Справа № 2-а-86/09
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2011-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2011 р. Справа № 37355/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Любашевського В.П.

суддів Богаченка С.І.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу

за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області на постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 08.05.2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2009 року позивач звернулася в суд з адміністративним позовом та просить стягнути з відповідача недоплачену грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з червня 2008 року по грудень 2008 року та зобовязати відповідача призначити на свою користь оспорювану допомогу починаючи з 1 січня 2009 року та в подальших періодах відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Постановою Путильського районного суду Чернівецької області від 08.05.2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача в користь позивача недоотриману державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку суму 3384,36 грн..

Суд виходив з того, що дії відповідача щодо виплати допомоги позивачу не відповідають ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», оскільки рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», якими обмежувались виплати названої вище допомоги, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що управління правомірно, в межах наявних фінансових ресурсів здійснювало виплати, передбачені Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у порядку, розмірі та у спосіб, визначених діючим законодавством України на момент відповідних виплат.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів, у відповідності до ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач є матірю малолітньої дитини, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а отже має право на отримання щомісячної грошової допомоги відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Щодо позовних вимог про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008-2009 роки, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в наступних розмірах: з 01 січня 526 грн., з 01 квітня 538 грн., з 01 липня 540 грн., а згідно пункту 23 цього Закону, підпункт 8 пункту 8 з розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року 50%, з 01 січня 2009 року 75%, з 01 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

Саме тому, у 2008-2009 роках, нарахування та виплата вказаної допомоги здійснювались відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та положень Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності», якими визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і дане положення рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Вищевказані положення судом першої інстанції не враховані, відтак колегія суддів вбачає підстави для відмови в задоволенні позовних вимог позивача про нарахування і виплату на свою користь недоплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного за 2008-2009 роки, оскільки вказана допомога була отримана стороною позивача відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», положень Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності» та Законів України «Про Державний бюджет України на 2008-2009 роки».

Окрім вказаного, судова колегія звертає увагу на відсутність підстав для визначення в судовому порядку конкретного розміру допомоги, оскільки такий повинен визначатися саме органами праці та соціального захисту населення, а не судом.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати оспорюваної допомоги в подальших періодах відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», оскільки предметом судового захисту можуть бути невизнані, порушені або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, а наявність таких обставин у майбутньому встановити неможливо.

За таких обставин оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є підставою для її скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 160, ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області задовольнити, а постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 08.05.2009 року по справі № 2-а-86/09 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.П. Любашевський

Судді С.І. Богаченко

ОСОБА_1