Справа № 22-а-6696/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Сержанюка А.С.,

суддів: Фінагєєва В. О., Березовенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона являється матірю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до трьох років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Всупереч закону відповідач виплачує їй державну допомогу в меншому розмірі, а її звернення до відповідача про перерахунок допомоги залишене без задоволення, просила визнати неправомірними дії відповідача по відмові у виплаті державної допомоги згідно вимог закону та стягнути з відповідача борг, що склався за весь період.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років неправомірними. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 суму Травної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом про Державний бюджет України на відповідний рік для дітей віком до шести років, за період з грудня 2007 року по грудень 2008 року включно.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є матірю сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, у звязку з чим знаходиться на обліку в УПСЗН Білоцерківської міської ради і з І07 року отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х Іків. У 2007 році позивач отримав таку допомогу у розмірі, встановленому ст. 56 §кону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Починаючи з 2008 року опомога виплачується позивачу відповідно до ст. 15 та п.З прикінцевих положень акону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив с того, що позивач відповідно о вимог ст. 15 Закону України про державну допомогу сімям з дітьми» має право на гримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки №и зроблені в результаті порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції п.23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» України «Про державний бюджет на 2008 рік») державна допомога по догляду мою до досягнення нею 3-х років надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним им доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не 130 грн.

Згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлюється у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року -75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до Білоцерківського районного суду Київської області позивач звернувся 12.01.2009 року про, що їть штамп вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову посилаючись в т.ч. і на пропуск строку звернення до суду, що слідує з письмових заперечень відповідача.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає із сторін, на що вказано в ст.100 КАС України.

Приймаючи до уваги, що позивач пропустила встановлений річний строк для звернення до суду, та не надала суду доказів, що пропуск строку стався з поважних тин, колегія суддів приходить до висновку, що позов в частині стягнення на користь позивача допомоги за період з грудня 2007 по 22 травня 2008 року не підлягає задоволенню.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. вказані положення п.23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» не визнавалися конституційними, вони є чинними і мають виконуватися, а відтак, виплачуючи позивачці допомогу у 2008 р. на підставі цієї норми закону, відповідач діяв правомірно відповідності із законом.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і ухвалення постанови про задоволення позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2009 року скасувати і ухвалити по даній справі нову постанову якою: відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: