Справа № 2-а-1035/2010
Суддя: Шалімов Д. В.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Богодухівський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 р.

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі , про призначення та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірах встановлених законом та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про призначення та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірах встановлених законом та стягнення заборгованості, в якому він просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії за період з 01.03.2001 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по теперішній час основної щомісячної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на момент нарахування пенсії, зобов»язати відповідача здійснити донарахування та виплату недорахованої за період з 01.03.2001 року по 31.12.2003 року пенсії виходячи з розміру належної до сплати : основної щомісячної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на момент нарахування пенсії, зобов»язати відповідача здійснити донарахування, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів , та виплату недорахованої за період з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по теперішній час основної щомісячної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за період з 01.2004 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по теперішній час пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком , відповідно до ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « на момент нарахування пенсії, зобов»язати відповідача призначити до виплати позивачу у законодавчо встановленому розмірі державну пенсію в мінімальному об»ємі у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, провести перерахунок вищевказаних виплат починаючи з 01.03.2001 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по теперішній час, та здійснювати такий перерахунок в подальшому з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму, поновити строк позовної давності та провести перерахунок вищевказаних виплат починаючи з 01.03.2001 року.

Ухвалою суду від 8 грудня 2010 року в частині вимог позивача за період з 01.03.2001 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по 01.06.2010 року позов залишено без розгляду і продовжено розгляд справи з 02.06.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням МСЕК є інвалідом IIІ групи безстроково та віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач вказав, що за цих підстав відповідно до ст. 49 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали «внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч. 4 ст. 54 вказаного закону повинен бути не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої у відповідності до ст. 50 того ж закону, повинен складати -50 % мінімальної пенсії за віком.

Призначає, нараховує та виплачує позивачу державну та додаткову пенсії відповідач у цій справі - Управління Пенсійного Фонду України в Богодухівському районі Харківської області .

Позивач зазначає, що при призначенні та нарахуванні належних позивачу пенсійних виплат та при визначенні обсягу його прав на їх розмір всупереч п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України відповідач керується не законами, а лише підзаконними нормативно-правовими актами, і тому державна пенсія і додаткова пенсія призначається і нараховується позивачу відповідачем довгий час в набагато меншому розмірі, аніж це передбачено ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на що позивач звертав увагу відповідача в своєму зверненні, на яке отримав відмову у проведенні перерахунку та повідомлення, що нарахування проводиться правильно на підставі Постанови

Кабінету міністрів України № 530 від 28.05.2008 року їх зверненнях. При цьому, на думку позивача, відповідачем не були прийняті до уваги такі обставини: право позивача на отримання державної та додаткової пенсій передбачене ст. 50, ч. 4 ст. 54 ОСОБА_2 України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; згідно з ч. 1 ст. 19 ОСОБА_2 України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» мінімальний розмір пенсії за віком також визначається виключно законами України, а не постановами Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач.

Розмір мінімальної пенсії за віком згідно ст. 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне страхування» встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач надав суду заперечення, згідно якого позовні вимоги позивача не визнає з наступних підстав: - позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. ОСОБА_2 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які регулюються питання призначення та перерахунку пенсії, мають відсилочні норми з посиланням на ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Прожитковий мінімум застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". ОСОБА_2 України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни до ОСОБА_2 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З 01.07.2008 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", відповідно до якої і було проведено перерахунок пенсій. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп, положення ОСОБА_2 України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення. Відповідачем зазначено, що позивач отримує пенсію за ОСОБА_2 України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», всі питання по призначенню та перерахунку пенсії позивачу регулюються цим спеціальним законом, тобото на нього не поширюється дія ОСОБА_2 України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхувн6ня». Разом з тим, відповідно до письмових заперечень відповідача, рішення про відновлення дії законодавчих актів України у редакції, чинній до внесення змін до них, Верховною Радою України не приймалось. Внаслідок цього, порядок обчислення пенсій та підвищень до них, передбачених саме ОСОБА_2 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" залишився неврегульованим.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України справу вирішено судом на підставі наявних у справі матеріалів і доказів, в порядку скороченого провадження, передбаченого п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, згідно якої скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення , надання , одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат , доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, та згідно з висновком МСЕК є інвалідом третьої групи, що підтверджується наявним в матеріалах справи посвідченням громадянина , який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А№ 012927 від 16.02.1993 року, вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідкою МСЕ № 168100.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначений ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 54 ОСОБА_2 №796, яка діяла до прийняття ОСОБА_2 України «Про державний бюджет України на 2008 рік» № 107-УІ від 28.12.2007, тобто до 01.01.2008 року, передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 ОСОБА_2 №796 особам, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин правильним та таким, що відповідають ОСОБА_2 №796, є те, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність у позивача такого права є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при розмірі пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 ОСОБА_2 України №796, а не Постанова Кабінету Міністрів України №654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.ст.50, 54 ОСОБА_2 №796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на вищевикладене обґрунтованим буде не прийняття до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного ОСОБА_2, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим ОСОБА_2, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 ОСОБА_2 №796.

Відповідно до ч.3 ст.67 ОСОБА_2 №796, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього ОСОБА_2, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищезазначене, вбачається, що відмова відповідача у перерахунку пенсій у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом є протиправною.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст.. 54 ОСОБА_2 України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю» неправомірною та зобов»язати здійснити перерахунок та виплату пенсії в мінімальному об»ємі у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 02.06.2010 року по 30.12.2010 року.

При цьому суд вважає за необхідне, зобов"язати відповідача провести індексацію вищеназваних нарахувань з урахуванням індексу інфляції, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст. 1 ОСОБА_2 України "Про компенсацію громадянам частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати №2050 від 19.10.2000 року, а також, Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.06.2003 року встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу.

П. 4 Порядку передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін ( індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тому є всі підстави для проведення такої індексації коштів, що будуть нараховані позивачу на підставі рішення суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що позивач просить суд зобовязати відповідача в подальшому здійснювати перерахунок пенсії з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму. В цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки немає підстав вважати, що права позивача будуть порушені відповідачем у майбутньому.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними, а позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст.. 48, ст..50, п.4 ст.54, ст..67, ст..71 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.4 ст.45 ОСОБА_2 України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 9, 11, 99, 100,128, 159 167, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі , про призначення та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірах встановлених законом та стягнення заборгованості задовольнити частково .

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст.. 54 ОСОБА_2 України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в мінімальному об»ємі у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 02.06.2010 року по 30.12.2010 року з урахуванням індексу інфляції та раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня отримання постанови.

Суддя