Справа № 2а/1328/55/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 липня 2015 року м. Київ К/800/52770/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Шведа Е.Ю.,

секретар судового засідання - Ярош Д.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_4,

представника позивача - ОСОБА_5,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_4

на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2012 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року

у справі №2а-55/12

за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4

до Брюховицької селищної ради м. Львів,

третя особа: ОСОБА_7,

про визнання протиправними і скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Брюховицької селищної ради м. Львів, яким просили визнати протиправними та скасувати пункт 1.11. рішення від 08.05.2008 року №480 18-ї сесії 5-го скликання Брюховицької селищної Ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі», згідно якого надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0866 га по АДРЕСА_1 для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_7; рішення від 04.06.2009р. №744 29-ї сесії 5-го скликання Брюховицької селищної Ради «Про розгляд протесту прокурора Шевченківського району на рішення №642 від 27.11.2008 року Брюховицької селищної ради «Про розгляд протесту прокурора Шевченківського району м.Львова»; пункт 1.1. рішення від 22.04.2010р. №901 36-ї сесії 5-го скликання Брюховицької селищної Ради «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі», згідно якого затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, та надано у власність земельну ділянку площею 0,0866 га по АДРЕСА_1 для ведення садівництва ОСОБА_7; зобов'язати Брюховицьку селищну Раду розглянути спір щодо земельної ділянки площею 0,0866 га по АДРЕСА_1 в смт.Брюховичі, в порядку, передбаченому ст.ст. 159, 160 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2012 року у справі №2а-55/12, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

При ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанції виходили з недоведеності позивачами вимог, оскільки рішення Брюховицької селищної ради від 22.04.2010р. №901 винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Позивачі в процесі розгляду справи не надали доказів подання заяви про приватизацію спірної земельної ділянки, а тому у суду відсутні підстави вважати, що їх права порушені.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм статей 12, 116, 118, 119, 159, 160 Земельного кодексу України, статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», просить судові рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_7 подав до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в якому наголошував на відповідності судових рішень обставинам справи та вимогам законодавства України, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів - без змін.

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшло клопотання від ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи. В його обґрунтування позивач зазначила, що копію касаційної скарги вона не отримувала, а отже не мала можливості викласти свою позицію стосовно касаційної скарги ОСОБА_4

Судова колегія касаційної інстанції вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_6 належить відмовити. Копія ухвали про відкриття касаційного провадження у цій справі та інформація про права та обов'язки сторін, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, були направлені всім сторонам у справі, про що мається відповідна відмітка на ухвалі про відкриття касаційного провадження від 03.11.2014 року. Також в судовому засіданні співпозивач ОСОБА_4 пояснила суду, що вона є матір'ю ОСОБА_6 та вони обидві отримали копії касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх в судовому засіданні позивача та її представника, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що пунктом 1.11. рішення Брюховицької селищної Ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі» № 480 від 08.05.2008 року ОСОБА_7 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0866 га, що по АДРЕСА_1 в смт. Брюховичі для ведення індивідуального садівництва.

25 листопада 2008 року прокуратурою Шевченківського району м. Львова внесено протест на вищезазначене рішення.

Рішенням відповідача від 27.11.2008 року №642 було скасовано пункт 1.11. рішення № 480 від 08.05.2008 року.

07 травня 2009 року прокуратурою Шевченківського району м. Львова внесено протест на рішення сесії Брюховицької селищної ради №642 від 27.11.2008 року.

Рішенням відповідача №744 від 4 червня 2009 року скасовано рішення №642 від 27.11.2008 року «Про розгляд протесту прокурора Шевченківського району м. Львова».

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до частини 2 статті 140, частини 1 статті 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності (частини 2 та 2 статті 83 Земельного кодексу України).

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Положеннями статті 172 Цивільного кодексу України закріплено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Брюховицька селищна рада в даній справі є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, відповідач має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими він вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею.

В цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин іншому, яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Суди не звернули уваги на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права користування спірною земельною ділянкою. Брюховицька селищна рада, як власник землі, вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому цього права в порядку, встановленому законом. Водночас, відповідач владних управлінських функцій у цих відносинах не здійснював.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 названого Кодексу (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як визначено пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Судова колегія звертає увагу, що Рішенням Брюховицької селищної ради від 22.04.2010 року №901 затверджено проект Відведення земельної ділянки пл.. 0,0866 га, що по АДРЕСА_1 для ведення садівництва та безоплатно передано у власність ОСОБА_7

Враховуючи прийняття Брюховицькою селищною радою вказаного вище рішення, подальше оспорювання правомірності набуття ОСОБА_7 спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, тому що виникає спір про цивільне право.

Вищевказані висновки касаційного суду узгоджуються з практикою Верховного Суду України, висловленою в постановах від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 03 червня 2014 року у справі 21-144а14, від 14 лютого 2012 року у справі 21-1041во10 та №21-1042во10, які в силу положень частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для врахування.

Також в касаційній скарзі ОСОБА_4 звертає увагу суду на обставину користування спірною земельною ділянкою з 1981 року, тому вважає себе її фактичним користувачем. Надання дозволу ОСОБА_7 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,0866 га по АДРЕСА_1 порушує право позивачів на приватизацію землі.

Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, може бути розглянутий за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України, що є підставою для скасування судових рішень з огляду на неправильне застосування судами норм процесуального закону.

Наведені обставини є підставою для скасування судових рішень з огляду на неправильне застосування судами норм процесуального закону.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи, що в даних правовідносинах має місце спір про цивільне право, дана справа повинна бути розглянута за правилами цивільного процесуального законодавства.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

На підставі викладеного, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнати протиправними та скасувати пункт 1.11. рішення від 08.05.2008 року №480 18-ї сесії 5-го скликання Брюховицької селищної Ради; рішення від 04.06.2009р. №744 29-ї сесії 5-го скликання Брюховицької селищної Ради; пункт 1.1. рішення від 22.04.2010р. №901.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання відповідач розглянути спір щодо земельної ділянки в порядку, передбаченому ст.ст. 159, 160 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ, суд касаційної інстанції виходить з наступного.

За приписами частин 1-3 статті 158 Земельного кодексу України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Системно аналізуючи вказані вище норми, колегія суддів приходить до висновку, що законодавцем до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері вирішення земельних спорів віднесено розгляд питань щодо меж земельних ділянок, додержання правил добросусідства та розмежування меж районів у містах.

В даній справі предметом позову стало рішення відповідача про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки. Це випадок частиною 3 статті 158 Земельного кодексу України не передбачений, а тому розглядатись Брюховицькою селищною радою не повинен.

Тому суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157, статтями 220, 221, 223, частиною 1 статті 228, статтями 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі №2а-55/12 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування пункту 1.11. рішення від 08.05.2008 року №480 18-ї сесії 5-го скликання Брюховицької селищної Ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі», згідно якого надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0866 га по АДРЕСА_1 для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_7; рішення від 04.06.2009р. №744 29-ї сесії 5-го скликання Брюховицької селищної Ради «Про розгляд протесту прокурора Шевченківського району на рішення №642 від 27.11.2008 року Брюховицької селищної ради «Про розгляд протесту прокурора Шевченківського району м.Львова»; пункту 1.1. рішення від 22.04.2010р. №901 36-ї сесії 5-го скликання Брюховицької селищної Ради «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі», згідно якого затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, та надано у власність земельну ділянку площею 0,0866 га по АДРЕСА_1 для ведення садівництва ОСОБА_7

Провадження у справі №2а-55/12 в цій частині позовних вимог - закрити.

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі №2а-55/12 - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Гловуючий суддя: Т.Г. Стрелець

судді: О.В. Голяшкін

Е.Ю. Швед