Справа № 814/3563/14
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року Справа № 814/3563/14

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Середа О.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Енергобанк, м. Київ,

до відповідача: Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області, м. Миколаїв

Суть спору: зняття арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Енергобанк (надалі - позивач) звернувся до суду із позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області (надалі - відповідач) про зняття арешту з нерухомого майна.

Позов обґрунтовано тим, що дії відповідача є неправомірними в частині накладення арешту на предмет іпотеки нежитлові будівлі: деревообробний цех, літ. А-3 загальною площею 7801,0 кв. м.; цех «Корвет», літ. Б 2 загальною площею 1977,8 кв. м.; цех № 8, літ. В - 5 загальною площею 7079,8 кв. м.; бойлерна, літ. Г загальною площею 129, 6кв. м.; навіс, літ. Е загальною площею 663, 0 кв. м.; склад літ. Ж загальною площею 196,7 кв. м.; склад, літ. З загальною площею 191,9 кв. м.; склад, літ. К загальною площею 364 кв. м.; трансформаторна, літ. Л. загальною площею 43, 8 кв. м.; склад, літ. М загальною площею 207,4 кв. м.; їдальня, літ Н загальною площею 220,9 кв. м.; покриття І; покриття ІІ VII; дорога XII I-XV, а також земельна ділянка загальною площею 4, 2716 га (чотири цілих дві тисячі сімсот шістнадцять десятитисячних) гектарів (кадастровий номер :15:003:0013), що розташовані за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, буд. 1б/1, що належить на праві власності боржнику - Іпотекодавцю, оскільки порушуються права Іпотекодержателя стягувача за виконавчим провадженням в частині неможливості повернути кошти по кредитному договору.

Відповідач позовні вимоги не визнає повністю з підстав викладених у запереченні, зокрема, вважає їх безпідставними та необгрунтованими.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Заяв чи клопотань про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши всі матеріали справи, суд встановив наступне.

10.07.2008 р. між АБ Енергобанк, правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ЕНЕРГОБАНК та ОСОБА_1 (надалі позичальник 1) укладений договір про надання кредиту № 26.

10.07.2008 року між Банком та ОСОБА_2 (надалі - Позичальник 2), укладений договір про надання кредиту № 27 (надалі - Кредитний договір 2).

10.07.2008 року між Банком та ОСОБА_3 (надалі - Позичальник 3), укладений договір про надання кредиту № 28 (надалі - Кредитний договір 3).

10.07.2008 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна Українська Компанія» (надалі - Позичальник 4), в особі ОСОБА_4, укладений договір про надання кредиту № 29 (надалі - Кредитний договір 4).

09.10.2008 року між Банком, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Кадіс» (надалі - Боржник), в особі ОСОБА_5, та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним обєднанням «Концерн «Металіст» (надалі - Позичальник 5), в особі ОСОБА_1, укладений договір про переведення боргу на іншу особу. Відповідно до п. 2.1. цього договору за згодою кредитора Боржник у зобовязанні, а саме договорі про надання кредиту № 18 від 30.10.2007 року (надалі - Кредитний договір 5), ТОВ «Фірма «Кадіс» змінюється на нового боржника ТОВ ВКО «Концерн «Металіст».

29.12.2010 р. між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» (надалі - Позичальник 6), в особі ОСОБА_6, укладений договір кредитної лінії № 4 (надалі - Кредитний договір 6).

30 грудня 2010 року з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Морська транспортна компанія» (надалі - Іпотекодавець), було укладено договір іпотеки відповідно до умов якого, позичальник надав ПАТ Енергобанк в іпотеку нерухоме майно (деревообробний цех, літ.А- 3 загальною площею 7801,0 кв.м.; цех «Корвет», літ.Б-2 загальною площею 1977,8 кв.м.; цех №8, літ. В-5 загальною площею 7079,8 кв.м.; бойлерна, літ.Г загальною площею 129,6 кв.м.; навіс, літ.Е загальною площею 663,0 кв.м;, склад, літ.Ж загальною площею 196,7 кв.м.; склад, літ.З загальною площею 191,9 кв.м.; склад, літ.К загальною площею 364,0 кв.м.; трансформаторна, ліг.Л загальною площею 43,8 кв.м.; склад, літ.М загальною площею 207,4 кв.м.; їдальня, літ.Н загальною площею 220,9 кв.м.; покриття І; покриття ІІ-УИ; дорога XII І-ХУ, а також земельна ділянка загальною площею 4,2716 га (чотири цілих дві тисячі сімсот шістнадцять десятитисячних) гектарів (кадастровий номер :15:003:0013), які знаходяться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, будинок 16/1).

В звязку з невиконанням позичальниками зобовязань, передбачених умовами Кредитних договорів у позичальників виникла заборгованість по вказаним Кредитним договорам, яка не була вчасно сплачена, а тому позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

27.02.2014 р. рішенням господарського суду Миколаївської області у справі № 915/1750/13 в порядку звернення стягнення на Предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.12.2010р. було визнано за ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» право власності на предмет іпотеки, а саме - деревообробний цех, літ.А- 3 загальною площею 7801,0 кв.м.; цех «Корвет», літ.Б-2 загальною площею 1977,8 кв.м.; цех №8, ліг.В-5 загальною площею 7079,8 кв.м.; бойлерна, літ.Г загальною площею 129,6 кв.м.; навіс, літ.Е загальною площею 663,0 кв.м;, склад, літ.Ж загальною площею 196,7 кв.м.; склад, літ.З загальною площею 191,9 кв.м.; склад, літ.К загальною площею 364,0 кв.м.; трансформаторна, літ.Л загальною площею 43,8 кв.м.; склад, літ.М загальною площею 207,4 кв.м.; їдальня, літ.Н загальною площею 220,9 кв.м.; покриття І; покриття ІІ-УІІ; дорога XII І-ХУ, та земельну ділянку загальною площею 4,2716 га (чотири цілих дві тисячі сімсот шістнадцять десятитисячних) гектарів (кадастровий номер :15:003:0013), що знаходяться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, будинок 1б/1.

Факт реєстрації обтяжень нерухомого майна підтверджується Витягами про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 29917197 та № 29917250 від 30.12.2010 року, а також Інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 22808956 від 11.06.2014 року.

18 червня 2012 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління відкрив виконавче провадження ВП №33056289 (з виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 28 травня 2012 року №5016/304/2012 (13/28) про стягнення з ТОВ "Морська транспортна компанія" на користь ТОВ "Українська сирьєва компанія" 3 435 140, 90 грн. боргу) і наклав арешт на все майно, що належить ТОВ "Морська транспортна компанія", в межах суми звернення стягнення.

Постановою від 28 вересня 2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління, з посиланням на п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", повернув стягувачу наказ господарського суду Миколаївської області від 28 травня 2012 року №5016/304/2012 (13/28), із зазначенням того, що цей виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 28 вересня 2013 року.

14 травня 2014 року представник позивача, посилаючись на ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", звернувся до Управління із заявою (вих. № 55/21-173) про зняття арешту. В цій заяві позивач вказав, що наявність арешту створює перешкоди у користуванні та розпорядженні власним нерухомим майном, оскільки унеможливлює державну реєстрацію права власності відповідного до законодавства.

У листі від 28 травня 2014 року № 021-24/3252 Управління зазначило про відсутність підстав для зняття арешту.

Відповідач в своїх запереченнях зазначає, що оскарження дій органу ДВС передбачає інший процесуальний порядок їх оскарження та визначений перелік осіб, які мають право на звернення до суду.

Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області зазначає, що оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження № 33056289 та іншим учасником виконавчого провадження № 33056289, він позбавлений права на звернення до суду для оскарження дій або бездіяльності державного виконавця у порядку частини 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Законом України "Про державну виконавчу службу" від 24 березня 1998 року визначено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця покладено обов'язок щодо прийняття до виконання виконавчого документа і винесення постанови про відкриття виконавчого провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державному виконавцеві надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приймаючи постанову ВП № 33056289 від 18 червня 2012 року "Про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження", державний виконавець діяв відповідно до покладених на нього завдань та з урахуванням приписів Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях відповідача відсутні порушення закону.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства Енергобанк - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Головуючий суддя О. Ф. Середа