Справа № 814/578/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

09.06.2015 р. № 814/578/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомпублічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго", вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017

доСДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального ГУ Міндоходів, пр. Шевченко, 15/1, м. Одеса, 65058

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.02.2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, зобовязання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», звернувся з адміністративним позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального ГУ Міндоходів (далі СДПІ). З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.02.2015 р. № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2; зобовязати відповідача відобразити показник коду рядка 13.5.1: «сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в поточному звітному (податковому) періоді» звітної податкової декларації з податку на прибуток за 2013 р. від 28.02.2014 р. № НОМЕР_3 з урахуванням уточнюючих декларацій від 26.03.2014 р. № НОМЕР_4 та 20.06.2014 р. № НОМЕР_5 у сумі 1823660,00 грн. в інтегрованій картці позивача, як фактичну переплату авансових внесків з податку на прибуток; визнати протиправним та скасувати нарахування та стягнення до бюджету пені в сумі 24109,06 грн. в інтегрованій картці позивача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що СДПІ неправомірно не проведено зарахування сум авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів в рахунок щомісячних авансових внесків з податку на прибуток за 2014 р. та неправомірно на підставі висновку відповідача про порушення строку сплати узгоджених податкових зобов'язань з авансового внеску з податку на прибуток по податковим деклараціям з податку на прибуток у сумі 3234217,19 грн. нараховано пеню в розмірі 24109,06 грн., оскільки авансові внески з податку на прибуток за червень-вересень 2014 р. позивачем було сплачено у передбачений ПК України спосіб. Інші податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств у позивача відсутні.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач порушив строк сплати узгодженої суми податкового зобовязання з авансового внеску з податку на прибуток по декларації за 2013 р. з урахуванням уточнюючих декларацій.

Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухав пояснення представників сторін, дослідив подані документи та матеріали, що містяться у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінив докази у їх сукупності, суд дійшов висновку що позовні вимоги належать задоволенню виходячи з наступного:

23.01.2015 р. СДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання дотримання законодавчо встановленого терміну сплати до бюджету узгодженої суми самостійно визначеного грошового зобовязання з авансового внеску з податку на прибуток за 2013 р., результати якої оформлено актом № 7/28-0851-40/23399393.

За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.02.2015 р. № НОМЕР_1 на суму 311322,78 грн. і № НОМЕР_2 на суму 24197,89 грн.

Підставою для прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень послугували відповідні висновки акту перевірки, а саме:

Платником податків всупереч п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, п. 31.1 ст. 31, п. 57.1 ст. 57 ПК України порушено строк сплати узгодженої суми податкового зобовязання з авансового внеску з податку на прибуток по податковій декларації з податку на прибуток за 2013 р. від 28.02.2014 р. № НОМЕР_3, з урахуванням уточнюючих декларацій від 26.03.2014 р. № НОМЕР_6 та 20.06.2014 р. № 9, у законодавчо встановлені терміни, в сумі 3234217,19 грн.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платники податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Авансові внески з податку на прибуток вважаються узгодженими податковими зобовязаннями і сплачуються щомісяця не пізніше 30 числа звітного місяця. Строк сплати авансових внесків, як і податкових зобовязань з податку на прибуток, не переноситься, якщо останній день сплати припадає на вихідний або святковий день.

Нарахування звітних сум з податку на прибуток підприємств за 2013 р. до інтегрованої картки позивача здійснювалось відповідно до звітних сум, алгоритму заповнення податкової декларації з податку на прибуток підприємства та рекомендацій листа Міністерства доходів та зборів від 07.02.2014 р. № 3194/7/99-99-19-03-01-17(далі Лист).

З урахуванням сплати позивачем щомісячних платежів по авансовим внескам з податку на прибуток в інтегрованій картці за кодом платежу 11023100 «Авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» виникла, як вважає відповідач, заборгованість у розмірі 3234217,19 грн.

Відповідач направив позивачу лист № 839/10/28-08-51-2-22 від 14.10.2014 р., в якому зафіксував заборгованість з авансового внеску з податку на прибуток у сумі 803040,06 грн. На лист позивача від 15.10.2014 р. № 01/35-5839 про проведення звірки сплати податків станом на 01.10.2014 р., СДПІ направило позивачу акт № 272-51 від 21.10.2014 р. по звірянню розрахунків з платежу 11023100 «Авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» за період 01.01.2014 р. до 01.10.2014 р.

Отримавши акт № 272-51, позивач виявив ряд розбіжностей, які виникли в період подачі 20.06.2014 р. уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2013 р. (реєстраційний номер НОМЕР_5). На думку позивача, в акті по звірянню розрахунків безпідставно відображено пеню в сумі 24109,06 грн.

Позивачем було направлено листа відповідачу від 10.12.2014 р. № 01/35-6892 з проханням усунути розбіжності.

Проте, листом від 24.12.2014 р. № 1031/10/28-08-51-40-35 відповідач повідомив, що після подання уточнюючої декларації від 20.06.2014 р., відповідно до розрахунку в інтегрованій картці показник коду рядка 14 за їх даними складає «-» 1937519,00 грн. та відповідно в картку проведено «+» 779679 грн.

Таке рознесення рядків декларації не відповідає заповненій декларації з податку на прибуток позивача.

Суд зазначає, що до функцій відповідача належить оперативний облік платежів до бюджету, який здійснюється відповідно до Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 р. № 765 (далі - Порядок № 765).

Пунктом 11 р. 1 Порядку № 765 визначено, що за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Відповідно до п. 13 розділу II Порядку № 765 встановлено, що занесення/перенесення, виключення /включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації. Контроль за достовірністю та повнотою відображення інформації в інформаційній системі забезпечується структурними підрозділами, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

Відповідно до п. 2 розд. ІІІ Порядку № 765, зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

Для обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником податків. Інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем.

Відповідач не заперечує, що показники податкових декларацій з податку на прибуток відображаються в інтегрованій картці платника в автоматичному режимі та пояснює, що показники відображаються згідно з алгоритмом контролю податкової декларації з податку на прибуток підприємства, який враховує вимоги листа Міністерства доходів і зборів України від 07.02.2014 р. № 3194/6/99-99-19-03-01-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік».

Суд зазначає, що лист Міністерства доходів і зборів України не є нормативно - правовим актом, а, отже, не встановлює будь-яких обов'язків для платника податків щодо його виконання.

Крім того, вказаний лист не може встановлювати будь-яких обмежень для платника податків щодо реалізації ним норм п.п. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПК України. А у разі коли норма ПК України чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, то у відповідності до вимог пунктів 4.1.4, 56.21 Податкового кодексу України, рішення приймається на користь платника податків.

Будь-яких зауважень щодо правильності форми поданої позивачем декларації податковим органом не надавалося.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України нарахування та сплата податкового зобов'язання здійснюється на підставі документа, що подається контролюючому органу у випадках, передбаченим Кодексом. Таким документом є податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація), що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом.

Позивачем відповідно до ст. 152 ПК України, як платником податку на прибуток, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади, прийнято рішення щодо сплати консолідованого податку та сплати податку за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами III розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Сума податку на прибуток відокремлених підрозділів за відповідний звітний (податковий) період визначається розрахунково, виходячи з загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів такого платника податку в загальній сумі витрат цього платника податку.

Відповідно до ст. 153 ПК України обов'язок із нарахування та сплати авансового внеску з цього податку за визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу ставкою покладається на будь-якого емітента корпоративних прав, що є резидентом, незалежно від того, є такий емітент або отримувач дивідендів платником податку чи має пільги зі сплати податку, надані цим Кодексом, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена в пункті 151.1 статті 151 цього Кодексу (крім платників цього податку, які підпадають під дію статті 156 цього Кодексу). Обов'язок із нарахування та сплати авансового внеску з цього податку не поширюється на суб'єктів господарювання, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку згідно з розділом XIV цього Кодексу.

Це правило поширюється також на державні некорпоратизовані, казенні або комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому відповідно центральним або місцевим органом виконавчої влади, до сфери управління якого віднесено такі підприємства, відповідно до державного або місцевого бюджету.

Відповідно до п.п. 153.3.3. ПК України платник податку - емітент корпоративних прав, державне некорпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2 цього пункту .

В п.п. 153.3.4. ст. 153 ПК України вказано що у разі, якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Позивач перед виплатою дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності за 2012 р. у червні 2013 р. сплатив авансові внески з податку на прибуток відповідно до ст. 153 ПК України в сумі 1823660,00 грн.

Відповідно до ст. 57 ПК України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації. Товариство сплатило авансових внесків з податку на прибуток 20271434,00 грн., у тому числі, до управління - 10709340,00 грн. (основне місце обліку), до бюджетів філій - 9562094,00 грн. (за основним місцем обліку філій).

В листі Міндоходів України від 12.09.2013 р. № 17802/7/99-99-19-03-02-17 фіскальна служба висловила свою позицію щодо можливості здійснити залік сплачених протягом 2013 р. сум авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у зменшення щомісячних авансових внесків по результатам декларування за звітний 2013 р, а саме: сплачені протягом 2013 р. авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів, а також не враховані у зменшення податку суми авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік зменшують суму податкових зобов'язань платника, що підлягають сплаті, у декларації за 2013 р. Такий висновок фіскальна служба розмістила також на загальнодоступному ресурсі «Єдина база податкових знань».

Податковою декларацією з податку на прибуток, поданою 20.06.2014 р. (реєстраційний номер документу НОМЕР_5), позивач задекларував суму податку на прибуток у розмірі 14084309,00 грн.(код рядка 11), сума сплачених дивідендів з податку на прибуток відображена у коді рядка 13.5.1 Додатку ЗП у сумі 1823660,00 грн., сума сплачених авансових внесків відповідно до ст. 57 ПК України склала 10709340,00 грн., а після подачі уточнюючої декларації за 2012 р. та сплати п/д № 3256 від 13.06.2014 р. на суму 200000,00 грн. в коді рядка 13.7 сума склала 10721022,00 грн.

Відповідно до наданого акту звірки розрахунків станом на 01.10.2014 р. по авансовим внескам з податку на прибуток та листа СДПІ № 1031/10/28-08-51-40-35 від 24.12.2014 р. позивачу стало відомо, що ДФС листом 07.02.2014 р. № 3194/7/99-99-19-03-01-17 надала розяснення щодо заповнення податкової звітності з податку на прибуток за 2013 р., в якому прописується алгоритм заповнення рядків декларації, та в подальшому на підставі цього алгоритму, автоматично здійснюється рознесення рядків декларації. Відповідно до цього алгоритму позивач не має права зменшити суму податку на прибуток на суму сплачених авансових внесків, тобто код рядка 13 ЗП повинен рахуватися без урахування суми 1823660,00 грн.

Однак, такий алгоритм розрахунку не відповідає нормам ст. 57 і ст. 153 ПК України.

У результаті застосування СДПІ зазначеного алгоритму, задекларована переплата по авансовим внескам у сумі «-» 3761179,00 грн. не була відображена в інтегрованій картці, як переплата з цього податку. У звязку з чим різниця між сумою переплати з податку на прибуток позивача та сумою переплати ДФС «-» 1937519,00 грн, відображеною в інтегрованій картці платника податку на прибуток складає «-» 1823660,00 грн.

Крім переплати з авансового внеску з податку на прибуток за результатами декларування 2013 р. у сумі 3761179 грн., товариством ще були сплачені щомісячні авансові внески з податку на прибуток на суму 4144231,00 грн.

Згідно форми декларації, сума авансу при виплаті дивідендів, на яку зменшується нарахований за результатами року податок відображається у рядку 13.5.1 додатку ЗП декларації, а сума перевищення, яка переноситься на зменшення податкових зобов'язань наступних звітних періодів, - у рядку 13.5.2 додатку ЗП декларації.

Саме таким чином і діяв позивач, зазначивши суму авансів, сплачених при виплаті дивідендів (1823660 грн.) у рядку 13.5.1 декларації, у результаті чого ця сума зменшила податкові зобов'язання позивача, нараховані за результатами 2013 р. у рядку 11 декларації (14084309 грн.).

На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач незаконно не відобразив в інтегрованій картці авансових внесків з податку на прибуток суму 1823660,00, як фактичну переплату. При достовірному відображені цієї переплати станом на дату подачі декларації 20.06.2014 р. у позивача не виникала недоплата по щомісячним авансовим внескам, які сплачуються у 2014 р., відповідно до яких складені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Посадовими особами СДПІ протиправно не проведено зарахування сум авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, в рахунок щомісячних авансових внесків з податку на прибуток за 2014 р.

Таким чином, висновок відповідача про порушення строку сплати узгоджених податкових зобов'язань з авансового внеску з податку на прибуток по податковим деклараціям з податку на прибуток у сумі 3234217,19 грн. та нарахування пені в розмірі 24109,06 грн. є неправомірним, оскільки, авансові внески з податку на прибуток за червень-вересень 2014 р. було сплачено позивачем у передбачений ПК України спосіб, інші податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств у позивача відсутні.

Відповідно до п. 57.4 ст. 57 ПК України, пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 КАС).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування заперечень на позов, не довів правомірності вчинених ним дій щодо прийняття спірних повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 4945,08 грн., що й підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального ГУ Міндоходів від 09.02.2015 р. № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2.

3. Зобовязати спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального ГУ Міндоходів відобразити показник коду рядка 13.5.1: «сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в поточному звітному (податковому) періоді» звітної податкової декларації з податку на прибуток за 2013 р. від 28.02.2014 р. № НОМЕР_3 з урахуванням уточнюючих декларацій від 26.03.2014 р. № НОМЕР_4 та від 20.06.2014 р. № НОМЕР_5 у сумі 1823660,00 грн. в інтегрованій картці публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго», як фактичну переплату авансових внесків з податку на прибуток.

4. Визнати протиправним та скасувати нарахування та стягнення до бюджету пені в сумі 24109,06 грн. в інтегрованій картці публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго».

5. Повернути публічному акціонерному товариству «Миколаївобленерго» (ідентифікаційний код 23399393) судовий збір у сумі 4945,08 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного Адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська