Справа № 804/2162/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2015 рокусправа № 804/2162/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Уханенка С.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Кязимова Д.В., за участю представника відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 р. у справі № 804/2162/15 за позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 183 215,31 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2015р. позивач - Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість до бюджету на загальну суму 183 215,31грн., в тому числі пеня 11 596,89грн., а саме: за платежем "податок на доходи фізичних осіб" в сумі 630,70грн., в тому числі пеня 28,33грн.; за платежем "податок на додану вартість" в сумі 182 584,61грн. в тому числі пеня 11 568,56грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку у позивача та станом на 15.01.2015р. має податковий борг на загальну суму 183 215,31грн., в т.ч. пеня 11 596,89грн, а саме: по податку на доходи фізичних осіб у сумі 630,70грн., в т.ч. пеня - 28,33грн. та з податку на додану вартість у сумі 182 584,61грн., в т.ч. пеня - 11 568,56грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь бюджету України податковий борг з податку на доходи фізичних осіб та з податку на додану вартість у сумі 183.215грн. 31коп.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не з'ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повідомив належним чином апелянта про розгляд адміністративної справи № 804/2162/15, а відтак у позивача не було змоги ознайомитись з матеріалами справи та приймати участь в судовому засіданні.

В матеріалах справи відсутні належні докази надсилання відповідачу копії адміністративного позову та доданих до нього документів.

Позивач надав до суду недостовірні данні про утворення податкового боргу по платежу «податок на доходи фізичних осіб» в сумі 630,70 грн. в т.ч. пеня 28,33 грн., але не надав належних доказів часткової сплати податного боргу в розмірі 384,44 грн. Сума податку 986,81 грн. була сплачена 05.02.2014 року.

Окремо зауважив про відсутність належних доказів надсилання актів перевірки відповідача та прийнятих на їх підставі податкових повідомлень-рішень, відповідно до яких відповідачу було нараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

24.07.2015 року до суду надійшли письмові заперечення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області, в яких податковий орган просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та замінити по цій справі позивача його правонаступником, докази на підтвердження правонаступництва не надав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець, з 03.02.1999 р. знаходиться на податковому обліку як платник податків у Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області за №1/675, є платником податку на додану вартість з 26.06.2008р. (а.с.9-12, 15).

Згідно наданого позивачем розрахунку відповідач має заборгованість станом на 15.01.2015р. по податковому повідомленню-рішенню № від 17.01.2013р. у сумі 20088,14грн.; по податкового повідомленню-рішенню № від 19.08.2014р. у сумі 150927,91грн.; по декларації з податку фізичних осіб за результатами річного декларування № від 05.02.2014р. у сумі 986,81 грн., а також пеня у сумі 11.596,89грн. (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2012р. державною податковою інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача, внаслідок якої складено акт від 30.11.2012р. №2429/172.24483 про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питання правильності визначення сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ при проведенні розрахунків за період з 01.08.2011р. по 31.08.2011р. та з 01.05.2012р. по 31.05.2012р. з постачальниками та покупцями, за висновками якого встановлено відсутність факту реального вчинення господарських операцій за серпень 2011р., травень 2012р. в частині формування податкового кредиту з ПДВ при проведенні розрахунків з постачальниками та порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті донарахувано ПДВ в загальній сумі 16 070,83грн., в т.ч.: за серпень 2011р. - 3 333,33грн., за травень 2012р. - 12 737,50грн. (а.с. 19-25).

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом 17.01.2013 р. було прийнято податкове повідомлення - рішення № за платежем з податку на додану вартість на загальну суму грошового зобов'язання у розмірі 20088,55 грн., в тому числі - за основним платежем у розмірі - 16 070,83 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - у розмірі 4 017,72 грн. (а.с.27-28).

Відповідно до п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на вищенаведену норму, податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2013 р. вважається врученим відповідачеві 25.02.2013 р. - дата повернення конверта до податкового органу, що підтверджується копією конверта (а.с.30).

Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

З урахуванням дати вручення відповідачеві вказаного податкового повідомлення-рішення (25.02.2013р.), податковий борг за вказаним податковим повідомленням - рішенням виник у відповідача з 11.03.2013 року.

08.02.2014р. державною податковою інспекцією було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача, внаслідок якої складено акт від 08.02.2014р. №465/04-07-17.03. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині визначення реальності господарських операцій по податку на додану вартість за період з 01.07.2013р. по 30.09.2013р. та подальшої реалізації отриманого імпортного товару в поточному та наступних податкових періодах (а.с. 31-32).

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом 19.08.2014 р. було прийнято податкове повідомлення - рішення № за платежем з податку на додану вартість на загальну суму грошового зобов'язання у розмірі 150 927,91грн., в тому числі - за основним платежем у розмірі - 100 618,60грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - у розмірі 50 309,31грн. (а.с.34).

Вищевказане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу відповідача та вручено 22.09.2014 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.37).

З урахуванням дати вручення відповідачеві вказаного податкового повідомлення-рішення (22.09.2014 року), податковий борг за вказаним податковим повідомленням - рішенням виник у відповідача з 03.10.2014 року.

Відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Податковим органом у відповідності до вимог ст.129 Податкового кодексу України за вищевказаним податковим боргом була нарахована пеня у розмірі 1453,63грн., яка була нарахована по податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню № від 17.01.2013р. із суми боргу - 20 088,14грн.; 10 114,93грн., яка нарахована по ПДВ за податковим повідомленням-рішенням № від 19.08.2014р. із суми боргу - 150 927,91грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості та розрахунком пені (а.с. 6-9).

Згідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Так, на виконання вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, з метою вжиття заходів щодо погашення податкового боргу Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" № 228-25 від 26.02.2014р. на суму 21 535,09грн. та отримано відповідачем 03.04.2014 р., що підтверджується копією рекомендованого поштового повідомлення про вручення податкової вимоги та корінця відповідної податкової вимоги (а.с. 43).

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

Згідно п. 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України у разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтями 16, 36 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Доказів погашення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 182 584,61 грн., з яких пеня - 11 568, 56 грн. у встановлені законом строки відповідач до суду не надав, також не надав доказів оскарження у встановленому законодавством порядку вищенаведених податкових повідомлень-рішень.

За наведених обставин колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми податкового боргу з податку на додану вартість та нарахованої на цю суму пені є обґрунтованими, факт порушення відповідачем вимог податкового законодавства доведений належними доказами, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на не повідомлення його належним чином про розгляд адміністративної справи, відсутність належних доказів надсилання копії адміністративного позову та доданих до нього документів, належних доказів надсилання актів перевірки та прийнятих на їх підставі податкових повідомлень-рішень, відповідно до яких було нараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Щодо стягнення з відповідача податкового боргу за платежем "податок на доходи фізичних осіб" в сумі 630,70грн., в тому числі пеня 28,33 грн. колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2014р. відповідач подав до податкової інспекції податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013р. та розрахунок податкових зобов'язань у яких самостійно нараховував суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 986,81грн. (а.с. 16-18).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.01.2015р., заборгованість відповідача по податковій декларації з доходів фізичних осіб від 05.02.2014р., з урахуванням часткової сплати у розмірі 384,85грн., становить 602,37 грн. (а.с. 6).

Згідно п.п. 49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи з фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом ІV цього Кодексу.

Відповідно до ст.54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно до п.179.7 ст.79 Податкового кодексу фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

За приписами п. 179.7 ст. 179 ПК України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Таким чином, з урахуванням вказаних норм та встановлених обставин, відповідач повинен був сплатити податок на доходи фізичних осіб по декларації від 05.02.2014р. за 2013 рік до 01.08.2014р.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції надано докази, які не досліджувалися в суді першої інстанції та які містять інформацію щодо предмету доказування, а саме, належним чином завірену копію платіжного доручення №60 від 10.02.2014 року про сплату податку з доходів фізичних осіб за 2013 рік згідно річного декларування в сумі 986,81 грн., що підтверджує своєчасну та повну сплату відповідачем усієї суми податку на доходи фізичних осіб, визначену у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом із суми боргу відповідача по податку з доходів фізичних осіб була нарахована пеня у розмірі 28,33 грн.

Враховуючи своєчасне та повне погашення відповідачем усієї суми податку на доходи фізичних осіб, визначену у податковій декларації за 2013 рік, нарахування пені контролюючим органом на зазначену суму є безпідставним.

З огляду на вищенавикладене податковий борг по платежу "податок на доходи фізичних осіб" в сумі 630,70грн., в тому числі пеня 28,33 грн. у відповідача відсутній, а тому вимога позивача про стягнення зазначеної суми є безпідставною.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому висновок суду про наявність у відповідача податкового боргу по платежу "податок на доходи фізичних осіб" в сумі 630,70грн., в тому числі пеня 28,33 грн. не відповідає обставинам справи, постанова в частині стягнення зазначеної суми прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для її скасування та відмові в задоволенні частини позовних вимог.

В іншій частині постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив судовий збір у розмірі 183,22 грн.

Виходячи з розміру заявлених майнових вимог - 183 215,31 грн., ставка судового збору при поданні до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру має становити 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 3 664, 30 грн.

У відповідності до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання апеляційної скарги на рішення суду - 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

З урахуванням розміру майнових вимог, ставка за подання апеляційної скарги на постанову суду становить 50% від ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми, а саме 50% від 3 664, 30 грн. = 1832, 15 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, належною сплатою судового збору з урахуванням задоволених позовних вимог, ставки судового збору, приписів підпункту 2 пункту 3 частини 2 та частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та вже сплаченого позивачем судового збору, є сума судового збору у розмірі 1832, 15 грн. - 183,22 грн. (сплачений судовий збір) - 6,31 грн. (сума судового збору відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено) = 1642 грн. 62 коп.

З урахуванням вищевикладеного з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягає стягненню сума судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 р. у справі № 804/2162/15 в розмірі 1642 грн. 62 коп.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 р. у справі № 804/2162/15 за позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 183215,31 грн. в частині стягнення податкового боргу за платежем "податок на доходи фізичних осіб" в сумі 630,70грн., в тому числі пеня 28,33грн. - скасувати, в цій частині позовних вимог - відмовити.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 р. у справі № 804/2162/15 - залишити без змін.

Присудити з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1642 грн. 62 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 29 липня 2015 року, в повному обсязі постанова складена 30 липня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді С.А.Ухваненко

В.А. Шальєва