Справа № 821/4923/14
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4923/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства у Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагентства у Херсонській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною відмову ГУ Держземагентства у Херсонській області в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою з мотивів, викладених у листі №19-21-0.102-1373/15-14-СГ від 19.06.2014р.;

- зобов'язати ГУ Держземагентства у Херсонській області повторно розглянути клопотання позивача від 01 травня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, в порядку, встановленому ч.6 ст.118 Земельного кодексу України;

- скасувати накази ГУ Держземагентства у Херсонській області №21-637/18-14-СГ від 20.06.2014р., №21-768/18-14-СГ від 07.07.2014р., якими було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10;

- скасувати п.2 наказу ГУ Держземагентства у Херсонській області №21-2176/18-14-СГ від 31.12.2014р. «Про затвердження проектів землеустрою та надання громадянам земельних ділянок у власність», в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам: ОСОБА_2 (кадастровий номер - НОМЕР_1), ОСОБА_3 (кадастровий номер - НОМЕР_2), ОСОБА_4 (кадастровий номер - НОМЕР_3), ОСОБА_5 (кадастровий номер - НОМЕР_4), ОСОБА_6 (кадастровий номер - НОМЕР_5), ОСОБА_7 (кадастровий номер - НОМЕР_6), ОСОБА_8 (кадастровий номер - НОМЕР_7), ОСОБА_11 (кадастровий номер - НОМЕР_8), ОСОБА_9 (кадастровий номер - НОМЕР_9), ОСОБА_10 (кадастровий номер - НОМЕР_10), ОСОБА_12 (кадастровий номер - НОМЕР_11) та ОСОБА_13 (кадастровий номер - НОМЕР_12).

- скасувати п.3 наказу ГУ Держземагентства у Херсонській області №21-2176/18-14-СГ від 31.12.2014р. «Про затвердження проектів землеустрою та надання громадянам земельних ділянок у власність», в частині надання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів громадянам: ОСОБА_2 (кадастровий номер - НОМЕР_1), ОСОБА_3 (кадастровий номер - НОМЕР_2), ОСОБА_4 (кадастровий номер - НОМЕР_3), ОСОБА_5 (кадастровий номер - НОМЕР_4), ОСОБА_6 (кадастровий номер - НОМЕР_5), ОСОБА_7 (кадастровий номер - НОМЕР_6), ОСОБА_8 (кадастровий номер - НОМЕР_7), ОСОБА_11 (кадастровий номер - НОМЕР_8), ОСОБА_9 (кадастровий номер - НОМЕР_9), ОСОБА_10 (кадастровий номер - НОМЕР_10), ОСОБА_12 (кадастровий номер - НОМЕР_11) та ОСОБА_13 (кадастровий номер - НОМЕР_12);

- зобов'язати ГУ Держземагентства у Херсонській області виключити інформацію з Державного земельного кадастру, яка внесена на підставі наказу №21-2176/18-14-СГ від 31.12.2014р. «Про затвердження проектів землеустрою та надання громадянам земельних ділянок у власність» про затвердження проектів землеустрою та передачу у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення вказаним громадянам.

Позов обґрунтовував тим, що листом №19-21-0.102-1373/15-14-СГ від 19.06.2014р. ГУ Держземагентства у Херсонській області протиправно відмовило позивачу у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства згідно наданого графічного матеріалу бажаного місця розташування земельної ділянки разом з колективним клопотанням, так як підставою такої відмови є неправдива інформація стосовно надання іншим громадянам дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок. Після звернення позивача відповідачем були прийняті щодо земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність, накази №21-637/18-14-СГ від 20.06.2014р. та №21-768/18-14-СГ від 07.07.2014р. про надання дозволу на розробку проектів землеустрою іншим громадянам та наказ №21-2176/18-14-СГ від 31.12.2014р. про надання цим громадянам земельних ділянок у власність. Ці накази позивач вважає протиправними, оскільки він звернувся до відповідача раніше, ніж громадяни, зазначені в оскаржуваних наказах.

ГУ Держземагентства у Херсонській області проти позову заперечувало, зазначивши, що підставою для відмови ОСОБА_1 у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства став лист відділу Держземагентства у Цюрупинському районі Херсонської області від 11.06.2014р. №1136/01-09 про те, що на всі земельні ділянки, позначені на викопіюванні відділом Держземагентства у Цюрупинському районі Херсонської області, надавались графічні матеріали іншим громадянам. В задоволенні позову відповідач просив відмовити.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2015р. позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову ГУ Держземагентства у Херсонській області в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою з мотивів, викладених у листі №19-21-0.102-1373/15-14-СГ від 19.06.2014р. Зобов'язано ГУ Держземагентства у Херсонській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01.05.2014р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, в порядку встановленому ч.6 ст.118 Земельного кодексу України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ГУ Держземагентства у Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення. В своїй скарзі апелянт зазначає, що правових підстав для відмови в наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у Головного управління не було, так як зазначені громадяни, на відміну від позивача, повністю дотримались вимог чинного земельного законодавства щодо реалізації свого права на безоплатну приватизацію земельних ділянок. Більше того, шість громадян, яким наказом Головного управлінні №21-2176/18-14-СГ від 31.12.2014р. затверджено проекти землеустрою, вже зареєстрували право власності на земельні ділянки.

ОСОБА_1 постанову суду від 10 квітня 2015 року в апеляційному порядку не оскаржив, а тому, на підставі ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувану постанову в межах вимог апеляційної скарги ГУ Держземагентства у Херсонській області, тобто в частині задоволених такою постановою позовних вимог. Жодних заперечень щодо правомірності рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог апелянтом не наведено.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 20.05.2014р. ГУ Держземагентства у Херсонській області отримало від позивача клопотання від 01.05.2014р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га, із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства.

До вказаного клопотання додано графічний матеріал бажаного місця розташування земельної ділянки (фрагмент кадастрової карти) з визначенням бажаного місця розташування земельної ділянки за межами с. Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області, орієнтованою площею 24,0 га.

19.06.2014р. ГУ Держземагентства у Херсонській області листом за №19-21-0.102-1373/15-14-СГ відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо вказаної земельної ділянки, оскільки на зазначену на викопіюванні земельну ділянку раніше вже були видані іншим громадянам накази про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Держземагентства у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства не є правомірною, оскільки не містить будь-яких посилань на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини, відповідач мав надати позивачу можливість усунути недоліки в його клопотанні. У зв'язку з цим, за висновками суду, Держземагентство зобов'язано повторно переглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в порядку, встановленому ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Херсонського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п. «в» ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, серед іншого, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст.118 ЗК України, якою передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у порядку безкоштовної приватизації.

Як зазначалось вище, при розгляді ГУ Держземагентства у Херсонській області клопотання позивача від 01.05.2014р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га, із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства та доданого до нього викопіювання земельної ділянки щодо бажаного місця розташування орієнтованою площею 24,0 га, виявлено, що відносно земельної ділянки орієнтованою площею 24,0 га вже були видані іншим громадянам накази про дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, що стало підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

З графічного матеріалу доданого до клопотання вбачається, що позивачем надано графічний матеріал бажаного місця розташування земельної ділянки за межами с. Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області, орієнтованою площею 24,0 га без визначення на ньому бажаного місця розташування земельної ділянки площею 2,0 га.

Надання позивачем в такому вигляді графічного матеріалу бажаного місця розташування земельної ділянки обумовлено, одночасним зверненням колективу громадян у кількості 12 осіб, серед яких є позивач, до Держземагентства з клопотанням від 01.05.2014р. про надання дозволу на розробку проектів землеустрою по відведенню безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства єдиним масивом позначеним на графічних матеріалах орієнтованою площею 24,0 га відповідно до вимог п.3 ч.4 ст.10 Закону України «Про особисте селянське господарство».

Згідно ст.1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 частини 4 статті 10 Закону України «Про особисте селянське господарство» встановлено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень сприяють особистим селянським господарствам, у т.ч. щодо виділення земельних ділянок єдиним масивом.

Отже, враховуючи наведені норми, виділення земельних ділянок єдиним масивом здійснюється відносно особистих селянських господарств, які обліковуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами за місцем розташування земельної ділянки та фізичним особам, яким у встановленому законом порядку передано у власність або оренду земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Законом України «Про землеустрій» зазначено, що документація із землеустрою - це затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. План земельної ділянки - це графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення об'єктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці.

Оскільки діючим законодавством України не визначено, як саме поняття графічних матеріалів, так і вимоги щодо їх оформлення, то під графічними матеріалами, які додаються до клопотання про одержання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, слід розуміти документацію, яка характеризує місце розташування бажаної земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, її орієнтовний розмір, межі.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Таким чином, на викопіюванні з кадастрової карти (плану) або інших графічних матеріалах, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки, особа повинна вказати саме бажану земельну ділянку з урахуванням розмірів, визначених ст.121 ЗК України, та ч.1 ст.5 Закону України «Про особисте селянське господарство».

Колегія суддів вважає, що Держземагентство при виявлені відсутності на долученому позивачем до клопотання графічному матеріалі бажаного місця розташування земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га в межах єдиного масиву площею 24,0 га повинно було надати позивачу можливість усунути вказаний недолік, а не приймати рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з приводу того, що на зазначену на викопіюванні земельну ділянку вже були видані накази про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність іншим громадянам.

Більше того, як правильно зазначив суд першої інстанції, на час розгляду відповідачем поданого позивачем клопотання доведено факт надання іншим громадянам дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок загальною площею 4,0 га, а саме: громадянину ОСОБА_12 площею 1,0 га згідно наказу від 27.11.2013р., ОСОБА_11 площею 1,0 га згідно наказу від 19.11.2013р. та ОСОБА_13 площею 2,0 га згідно наказу від 18.01.2014р., які знаходяться в межах означеного позивачем місця розташування земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність. Доказів того, що станом на 19.06.2014р. іншим громадянам, крім вказаних вище, були надані дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді, надано не було.

Судова колегія погоджується з Херсонським окружним адміністративним судом, що у листі №19-21-0.102-1373/15-14-СГ від 19.06.2014р. відповідачем не вказано передбачених Земельним кодексом України підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою; вказані відповідачем обставини щодо надання іншим громадянам відповідного дозволу не є тими підставами, з якими ст.118 Земельного кодексу України пов'язує необхідність відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

Єщенко О.В.