Справа № 2а-1870/7313/11
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7313/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне територіально-галузеве обєднання "Львівська залізниця" (далі по тексту позивач, ДТГО "Львівська залізниця"), звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач, Сумський прикордонний загін), в якому просить суд скасувати постанову Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 76 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, від 19 вересня 2011 року про накладення на ДТГО "Львівська залізниця" штрафу в сумі 8500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваною постановою встановлено, що 09.09.2011 р. о 23 год. 30 хв. під час здійснення прикордонного контролю потягу № 73 сполученням Москва-Львів у вагоні № 05 працівниками Державної прикордонної служби Сумського прикордонного загону було виявлено громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який у супроводі матері слідував через державний кордон України та на паспортний контроль предявив свідоцтво про народження АА № 1278100, а в закордонний паспорт матері не вписаний. Працівниками Сумського прикордонного загону складено протокол № 531204 від 09.09.2011 р. про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. 19.09.2011 р. першим заступником начальника Сумського прикордонного загону винесено Постанову № 76 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, згідно з якою на ДТГО «Львівська залізниця» накладено штраф у розмірі 8500 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з тих підстав, що протокол, який став підставою для винесення оскаржуваної постанови, було складено без участі представника перевізника, оскільки ДТГО "Львівська залізниця" жодним письмовим документом не уповноважувала працівника Залізниці провідника ОСОБА_4 підписувати протокол, і відповідно законним представником у розумінні представництва юридичної особи вона не являється, відповідно, вважає протокол таким, що не може бути належним доказом правопорушення, повязаного зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

Крім того, позивач зазначає, що згідно з чинним законодавством обовязок перевіряти перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира документів, необхідних для вїзду до держави прямування, транзиту це захід прикордонного контролю, який здійснюється Державною прикордонною службою України. Тобто тільки працівники Державної прикордонної служби України в межах своїх завдань та обовязків наділені повноваженнями при здійсненні прикордонного контролю встановлювати наявність належно оформлених документів. У звязку з цим позивач вважає накладення штрафу на ДТГО «Львівська залізниця» незаконним.

Відповідач проти позову заперечує повністю, вважає постанову № 76 від 19.09.2011 р. про накладення штрафу на ДГТО «Львівська залізниця» в розмірі 8500,00 грн такою, що прийнята у повній відповідності з чинним законодавством України та обставинами справи.

У судове засідання представники позивача не прибули, 11.11.2011 р. та 14.11.2011 р. відповідно подали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 33, 36).

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив суд у його задоволенні позивачу відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 09.09.2011 р. о 23 год. 30 хв. під час здійснення прикордонного контролю потягу № 73 сполученням Москва-Львів у вагоні № 05 працівниками Державної прикордонної служби України Сумського прикордонного загону було виявлено громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 (далі по тексту ОСОБА_3Ф.), ІНФОРМАЦІЯ_1, який у супроводі матері слідував через державний кордон України та на паспортний контроль предявив свідоцтво про народження АА № 1278100, а в паспортному документі матері були відсутні будь-які відомості про зазначену дитину, намагаючись при цьому здійснити спробу незаконного перетину Державного кордону України, чим порушено ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень» від 10 січня 2002 року N 2920-III (далі по тексту Закон).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про прикордонний контроль» від 5 листопада 2009 року N 1710-VI прикордонний контроль іноземця, особи без громадянства під час виїзду з України передбачає проведення перевірки наявності у нього дійсного паспортного документа.

Відповідно до приписів примітки 2 до Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом ОСОБА_5 ОСОБА_2 про взаємні поїздки громадян, затвердженої Постановою КМ № 1277 від 29.08.2002 р. (далі по тексту Угода), неповнолітні громадяни ОСОБА_5 ОСОБА_2 (до 16 років) прямують за кордон у супроводі батьків або їхніх законних представників, у паспорти яких внесені у встановленому порядку відомості про них.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» від 3 квітня 2003 року N 661-IV органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов'язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів на право його перетинання.

Враховуючи відсутність відомостей про громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 у паспорті його матері, 09.09.2011 р. начальником відділення ІПС впс «Хутір-Михайлівський» капітаном ОСОБА_6 складено протокол № 531204 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень (а.с. 9-10). Крім того, через те, що у громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 не було дійсного паспортного документу на право перетину державного кордону, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. N 724), щодо нього було прийняте Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства (а.с. 24).

Згідно з п. 10 Протоколу перевізником не виконано обовязок перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для вїзду до держави прямування, що призвело до перевезення через державний кордон України одного пасажира громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зі свідоцтвом про народження АА № 1278100 прямував на вїзд через державний кордон України зі своєю матірю, у паспорті якої відсутні відомості про нього.

На підставі зазначеного протоколу 19.09.2011 р. першим заступником начальника Сумського прикордонного загону начальником штабу полковником ОСОБА_7 винесена постанова № 76 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на ДГТО «Львівська залізниця» накладено штраф у розмірі 8500,00 грн (а.с. 8).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про залізничний транспорт» від 4 липня 1996 року N 273/96-ВР залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс організацій і підприємств залізничного транспорту загального користування, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо;

- залізниця - статутне територіально-галузеве об'єднання, до складу якого входять підприємства, установи та організації залізничного транспорту і яке, при централізованому управлінні, здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі.

Відповідно до п. 2 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 р. N 751, пункт пропуску через державний кордон - спеціально виділена територія на залізничних і автомобільних станціях, у морських і річкових портах, в аеропортах (на аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про залізничний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 «Про затвердження Статуту залізниць України», п. 1.4 Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту України, Державної податкової адміністрації України від 24 жовтня 2001 р. N 712/431 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 лютого 2002 р. за N 116/6404, міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом ОСОБА_5 ОСОБА_2 про взаємні поїздки громадян громадяни держав однієї Сторони, незалежно від місця постійного проживання, можуть вїжджати, виїжджати, прямувати транзитом на території держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, що діють у цій державі, по документах, зазначених у Додатку до цієї Угоди.

Згідно з приміткою 2 до вказаної Угоди неповнолітні громадяни ОСОБА_5 ОСОБА_2 (до 16 років) прямують за кордон у супроводі батьків або їхніх законних представників, у паспорти яких внесені у встановленому порядку відомості про них.

Так, громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 слідував на вїзд в Україну у супроводі матері зі свідоцтвом про народження, проте в паспорті матері відомості про нього відсутні.

Таким чином, виходячи з положень Закону України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень» та Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом ОСОБА_5 ОСОБА_2 про взаємні поїздки громадян, у громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 були відсутні документи, необхідні для вїзду до держави прямування.

Крім того, громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 є малолітньою та слідував разом зі своєю матірю ОСОБА_8, яка в письмових поясненнях чітко зазначила, що вони вїжджають на територію України. Також даний факт підтверджується проїзним документом, в якому визначено маршрут: Москва Київ (а.с. 25, 29).

Відповідно до преамбули Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_9 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_9 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

Згідно ст. ст. 1, 2 Закону підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення. Справи про правопорушення, передбачені статтею 1 цього Закону, розглядають відповідні органи охорони державного кордону України. Від імені органів охорони державного кордону України розглядати справи про правопорушення та накладати штрафи мають право начальники органів охорони державного кордону України та їх заступники.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні пасажир зобов'язаний мати належним чином оформлені документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та пред'явити їх перевізникові на його вимогу. Перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні зобов'язаний до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи. За невиконання обов'язку перевірити перед початком перевезення пасажира у міжнародному залізничному сполученні наявність у нього документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, перевізник несе відповідальність, передбачену законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за наведених обставин та правових норм оскаржувану постанову № 76 від 19.09.2011 р. відповідачем винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавством, а тому суд не вбачає підстав для її скасування та задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах