Справа № 2-а-10203/11
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

12 жовтня 2011 року м. Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гордійчука В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про зобовязання перерахувати та виплатити пенсію відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

в с т а н о в и в :

Позивач у поданому до суду 28 вересня 2011 року позовів зазначає, що він що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто в зоні гарантованого добровільного відселення, є непрацюючим пенсіонером, інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС та постраждалим 1 категорії від такої аварії.

Відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону), відповідачем йому повинна виплачуватись державна пенсія в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а згідно ст.39 вказаного Закону - підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Відповідач вказаних виплат у таких розмірах йому не виплачував і не виплачує, зробити їх перерахунок в сторону збільшення та виплату відмовляється.

Просить суд постановити рішення, котрим визнати за ним право на отримання державної пенсії у розмірі шести мінімальних заробітних плат за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону, зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату вказаних пенсій у таких розмірах та підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 39 Закону за період з 28 березня 2011 року до настання обставин з якими закон повязує припинення таких виплат.

Відповідач, отримавши 30 вересня 2011 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими матеріалами, у встановлений ч.3 ст.183-2 КАС України строк заперечення проти позову чи заяви про його визнання не подав.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом установлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, є непрацюючим пенсіонером та потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Дані обставини стверджено паспортом, пенсійним посвідченням, посвідченням громадянина, який постраждав від Чорнобильської катастрофи, довідками та відмовою відповідача, а також довідкою Видертської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області.

Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12 січня 1993 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.39 Закону, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення підвищуються у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Як убачається з довідки до акта МСЕК № 040400 (а.с. 8), ОСОБА_1 з 16 грудня 1978 року довічно встановлена ІІІ група інвалідності, причиною якої визнано захворювання, що пов`язане з проживанням на території, забрудненій внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розмір основної пенсії особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІІ групи відповідно до ст.54 Закону визначено у 6 пенсій за віком, додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону - у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згаданий розмір підвищення до пенсії згідно ст. 39 Закону, як і розміри державної і додаткової пенсій по інвалідності, відповідно до ст. ст. 50, 54 цього Закону зазнали змін, що відбулись відповідно до п.п.9, п.п. 12, п.п.13, п.п. 15 п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.

Вказані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними і такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення.

Відповідач згідно його довідок та листа виплачує позивачу підвищення до пенсії, державну і додаткову пенсії в менших розмірах, керуючись при цьому постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», №530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», що є значно меншим.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачу розміру пенсії застосуванню підлягають ст. ст. 39, 50, 54 Закону, а не вищеназвані постанови Кабінету Міністрів України, оскільки останні істотно звужують обсяг раніше встановлених законом прав.

Суд, з огляду на відсутність іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком, ніж передбачений ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з метою реалізації конституційної гарантії на отримання пенсії, приходить до висновку про необхідність застосування відповідачем згаданої правової норми при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком, що є базовою величиною для розрахунку основної і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дорівнює розміру визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Камінь-Каширському районі.

Беручи до уваги Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» № 3491-VI від 14 червня 2011 року, що набрав чинності 19 червня цього року, яким установлено, що у 2011 році норми і положення ст. ст. 39, 50, 54 Закону застосовуються у порядку та розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, а також норми Постанови КМ України №745 від 6 липня 2011 року, якою визначений розмір виплати вказаних статей Закону, яка набрала чинності 23 липня 2011 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення по 22 липня 2011 року включно.

Таким чином, захисту підлягає право позивача шляхом зобовязання Управління перерахувати і виплатити в межах визначеного ч.2. ст.99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду підвищення до пенсії, відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.39 Закону із врахуванням ст.22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» за період з 28 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, основну пенсію в розмірі згідно ст.54 Закону за період з 28 березня 2011 року по 22 липня 2011 року та додаткову пенсію у передбаченому ст.50 Закону розмірі за вказаний період.

Дії відповідача щодо невиплати позивачу підвищення до пенсії, основної та додаткової пенсій в таких розмірах є неправомірними.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Камінь-Каширському районі Волинської області.

Позовні вимоги позивача в частині визнання за ним права на отримання державної та додаткової пенсій у розмірах відповідно шести мінімальних пенсій за віком та 50 відсотків такої мінімальної пенсії задоволенню не підлягають, оскільки таке його право визначене ст.ст.50, 54 Закону.

Суд не стягує з Управління судового збору, оскільки від його сплати на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідач звільнений.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст.ст. 39, 49, 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» № 3491-VI від 14 червня 2011 року, Постановою КМ України №745 від 06 липня 2011 року, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії 1, непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, інваліду ІІІ групи підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 28 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі відповідно шести мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком за період з 28 березня 2011 року по 22 липня 2011 року згідно ст. ст. 39, 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням виплачених сум.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з врахуванням ст.22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік»і виплачених сум за період з 28 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області нарахувати і виплатити позивачу ОСОБА_1, як особі віднесеній до категорії 1, інваліду ІІІ групи захворювання якого повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи державної пенсії в розмірі не менше 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 (пятдесяти) відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 28 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий : В. М. Гордійчук