Справа № 826/11418/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

29 липня 2015 року № 826/11418/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до відповідача Деснянського районного в м. Києві військового комісаріату
прозобов`язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Деснянського районного в м. Києві військового комісаріату в якому просить:

- визнати протиправною діяльність призовної комісії Деснянського району м. Києва;

- скасувати рішення призовної комісії Деснянського району м. Києва про призов ОСОБА_1 на строкову службу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 16.07.2015 представники відповідача надали заперечення проти адміністративного позову в яких просять відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Також представник позивача заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти якого не заперечили представники відповідача.

Суд клопотання представника позивача задовольнив та перейшов до розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України в порядку письмового провадження.

Станом на час розгляду справи по суті жодних інших документів від сторін до суду не надходило.

Отже, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач перебуває на військовому обліку призовників у відповідача з 30.01.2007 (рішення комісії з питань приписки від 30.01.2007).

Під час весняного призову 2011 року позивач після проходження медичного огляду військово лікарською комісією визнаний придатним для проходження строкової військової служби.

Позивач на той час мав відстрочку від призову на строкову військову службу відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підставою чого є те, що батько та мати позивача з 06.03.2001 розлучені та ОСОБА_1 проживає разом з батьком, інвалідом 1-ї групи, та неповнолітньою сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі зазначеної норми Закону та заяви на ім`я Голови РПК, у зв`язку з тяжким сімейним положенням, позивачу надано відстрочка від призову на строкову військову службу.

У зв`язку з проведення чергового призову у 2015 році, позивач 17.02.2015 прибув до Деснянського РВК для проходження медичного огляду та на підставі норм чинного законодавства був визнаний придатним для проходження строкової військової служби.

Під час проходження контрольного медичного обстеження 13.03.2015 лікар дерматолог рекомендував позивачу пройти лікування, та зявитись на повторний огляд вдруге 27.03.2015.

27.03.2015 позивач прибув вдруге до лікаря дерматолога та поскаржився на висипання на тілі, у зв`язку з чим направлений на додаткове медичне обстеження до Олександрівської клінічної лікарні м. Києва та відповідно до виписки І/Х № НОМЕР_1 від 14.04.2015 встановлений діагноз «Екзема інфекційна», незважаючи на це рішенням ВЛКК МВК позивач визнаний придатним для проходження строкової військової служби.

20.05.2015 позивач направлений для проходження військової служби до військової частини пп 0213 м. Полтава.

Відповідно до копії довідки від 10.04.2015 № 1082 позивач перебуває на обліку в Деснянському Управлінні праці та соціального захисту населення та отримує компенсаційні виплати, як особа, що здійснює догляд за інвалідом І групи ОСОБА_3 1970 р.н.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, а тому і звернувся з відповідним позовом до суду.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чиновного законодавства з приводу даного спору, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи зокрема на наступне.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) відстрочка від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами за їх бажанням надається призовникам, які мають непрацездатних батька і матір чи одинокого непрацездатного батька (одиноку непрацездатну матір) або непрацездатних осіб, під опікою, піклуванням чи на утриманні яких перебував призовник, або осіб, над якими призовник здійснює опіку чи піклування, якщо вони не мають інших працездатних осіб - громадян України, зобов`язаних відповідно до законодавства їх утримувати. Непрацездатність зазначених осіб визначається в порядку, встановленому законодавством.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, а саме довідкою Управління праці та соціального захисту населення від 10.04.2015 № 1082 позивач перебуває на обліку в Деснянському Управлінні праці та соціального захисту населення та отримує компенсаційні виплати, як особа, що здійснює догляд за інвалідом І групи ОСОБА_3 1970 р.н.

На підставі абз. 1 ч. 2 ст. 17 Закону та заяви позивач від 07.04.2011 на ім`я Голови РПК, у зв`язку з тяжким сімейним положенням, позивачу надано відстрочка від призову на строкову військову службу та зобов`язано кожен рік надавати довідку із жеку про склад сім`ї.

Згідно із довідкою Житлово експлуатаційної контори № 319 від 17.09.2014 № 319 на житловій площі за адресою: АДРЕСА_1 прописані та проживають: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, оскільки останній втратив право на відстрочку на підставі абз. 1 ч. 2 ст. 17 Закону, оскільки за батьком інвалідом 1-ї групи повинна відповідно до наведених норм законодавства доглядати повнолітня, працездатна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже відповідач діяв законно та не порушив жодним чином права позивача.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, наведені вище обставини, наявні матеріали справи та норми зазначеного законодавства свідчать про не обґрунтованість позовних вимог позивача, що підтверджується допустимими доказами по справі, зважаючи на що, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська