Справа № 2-а-33/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року Справа 2-а-33/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АН № 555752 від 04.10.2009 року, винесену інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі - 260 грн., передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити, поновити пропущений 10-ти денний строк на оскарження постанови.

В обґрунтування позову в позовній заяві позивач зазначив, що постановою інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції ОСОБА_2 від 04.10.2009 року серії АН № 555752 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Згідно викладених в постанові обставин позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.10.2009 року об 11.49 год. керував автомобілем Шевроле н.з. АЕ5179ЕА по вул. Курчатова в м. Дніпропетровську, в районі будинку № 10 зазначеної вулиці порушив правила зупинки та стоянки, залишивши для руху пішоходів менше 2-х метрів проїзної частини, чим порушив п. 15.10 «в» ПДР України. Відповідно до оскаржуваної постанови факт порушення зафіксовано приладом «Візир». Сама постанова йому надіслана поштою. Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, в звязку з порушенням працівником ДАІ норм процесуального права і не правильним застосуванням норм матеріального права. Так постанову було винесено на підставі фотозйомки здійсненої приладом «Візир», згідно якої зафіксовано тільки момент коли автомобіль позивача не рухався та його номерні знаки. Ніяких доказів того, що його автомобіль стояв в місці зафіксованому приладом на зупинці не надано. Пункт 15.10. «в» ПДР України дійсно забороняє стоянку легкового транспортного засобу ближче 2-х метрів від тротуару. Його автомобіль здійснив у зазначений в постанові час не стоянку, а короткочасну (5-15 секунд) зупинку для висадки пасажира, а це згідно п. 15.9 ПДР в зазначених умовах не забороняється. Крім того позивач вважає, що інспектором ДАІ допущено суттєве порушення норм процесуального права. Так в день, час і місці зазначених в постанові він мав безпосередню бесіду з працівниками ДАІ, які ніяких претензій до нього не висловлювали. За вказаних обставин вони могли, і згідно вимог ст. 258 КУпАП, повинні були скласти протокол про адміністративне правопорушення, давши позивачу можливість надати письмові пояснення (заперечення), але цього не зробили. Про час і місце розгляду справи його не повідомляли, ніяких викликів на його адресу не надходило і справа в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянута без його участі. Постанова позивачем отримана поштою лише 23.11.2009 року, раніше він про неї не знав, а тому вважає, що пропущений ним 10-ти денний строк на її оскарження підлягає поновленню.

В судовому засіданні позивач позов та його обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що автомобіль ставив не на стоянку, а зупинився для того, щоб висадити пасажира та вивантажити його багаж. Справа та зліва від його автомобіля стояли інші автомобілі. Працівники міліції в його присутності з рук вели фотозйомку приладом «Візир», на його заперечення, щодо того, що він зупинився не на стоянку а лише для того, щоб висадити пасажира та вивантажити його багаж, не реагували, протокол про порушення не складали.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але неодноразово надавав письмові заяви про розгляд справи за його відсутності, в яких зазначив, що вважає, що адміністративний матеріал у відношенні гр. ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху України складений ним правомірно та обґрунтовано, позов не визнає і прохає суд прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Як витікає з копії постанови серії АН № 555752 від 04.10.2009 року (а.с. 4),: «04.10.2009 року інспектор ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області пр.-к ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що «04.10.2009 року о 11.49 год. водій автомобіля Шевроле, н.з. АЕ 5179 ЕА, у м. Дніпропетровську, на Курчатова 10 здійснив зупинку та стоянку на тротуарі де для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, чим допустив порушення пункту 15.10 «В» ПДР України, порушення зафіксовано за допомогою приладу Візир № 0812566 (свідоцтво про перевірку № 22-2/0843409, чинне до 14.01.2010 р.). Адреса власника: АДРЕСА_1. Ураховуючи, що водій скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та керуючись ст. 14-1, ч.ч. 5,6, ст. 258, та ст. 283 КУпАП, ПОСТАНОВИВ: на підставі ст. 14-1 КУпАП накласти штраф на власника транспортного засобу. 1. Притягнути гр. ОСОБА_1, 26.10.1966 р. до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення в у вигляді штраф 260 (двісті шістдесят) гривень..... Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. До постанови додається фото. Копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих. № 14/1А дата не зазначена».

Згідно оглянутих в судовому засіданні та прилучених до справи трьох кольорових фото на одному аркуші (а.с.5), які отримав позивач разом з оскаржуваною постановою, витікає: на першому фото зверху на передньому плані зображено задню частину автомобіля «Шевроле», з номерним знаком АЕ5179ЕА, який стоїть передніми колесами на краю тротуару під деяким кутом до нього, справа та зліва від цього автомобіля стоять ще два легкових автомобіля, на фото зазначені цифри: 04.10.09, 11.49.18, 0812566; на нижньому фото зазначено той же автомобіль та інші обєкти, але зображено передню частину автомобіля з дальшої відстані від точки фотозйомки, при цьому зліва від автомобіля Шевроле розташовано ще декілька легкових автомобілів, всі автомобілі передніми частинами направлені в одну сторону назустріч фотозйомці, зазначено цифри: 04.10.09, 11.49.50, 0812566 ; на нижньому фото справа зображено передню праву частину автомобіля, марку якого та номер не видно, зазначено цифри: 04.10.09, 11.49.37, 0812566.

Згідно оглянутому в судовому засіданні поштового конверта (а.с.6), на ньому зазначено: на місці відправника стоїть штамп чорного кольору, на якому зазначено відділ ДАІ з ОАТ м. Дніпропетровська УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області , вул. Троїцька площа, 2-а, м. Дніпропетровськ, Україна, 49000; на місці одержувача зазначено: ОСОБА_1 Садова, 30/21 кв.20 м. Вільногірськ, Дн-вська обл. 51700; зліва внизу стоїть штамп синього кольору відділу Державтоінспекції, вих. № 555752; посередині зверху круглий штамп чорного кольору з зазначенням: м Дніпропетровськ , 18.11.09., нижче зліва - також круглий штамп синього кольору з зазначенням 20.11.09.

Згідно витягу з наказу начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 185 о/с від 18 вересня 2008 року /а.с.33/ слідує, що прапорщика міліції ОСОБА_2 призначено інспектором дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автомобільно-технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в області з 20.09.2008 року.

Згідно копії постової відомості розстановки нарядів несення служби О/С батальйону ДПС ВДАІ для обслуговування м. Дніпропетровська на 04 жовтня 2009 року (строчка 2) (а.с.34), в період з 07.00 до 15.00 годин пр.-к ОСОБА_2 ніс службу на вул. Курчатова, Пастера, Шмідта, пл. Петровського, пл. Островського з с-ною ОСОБА_3, на службовому автомобілі, з технічним засобом вимірювання «Візир».

Згідно копії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/0843409, яке чинне до 14 січня 2010 року та видане 14 січня 2009 року, Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Державного Комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики /а.с.35/, вимірювач швидкості відеозаписуючий- «ВИЗИР» №0812566, виробник «Ольвія», Росія, власником якого є ДДАІ МВС України, на підставі результатів повірки визнано придатним до застосування, таким що відповідає вимогам експлуатаційної документації.

Згідно копії відомості вивчення методичних рекомендацій щодо роботи з приладом «Візир» та здачі заліків особовим складом батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автомобільно-технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУМВС України за жовтень 2009 року за порядковим номером 80 прапорщик міліції ОСОБА_2 отримав залік.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2009 року інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення порушення ПДР України та фотофіксації цього факту за допомогою технічного приладу «Візир» № 0812566, результатом якої стали три фото, 04.10.2009 року було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АН № 555752 у відношенні ОСОБА_1, про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 04.10.2010 року о 11.49 год. як водій автомобіля Шевроле, н.з. АЕ5179ЕА, у м. Дніпропетровську, на вул. Курчатова 10, здійснив зупинку та стоянку на тротуарі де для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, чим допустив порушення пункту 15.10 «в» ПДР України, згідно якої позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 260.00 грн., копію вказаної постанови та фотофіксації були відправлені позивачеві поштою 18.11.2009 року та отримані ним 20.11.2009 року, про що свідчать дати на поштових штемпелях на конверті, адресованому відділом ДАІ з ОАТ м. Дніпропетровська УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області на імя позивача.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з'ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил зупинки та стоянки водіями транспортних засобів, за що установлено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п/п «в» п. 15.10. ПДР України, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м.

Згідно п. 1.10 ПДР України, зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Згідно п. 1.10. ПДР України, стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;

Відповідач не надав доказів того, що прилад „ВІЗИР № 0812566 під час фотофіксації працював в автоматичному режимі, не взяв до уваги, що правопорушник знаходився на місці вчинення правопорушення, внаслідок цього слід було складати протокол про адміністративне правопорушення, що не було виконано інспектором ДАІ.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщик міліції ОСОБА_2, при складанні постанови про адміністративне правопорушення серії АН № 555752 від 04.10.2009 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 260 грн., в порушення вимог п.3,п.5,п.9 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення.

Так в порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, протокол про скоєне адміністративне правопорушення не був складений і, відповідно, не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач міг би обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення в діях позивача, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він здійснив тільки зупинку транспортного засобу, щоб висадити пасажира та вивантажити його багаж, а не стоянку в забороненому місці, оскільки згідно п/п «в» п. 15.10. ПДР України, на тротуарі заборонена лише стоянка, а не зупинка; до справи не долучено достатньо доказів, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), за виключенням матеріалів фотозйомки, які не підтверджують достатньо факт порушення позивачем п.15.10 «в» ПДР України, оскільки три фото були зроблені протягом менше, чим однієї хвилини; відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову: - необґрунтовано, тобто, за відсутності для такого висновку достатніх доказів; - без складення протоколу про адміністративне правопорушення, без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача; без врахування даних про особу позивача; без врахування того, що здійснена фотофіксація не надає ніяких даних для того висновку, що його зробив відповідач, оскільки не зафіксовано час стоянки автомобіля на період більше чим 5 хвилин, не враховано твердження позивача, що він зупинився лише для висадки пасажира та вивантаження його багажу; без розяснення позивачу прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, надати докази, надати свої пояснення по суті справи, скористатися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду достатніх доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, крім посилання на матеріали фотофіксації, які на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки постанова про адміністративне правопорушення серії АН № 555752 від 04.10.2009 року, яка була складена у відношенні позивача відповідачем, необґрунтована і незаконна, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 99 КАС України, передбачено, що адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що копія постанови АН № 555752 від 04.10.2009 року, була направлена позивачу з порушенням трьохденного строку 18.11.09 р., та була отримана позивачем 20.11.2009 року, про що свідчать наведені вище докази, з позовом до суду позивач звернувся 25.11.2009 року, тобто менше, чим через 10 днів після отримання постанови, що оскаржується, маються всі підстави вважати поважними причини пропуску позивачем строку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому пропущений з поважних причин десятиденний строк оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,185,186,254 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АН № 555752 від 04.10.2009 року, винесену інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 260 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Поновити позивачу строк звернення до суду з даним позовом.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію постанови не пізніше наступного дня після її виготовлення в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.