Справа № 2-а/1970/4299/11
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2012-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/4299/11

"27" січня 2012 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А. при секретарі судового засідання Винярському В.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідач не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовною заявою Тернопільського обласного центру зайнятості

до комунального підприємства „Житло Кременецької міської ради

про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Житло» Кременецької міської ради про стягнення штрафу в сумі 100777,77 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що 15.11.2011 року начальником інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Тернопільського ОЦЗ ОСОБА_2 проведено перевірку щодо дотримання вимог Закону України «Про зайнятість населення»та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»комунальним підприємством «Житло»Кременецької міської ради. За результатами перевірки складено акт № 62 від 15.11.2011 року, у якому встановлено, що КП «Житло»Кременецької МР наказами № 50, № 51, № 52, 53 від 01.09.2011 року та № 54 від 05.09.2011 року провело вивільнення працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Однак, наказ попередження про можливе вивільнення ОСОБА_7 не видався та звіт про планове та наступне вивільнення в Кременецький РЦЗ ОСОБА_7 не було подано. Також, відповідачем не було направлено звіти про фактичне вивільнення вказаних працівників, чим порушено п.5 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення».

Представник позивача доповнив, що відповідно до вимог чинного законодавства, відповідач при вивільненні вищевказаних працівників зобовязаний був повідомити про це не пізніше як за два місяці в письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - направляють списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів. У разі неподання або порушення строків подання цих даних стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника.

Таким чином, на відповідача було накладено штраф в сумі 100777,77 грн., оскільки за період роботи працівникам, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було нараховано заробітної плати в сумі 100777,77 грн. Оскільки, відповідач добровільно штраф не сплатив, то просив стягнути зазначену суму в судовому порядку.

Ухвалою про відкриття провадження по адміністративній справі № 2-а-1970/4299/11 від 03 січня 2012 року, справа призначалась до розгляду на 17 січня 2012 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Тернопільського окружного адміністративного суду за адресою м. Тернопіль, вул. К.Острозького, 20. В звязку з не прибуттям в судове засідання відповідача по справі, який належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, судовий розгляд цієї справи у судовому засіданні 17 січня 2012 року не проводився і був перенесений на 27 січня 2012 року на підставі п. 3 ст.128 КАС України.

Незважаючи на вжиті судом заходи, для забезпечення дотримання основного принципу судочинства змагальності, зокрема шляхом відкладення розгляду справи для надання можливості відповідачеві реалізувати право відстоювати свої заперечення на вимоги у спорі шляхом подання на їх доведення доказів, участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду в судовому засіданні, відповідач повторно в судове засідання не прибув, заперечень на адміністративний позов не подав та про причини свого неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач у справі - комунальне підприємство «Житло»Кременецької міської ради зареєстрований як юридична особа Кременецькою районною державною адміністрацією 28.03.2005 року.

Позивач Тернопільський обласний центр зайнятості зареєстрований як юридична особа виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 01.12.1997р.

Відповідно до абз.4 п.2 Положення про державну службу зайнятості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 24 червня 1991 року N 47 (надалі Положення №47) основними завданнями державної служби зайнятості є контроль за дотриманням законодавства про зайнятість підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності.

Пунктом 1 Положення № 47, виконання функції з контролю за виконанням законодавства про зайнятість населення підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, фермерами та іншими роботодавцями покладене на інспекція по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення , яка входить до складу державної служби зайнятості.

Як слідує з матеріалів справи, позивач листом №ОЦ-09/4297/0/11-0818 від 27.20.2011 року повідомив комунальне підприємство «Житло»Кременецької міської ради про проведення перевірки з питань додержання законодавства про зайнятість населення.

15.11.2011 року начальником інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Тернопільського ОЦЗ ОСОБА_2 згідно до Положення № 47 та на підставі направлення № оц-09/85 від 10.11.2011 року проведено перевірку комунального підприємства «Житло»Кременецької міської ради з питань додержання вимог пп.2 ст.35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»та п.4, п.5 ст.20 та ст. 5 Закону України «Про зайнятість населення»за період з 04.01.2008 року по 01.08.2011 року. Перевірка проводилась з відома та в присутності директора КП «Житло»Кременецької МР ОСОБА_8

За результатами перевірки складено акт № 62 від 15.11.2011 року, у якому встановлено, що КП «Житло»Кременецької МР згідно наказів № 50, № 51, № 52, 53 від 01.09.2011 року та № 54 від 05.09.2011 року було проведено вивільнення працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Зазначені працівники звільнені відповідачем з займаних посад на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до абзацу 3 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням працівника про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Однак, наказ попередження про можливе вивільнення ОСОБА_7 відповідачем не видався, в книзі реєстрації наказів відсутній наказ про попередження ОСОБА_7 про майбутнє вивільнення, звіт про планове та наступне вивільнення ОСОБА_7 в Кременецький РЦЗ не подавався та звіти про фактичне вивільнення працівників, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відповідачем в Кременецький РЦЗ не направлялись, чим порушено п.5 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення»від 01.03.1991 року № 803-XII (далі Закон № 803-XII) та ст. 49-2 КЗпП України.

Як свідчать довідки про середню заробітну плату (дохід) № 198, № 195, № 197, № 194, № 196 від 15.11.2011 року видані директором КП «Житло»Кременецької МР ОСОБА_8, загальний розмір річної заробітної плати вивільнених працівників, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 становить 100777,77 грн.

Відповідно, у звязку з порушенням вимоги п.5 ст.20 Закону № 803-XII Кременецький РЦЗ було застосовано до відповідача штрафні санкції у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника (всього на суму 100 777,77 грн.) та запропоновано у 30 денний строк сплатити на розрахунковий рахунок Кременецького районного центру зайнятості штраф у сумі 100777,77 грн.

Акт перевірки підписаний директором КП «Житло»Кременецької МР ОСОБА_8 без зауважень та один примірник акта отримано 15.11.2011 року.

Однак, згідно пояснень позивача, станом на дату розгляду справи судом, вищевказаний штраф відповідачем не сплачено.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України "Про зайнятість населення" державна служба зайнятості має право одержувати від підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності, адміністративні дані по наявність вакантних робочих місць, у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, характер і умови праці на них, про всіх вивільнюваних, прийнятих і звільнених працівників та інформацію про передбачувані зміни в організації виробництва і праці, інші заходи, що можуть призвести до вивільнення працівників.

Згідно п.5 ст. 20 Закону України "Про зайнятість населення" при вивільненні працівників (у тому числі працюючих пенсіонерів та інвалідів) у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, повідомляють про це не пізніш як за два місяці в письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - направляють списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів.

У разі неподання або порушення строків подання цих даних стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника. Ці кошти зараховуються до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття і використовуються для фінансування заходів по працевлаштуванню та соціального захисту вивільнюваних працівників.

Пунктом 6 статті 20 Закону України "Про зайнятість населення" встановлено, що порядок стягнення та розміри штрафів за невиконання вимог цієї статті з підприємств, установ і організацій встановлюється законодавством України.

Згідно абз. 4 підпункту "л" пункту 8 Положення № 47 державна служба зайнятості має право стягувати відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" штрафи з підприємств, установ та організацій усіх форм власності у разі неподання або порушення строків подання державній службі зайнятості письмового повідомлення про наступне вивільнення працівників, як це передбачено пунктом 5 статті 20 Закону України "Про зайнятість населення".

В силу ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Факт порушення відповідачем вимог п.5 ст. 20 Закону України "Про зайнятість населення" встановлений в судовому засіданні, підтверджується дослідженими судом доказами та самим відповідачем, який підписав акт перевірки без заперечень.

За змістом ч.4 ст.38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в редакції Закону №2464-УІ від 08.07.2010 року строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», не застосовується.

Згідно до п. 9.7 та 9.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.12.2000 року №339, зареєстрованої в Мін'юсті 16.01.2001 року за №30/5221, із змінами та доповненнями, - не сплачені в строк, зокрема, штрафи стягуються в дохід Фонду із страхувальника у судовому порядку відповідно до законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства „Житло Кременецької міської ради (ід. код 32291698, Тернопільська обл.., Кременецький р-н, м. Кременець, вул. Потік Ірва, 35) на користь Тернопільського обласного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття 100 777 (сто тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 77 коп. штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвали постанову. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також: прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 31 січня 2012р.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.