Справа № 810/2342/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2015 року 810/2342/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2015 № 25, згідно з якою податковий орган вимагав від позивача сплати боргу з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 171254,00 грн.

Крім того, позивач звернувся до суду з іншим позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 27.05.2015 № 16, згідно з яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 37670,00 грн. за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Ухвалою від 17.07.2015 суд обєднав обидві справи для їх спільного розгляду в обєднаному провадженні.

В основу рішення (вимоги) про визначення позивачу грошових зобовязань зі сплати єдиного внеску та про застосування штрафних санкцій податковим органом покладено твердження про те, що позивач, у період, коли він був зареєстрований в якості фізичної особи підприємця та перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, одержував дохід від діяльності, що не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, а тому такий дохід підлягає оподаткуванню за загальними правилами зі сплатою єдиного соціального внеску.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що твердження податкового органу про те, що він одержував дохід від діяльності, яка не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, не відповідають дійсності, адже у реєстраційній картці на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця та у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування позивач вказував, що займатиметься діяльністю готелів (код за КВЕД 55:10), жодних заяв до державного реєстратора та податкового органу з приводу зміни реєстраційних даних не подавав. Доходи, що одержані від підприємницької діяльності, є платою за надані позивачем готельні послуги, це підтверджується документально і відповідає даним свідоцтва про сплату єдиного податку.

Крім того, позивач зазначав, що припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням у вересні 2014 року, при цьому пройшов податковий аудит, яким не було виявлено жодних порушень податкового законодавства. У травні 2015 року податковий орган повторно провів перевірку діяльності позивача, за результатом якої на підставі одного лише акта перевірки (без прийняття рішення) зі зворотною дією у часі протиправно анулював свідоцтво про сплату єдиного податку, видане позивачу у січні 2012 року, та зробив висновок про те, що одержані позивачем доходи за готельні послуги не відповідають виду діяльності, що зазначений у свідоцтві платника єдиного податку.

Таким чином, позивач просив суд визнати протиправними і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском та рішення про застосування фінансових санкцій.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що у 2015 році внаслідок обміну інформації між реєстрами виявив у реєстраційних даних позивача, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, той факт, що основний вид діяльності позивача за КВЕД не відповідає виду, що зазначений у свідоцтві платника єдиного податку (в ЄДР зазначено основний вид діяльності за КВЕД: 50.10 "Пасажирський морський транспорт", а у свідоцтві про сплату єдиного податку - 55.10 "Діяльність готелів"), тому анулював свідоцтво про сплату єдиного податку, видане позивачу, і дійшов висновку, що позивач одержував доходи від діяльності, що не відповідає виду діяльності, зазначеному у свідоцтві платника єдиного податку.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 05.10.2007 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця (запис про державну реєстрацію в ЄДР № 0006519), як платник податків перебував на обліку в Державній податковій інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області.

З реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, складеної ОСОБА_1, убачається, що з метою державної реєстрації він заявив, що основним видом його діяльності за КВЕД є 55:10 "Діяльність готелів".

У січні 2012 року позивач звернувся до ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області із заявою від 04.01.2012 про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій зазначив про перехід на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2012, а також повідомив податковий орган про обраний вид діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005 "Діяльність готелів" (код 55:10).

28 травня 2012 року ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ОСОБА_1 було видане свідоцтво платника єдиного податку серії Б № 799652, дата переходу на спрощену систему оподаткування з 01.01.2012.

Як убачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, сформованого станом на 14.03.2012, основним видом діяльності ОСОБА_1 за КВЕД зазначено 55:10 "Діяльність готелів".

З довідки про визначення класифікації даних від 19.12.2012 № 3799/12, виданої Головним управлінням статистики у Київській області, також убачається , що основним видом діяльності позивача за КВЕД-2010 є 55:10 "Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення".

З досліджених у судовому засіданні банківських виписок та книги обліку доходів та витрат убачається, що у період з 01.01.2012 по 12.09.2014 ОСОБА_1 одержував дохід виключно від готельних послуг. Цей факт також відображено в акті перевірки і не заперечувався сторонами під час судового засідання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 пояснив, що позивач жодних заяв до державного реєстратора та податкового органу з приводу зміни реєстраційних даних та даних свідоцтва платника єдиного податку в частині визначення видів діяльності не подавав.

12 вересня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис за № 3006519 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 за власним рішенням.

У травні 2015 року Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 23.04.2015 (акт перевірки від 08.05.2015 № 139/17-01/НОМЕР_1).

За результатами перевірки посадова особа податкового органу дійшла висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

пункту 177.6 статті 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 81973,00 грн., у тому числі по періодах: за 2-4 квартали 2012 року на суму 28518,00 грн.; за 2013 рік на суму 38606,00 грн.; за 2014 рік на суму 14849,00 грн.;

частин першої та другої пункту 1 статті 7, пунктів 1, 2 та 5 статті 9 Закону України від 08.07.2010 № "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що призвело до заниження єдиного страхового внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму: 171254,00 грн., у тому числі по періодам: за 2-4 квартали 202 року на суму 64317,60 грн.; за 2013 рік на суму 76811,90 грн.; за 2014 рік на суму 30124,98 грн.

Висновки посадової особи контролюючого органу ґрунтуються на твердженнях про те, що позивач у періоді, що перевірявся, одержував дохід від діяльності, що не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, а тому такий дохід підлягає оподаткуванню за загальними правилами зі сплатою єдиного соціального внеску.

Такий висновок зроблено на підставі даних бази АІС "Реєстрація платників податків", відповідно до яких 6 грудня 2012 року до відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено зміни щодо видів його економічної діяльності, а саме: до класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 на підставі наказу Державного комітету України з питань технічного реагування та споживчої політики від 29.11.2010 № 530 внесено запис про вид діяльності, зокрема: 50:10 "Пасажирський морський транспорт".

Як вже зазначалось, судом встановлено, що ОСОБА_1 заяв до державного реєстратора та податкового органу з приводу зміни реєстраційних даних не подавав.

Жодного рішення з приводу анулювання свідоцтва платника єдиного податку податковий орган також не приймав, але висновок про анулювання свідоцтва було констатовано в акті перевірки від 08.05.2015 № 139/17-01/НОМЕР_1, що стало підставою для твердження, що ОСОБА_1 одержував дохід від діяльності, що не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку.

Жодних відомостей та доказів тому, що ОСОБА_1 займався діяльністю у сфері пасажирського морського транспорту податковим органом під час перевірки не виявлено. Навпаки, перевіркою встановлено що ОСОБА_1 отримував дохід від готельних послуг.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2015 № 25, згідно з якою податковий орган вимагав від позивача сплати боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 171254,00 грн., а також прийнято рішення від 27.05.2015 № 16, згідно з яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 37670,00 грн. за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем вимогою про сплату боргу (недоїмки) та рішенням про застосування фінансових санкцій, позивач оскаржив їх до вищестоящих податкових органів в адміністративному порядку, однак за результатом розгляду скарг податкові вимога та рішення були залишені без змін, а скарги без задоволення.

У подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд під час судового розгляду встановив, що відповідно до наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 "Про затвердження та скасування національних класифікаторів" з 1 січня 2012 року набрав чинності новий національний класифікатор України ДК 009:2010 "Класифікація видів економічної діяльності" (далі - КВЕД-2010). При цьому наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.02.2013 N 113 "Про відновлення чинності національного класифікатора України ДК 009:2005 "Класифікація видів економічної діяльності" чинність національного класифікатора України ДК 009:2005 "Класифікація економічних видів діяльності" (далі - КВЕД-2005) відновлено до 31 грудня 2013 року.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містяться відомості щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зокрема, про види їх діяльності.

Листом від 27.12.2011 № 785-7-25-11 "Щодо введення національного класифікатора КВЕД-2010" Державна реєстраційна служба України розяснила, що програмним забезпеченням ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 1 січня 2012 року буде запроваджено подвійне кодування видів економічної діяльності для субєктів, які на даний час зареєстровані в ЄДР, шляхом додавання окремих полів для внесення відомостей щодо видів економічної діяльності за КВЕД-2010.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що ОСОБА_1 до державного реєстратора та податкового органу із заявами з приводу видів діяльності за КВЕД не звертався.

За таких обставин, суд припускає, що зміна кодів виду діяльності ОСОБА_1 згідно з КВЕД з 55:10 "Діяльність готелів" на 50:10 "Пасажирський морський транспорт" відбулась або внаслідок помилки оператора або автоматично, адже коди є подібними.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені главою 1 Розділу XIV "Спеціальні податкові режими" Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Суб'єкт господарювання - юридична чи фізична особа може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному главою 1 "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" розділу XIV "Спеціальні податкові режими" Податкового кодексу України.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву про застосування спрощеної системи оподаткування за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011 № 1675, у якій зазначає, зокрема, види господарської діяльності, обрані фізичною особою - підприємцем, згідно з КВЕД ДК 009:2005, у разі здійснення виробництва - також види товару (продукції), що нею виробляються (пп. 298.3 ст. 298 ПК України).

Абзацом сьомим підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у свідоцтві платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

Згідно з пунктом 299.1 статті 299 Податкового кодексу України свідоцтво платника єдиного податку видається суб'єкту господарювання, який подав до органу державної податкової служби заяву щодо обрання або переходу на спрощену систему оподаткування.

У свідоцтві платника єдиного податку зазначаються такі відомості, зокрема, брані фізичною особою - підприємцем види господарської діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005, у разі здійснення виробництва - також види товару (продукції), що нею виробляються (пп. 299.11 ст. 299 ПК України).

Підпунктом 299.12 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що до раніше виданого свідоцтва платника єдиного податку в день подання платником єдиного податку заяви органом державної податкової служби вносяться зміни, зокрема, щодо видів господарської діяльності.

Тобто, зі змісту підпункту 299.12 статті 299 Податкового кодексу України вбачається, що єдиною підставою для внесення змін до свідоцтва платника податків щодо видів господарської діяльності є заява платника податків.

Підстави для анулювання свідоцтва платника органом державної податкової служби передбачені пунктом 299.15 статті 299 Податкового кодексу України.

Так, свідоцтво платника податку анулюється органом державної податкової служби у випадку припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання органом державної податкової служби від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення.

Крім того, відповідно до пункту 299.16 статті 299 Податкового кодексу України в разі виявлення органами державної податкової служби під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених цією главою, свідоцтво платника єдиного податку анулюється на підставі акта перевірки.

Податковий кодекс України не визначає такої підстави для анулювання свідоцтва платника єдиного податку, як одержання доходів від діяльності, що не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, адже у такому випадку застосовуються інші правові наслідки, які стосуються визначення способу оподаткування доходу.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) тощо.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що позивач є фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування і в установленому порядку звернувся до податкового органу із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій серед інших видів діяльності обрав вид діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005 "Діяльність готелів (код 55:100). У подальшому позивач не звертався до податкового органу із заявами про зміну видів діяльності, що зазначені у свідоцтві платника єдиного податку.

Доходи, які позивач одержував у період з 01.01.2012 по 12.09.2014, є доходами від надання готельних послуг. Доказів одержання інших видів доходів позивач суду не надав.

Твердження податкового органу про те, що позивач одержував дохід від діяльності, що не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, не відповідає дійсності, адже жодних змін до свідоцтва платника єдиного податку податковим органом не вносилось.

Наведені в акті перевірки відомості про анулювання свідоцтва платника єдиного податку за результатами перевірки у травні 2015 також не відповідають дійсності, адже жодного рішення з цього приводу Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області не приймала (це визнав представник відповідача у судовому засіданні) і не могла прийняти, адже анулювання свідоцтва не може відбуватися зі зворотною дією в часі.

Крім того, свідоцтво платника єдиного податку, видане позивачу, є анульованим з 12.09.2014, тобто з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення підприємницької діяльності позивача та отримання про це податковим органом відповідного повідомлення. У травні 2015 року податковий орган не міг прийняти рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку повторно.

Судом встановлено, що відповідач здійснив нарахування позивачу грошових зобовязань зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та сформував вимогу про сплату недоїмки (боргу) на підставі висновків про те, що позивач одержував дохід від діяльності, що не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку. Крім того, податковий орган прийняв рішення про застосування до позивача фінансових санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Як вже зазначалось, суд встановив, що висновки про те, що позивач одержував дохід від діяльності, яка не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, не відповідають дійсності, а тому оспорювані в даній справі вимога про сплату недоїмки (боргу) та рішення про застосуванню фінансових санкцій підлягають скасуванню як безпідставні і протиправні.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір, доказів понесення інших судових витрат суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати:

вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2015 № 25, сформовану Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, згідно з якою ОСОБА_1 зобов'язано сплати борг з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 171254,00 грн.

рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 27.05.2014 № 16, згідно з яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у сумі 37670,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 525 (п'ятсот двадцять п'ять) гривень 78 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - "27" липня 2015 р.