самочинного будівництва зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень,вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків.
Представник відповідача зазначив, що надвірні будівлі та споруди зазначені в технічному паспорті, окрім сараю, не являються самочинно збудованими, як це зазначається в рішенні суду. З поданих позивачем документів не можливо встановити чи побудовано сарай до 05.08.1992, адже в технічному паспорті зазначається лише 1992 рік, що не дає можливості визначити чи являється він самочинним. Відповідно до технічного паспорту від 14.11.2012 погріб побудований у 1960 році до укладення договору купівлі продажу будинку позивачем. Спільним майном подружжя був не лише житловий будинок, як зазначається в рішенні суду, але і погріб, який не являється самочинним будівництвом відповідно до вищенаведеної інструкції. На підставі наведеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, від нього надійшли заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог (арк. справи 71-72).
Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулося до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна.
17 квітня 2014 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області по справі №496/4145/13-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, по вул. Котовського, будинок 45, село Яськи, Біляївський район, Одеська область. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку, по вул. Котовського, будинок 45, село Яськи, Біляївський район, Одеська область. В решті позовних вимог відмовлено (арк. справи 14).
27 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернулося до реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
02 вересня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки відповідно до описової та резолютивної частини рішення суду від 17.04.2014 №496/4145/13-ц на господарські будівлі та споруди не визнано право власності, так як вони побудовані самовільно та визнано право власності по 1/2 частині на житловий будинок, але згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства №2 від 08.01.2013) не належить до самочинного будівництва зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень,вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків, також згідно технічного паспорту від 14.11.2012 погріб побудовано в 1960 році до укладання договору купівлі продажу будику відповідачем (арк. справи 13).
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 звернулося до суду із зазначеним позовом.
Надаючи оцінку заявленими позовним вимогам суд враховує, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті такі, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Положеннями ст. 15 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.
Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.
Відповідно до приписів ст. 20 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у Державному реєстрі прав на кожний об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається відповідний розділ та реєстраційна справа.
Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі рішення державного реєстратора у разі: 1) знищення об'єкта нерухомого майна; 2) поділу, об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна.
Частинами 1, 2 ст. 21 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що у разі поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об'єкта скасовується. Водночас для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об'єктів присвоюється новий реєстраційний номер.
Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.
Пунктом 36 Порядку встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього.
Виходячи з положень п. 37. Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:
1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;
2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;
3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;
4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;
5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;
6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;
7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;
8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;
10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;
11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;
12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;
13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;
14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;
15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;
16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.
З оскаржуваного рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень вбачається, що підставою для відмови визначено те, що подані документи для проведення державної реєстрації суперечать п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства №2 від 08.01.2013).
Судом встановлено, що відповідачем у оскаржуваному рішенні не вказано підставу, а саме пункт та частину статті 24 Закону № 1952-IV на підставі якої відмовлено позивачеві у проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а вказано лише статтю 24 Закону № 1952-IV.
В матеріалах справи міститься копія рішення Біляївського районного суду Одеської області по справі №496/4145/13-ц яким, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, по вул. Котовського, будинок 45, село Яськи, Біляївський район, Одеська область. (арк. справи 14).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України державний реєстратор поряд з іншими повноваженнями встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено. При цьому, значена норма Закону не містить такої підстави як порушення п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства №2 від 08.01.2013).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив, що позивачем під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, дотримано встановлений чинним законодавством порядок державної реєстрації речових прав на об'єкти нерухомості, та надані документи відповідають у повній мірі вимогам чинного законодавства стосовно правовідносин, пов'язаних із державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. При цьому відповідачем як суб'єкт владних повноважень не надав доказів правомірності та обґрунтованості свого рішення.
На підставі встановленого, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-8, 11, 23, 69, 71, 72, 86, 94, 158-163 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_3 до реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет позову, на стороні відповідача державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_4 про визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №15526252 від 02.09.2014, зобовязання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №15526252 від 02 вересня 2014 року прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4.
Зобов'язати реєстраційну службу Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області провести державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/2 на житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Яськи, вулиця Котовського, будинок 45, за суб'єктом: ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 30 липня 2015 року.

Суддя А.А. Радчук

.