Справа № 2а-6712/09/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 січня 2010 року Справа № 2а-6712/09/0870
про стягнення 24 082,28 грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії
У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.
при секретарі судового засідання Бриль А.В.
за участі представників сторін:
від позивача - не прибув
від відповідача не прибув
09.12.2009 відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-6712/09/0870 та призначено до розгляду на 23.12.2009. Розгляд справи в порядку ст. 128 КАС України, відкладено до 19.01.2010.
Представники сторін, в судове засідання 19.01.2010 не прибули та направили на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Згідно ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Розглянувши заявлені сторонами клопотання, суд вважає їх таким, що не суперечать приписам чинного законодавства, не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, а, відтак, задовольняє їх.
До того ж, надані сторонами матеріали свідчать про те, що неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору, отже справу вирішено за відсутності представників сторін, на підставі наявних у ній доказів.
У відповідності до ст.41 КАС України під час судового розгляду адміністративної справи здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексом «Камертон».
У засіданні 19.01.2010, судом, відповідно до ст.160 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного:
Статтею 1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування від 26.06.97 № 400 (надалі Закон № 400) визначено, що платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та ін. установи та організації, обєднання громадян та ін. юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Відкрите акціонерне товариство Токмацький ковальсько-штампувальний завод є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України Про збір обовязкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.03 № 1058 (надалі - Закон № 1058. Набув чинності з 01.01.04), який повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати збір та внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.
З 01.01.04 набрав чинності Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.03 № 1058 (далі за текстом - Закон № 1058) який визначив принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
За приписами ч. 2 розділу 15 (Прикінцеві положення) Закону № 1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на ін. роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (36-2003-п) та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди застрахованим вищезгаданим особам пенсії призначаються за нормами Закону №1058 у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. (…) При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Закону №1058.
Таким чином, відповідно до розділу 15 (Прикінцеві положення) Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, пенсії на пільгових умовах призначаються на підставі законодавства, що діяло раніше, тобто на підставі Закону №1788.
Пунктом а ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць:
- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, підприємства і організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (36-2003-п), крім тих що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та ін. корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Таким чином, відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за Списком № 1, мають здійснюватись відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та п. а ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Згідно з п. 6.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.04 за № 64/8663), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в таких розмірах:
- 20 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2004 році;
- 30 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2005 році;
- 40 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2006 році;
- 50 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2007 році;
- 60 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2008 році;
- 70 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2009 році;
- 80 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2010 році;
- 90 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2011 році;
- 100 відсотків від фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій, призначених або виплачених у 2012 році.
Відповідно до п. 6 п. п. 6.2. зазначеної вище Інструкції, витрати на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому, стаж на останньому підприємстві враховується в повному обсязі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
А згідно з пунктами 6.4, 6.8 цієї Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року на протязі 10 днів з дня прийняття рішення про призначення пенсії. Підприємства щомісяця, до 25 числа, вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Таким чином, суд виходить з того, що якщо працівнику призначено пенсію відповідно до пункту а ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, то фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах покриваються підприємствами, робота на якому дає право на пільгову пенсію.
Як вбачається з матеріалів справи, колишнім працівникам ВАТ «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» (громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10П.) управлінням Пенсійного фонду України в м. Токмак була призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за Списком № 1. Пенсія була призначена на підставі уточнюючих довідок, які були видані відповідачем, та встановлювали характер праці та надали йому право на призначення цієї пільгової пенсії
Матеріалами справи встановлено, що відповідачу своєчасно надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії пенсіонерам, що мають право на пільгову пенсію на підприємстві відповідача за спірний період.
Абзацом 8 п. 3 ст. 106 Закону № 1058 передбачено, що органи Пенсійного фонду України мають право звертатись до суду з позовом про стягнення недоїмки. Несплачені суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій стягуються відповідно до норм вказаного Закону.
Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог Законів України Про пенсійне забезпечення, Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування, Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не відшкодовано у повному обсязі суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, нарахованої і виплаченої органами Пенсійного фонду України за спірний період колишнім працівникам підприємства відповідача.
На час судового розгляду справи відповідач доказів сплати спірної суми не надав, доводів позивача не спростував.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд
1. Позов Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області до відкритого акціонерного товариства «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» про стягнення 24 082, 28 грн., задовольнити.
Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Постанову у повному обсязі, відповідно до вимог ст. 160 КАС України, оформлено і підписано 12.02.2010.

Суддя (підпис) О.М. Нечипуренко