Справа № 808/3364/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року о 16 год. 55 хв.Справа № 808/3364/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - не зявилась

відповідача - 1 ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - 2 - не зявилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника ТУ ДСА ОСОБА_4

Ленінського районного суду м. Запоріжжя

про визнання незаконною відмову та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника ТУ ДСА ОСОБА_4 (далі відповідач-1), Ленінського районного суду м. Запоріжжя (далі відповідач-2), в якому позивач з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати незаконною відмову управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника ТУ ДСА ОСОБА_4 щодо зарахування до стажу роботи, який дає право для виплати доплати за вислугу років та розрахунку суддівського стажу ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, часу роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 19.08.1989 по 18.09.1989;

- зобовязати управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника ТУ ДСА ОСОБА_4, зарахувати до стажу роботи, який дає право для виплати доплати за вислугу років ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, час роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 19.08.1989 по 18.09.1989;

- зобовязати керівника апарату Ленінського районного суду м. Запоріжжя внести запис до трудової книжки ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя, про час роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989;

- зобовязати керівника апарату Ленінського районного суду м. Запоріжжя здійснити розрахунок суддівського стажу ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, із зарахуванням стажу роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем-1 необґрунтовано відмовлено позивачу у зарахуванні до стажу роботи, який дає право для виплати доплати за вислугу років та розрахунку суддівського стажу період перебування позивача на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 19.08.1989 по 18.09.1989, оскільки перебування позивача на вказаній посаді підтверджується матеріалами особової справи судді. Просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не зявилась, 10.07.2015 подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача-1 проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачем під час звернення до відповідача-1 не надано документів на підтвердження перебування на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 19.08.1989 по 18.09.1989. Зазначає, що матеріали особової справи та трудової книжки також не містять записів, які б підтверджували перебування позивача на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача-2 в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти прийняття судом будь-якого рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача-1, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28.04.2015 до ТУ ДСА України в Запорізькій області надійшла заява позивача про зарахування періоду роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989 до стажу, що дає право на встановлення доплати за вислугу років та внесення запису до трудової книжки.

Листом від 12.05.2015 №08-05/5242 позивачу було відмовлено у зарахуванні періоду роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989 до стажу, що дає право на встановлення доплати за вислугу років та внесення запису до трудової книжки.

Позивач, не погодившись з такими діями та рішенням відповідача-1, звернувся з позовом до суду.

Судом встановлено, що підставою для відмови оформленої листом від 12.05.2015 №08-05/5242, став висновок відповідача-1 про відсутність документального підтвердження перебування позивача на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989, а саме наказів Запорізького обласного управління юстиції, якими оформлювалась робота ОСОБА_3 виконуючої обовязки судді.

Як приклад видання такого роду наказів у той період, в судовому засіданні представниками відповідача-1 були надані для долучення до матеріалів справи наступні докази: «Выписка из приказа №61 по Запорожскому областному отделу юстиции» від 03.07.1981 року в якому йде мова про покладання виконання обовязків народного судді Шевченківського районного суду на народного засідателя громадянина ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Шевченківської райради народних депутатів; рішення виконавчого комітету Запорізької обласної ради народних депутатів «О возложении обязанностей народных судей Орджоникидзевского, Ленинского районных народных судов города Запорожья» від 18.04.1990 року №110 в якому йде мова про покладення обовязків народного судді суду на народного засідателя та інше (а.с.56-63).

А отже, на думку представників відповідача-1, відсутність видання з боку Запорізького обласного управління юстиції наказу про покладення виконуючим обовязки народного судді на народного засідателя Махібороду Н.О. є доказом не підтвердження виконання позивачем таких обовязків, а отже і відсутність з боку відповідача-1 зараховувати цей час роботи до стажу роботи, який дає право для виплати доплати за вислугу років.

Разом з тим, суд не може погодись з таким висновком відповідача-1, оскільки навіть якщо припустити, що для призначення виконуючим обовязки народного судді в той період часу необхідною умовою було видання наказу по управлінню юстиції, то його відсутність з незалежних від позивача причин не може слугувати беззаперечним доказом не виконання ОСОБА_3 таких обовязків.

З пояснень наданих в судовому засіданні свідком - ОСОБА_6, який у 1989 році виконував обовязки начальника Запорізького обласного управління юстиції, підставою для призначення особи тимчасово виконуючим обовязки народного судді було рішення виконавчого комітету районної ради народних депутатів. Видання наказу обласним управлінням юстиції про таке призначення було не обовязковим.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 з 01.08.1988 призначена на посаду стажиста народного судді Василівського райсуду Запорізької області, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.12-13).

19 вересня 1989 року позивача було обрано на посаду народного судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, на підставі рішення 12 сесії 20 скликання Запорізької обласної ради народних депутатів від 08.09.1989 за №2.

Суд зазначає, що будь-яких інших записів про призначення позивача на іншу посаду в період з 01.08.1989 по 19.09.1989, трудова книжка не містить.

Разом з тим, з наданого до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів №126 від 30.06.1989 «Про тимчасове виконання обовязків голови районного народного суду», судом встановлено, що у звязку з хворобою голови Василівського районного народного суду, виконавчий комітет Василівської районної ради народних депутатів вирішив на період хвороби ОСОБА_7 призначити виконуючим обовязки голови районного народного суду народного суддю Пушкарєву С.П. з 03.07.1989, виконуючим обовязки народного судді народного засідателя Махібороду Н.О. (а.с.14).

Суд не може погодитись із твердженнями відповідача-1 про те, що зазначеним рішенням покладено обовязок виконуючої обовязки народного судді на народного засідателя Махібороду Н.О. замість голови районного народного суду ОСОБА_8, який знаходився на лікарняному, оскільки це спростовується нормами ст.27 Закону УРСР «Про судоустрій України» (діючого на той момент) та зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.27 Закону УРСР «Про судоустрій України» (№2022-Х від 05.06.1981) у разі тимчасової відсутності (хвороба, відпустка тощо) голови районного (міського) народного суду за поданням начальника відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Ради народних депутатів виконання обов'язків голови покладається рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів на одного з народних суддів цього суду. У разі тимчасової відсутності (хвороба, відпустка тощо) народного судді за поданням начальника відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Ради народних депутатів виконання обов'язків народного судді може бути покладено рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів на одного з народних засідателів цього суду.

Отже, виконувати обовязки голови районного народного суду у разі його тимчасової відсутності міг тільки один із народних суддів цього суду, тоді як ОСОБА_3 була лише народним засідателем.

Таким чином суд також не бере до уваги посилання представника відповідача-1 на те, що для розрахунку часу перебування позивача на посаді виконуючого обовязки народного судді Василівського районного народного суду можуть бути використані особові розрахунки робочого часу судді Зубарєва М.І., оскільки на позивача рішенням виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів №126 від 30.06.1989 не покладалось виконання обовязків судді Зубарєва М.І., який обіймав посаду голови Василівського районного народного суду.

А тому, вихід на роботу судді Зубарєва М.І. жодним чином не свідчить про припинення виконання посадових обовязків народного судді Василівського районного народного суду Махібородою Н.О.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що в самому тексті рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів №126 від 30.06.1989, хоча рішення і носить назву «О временном исполнении обязанностей председателя районного народного суда», зазначається про призначення позивача на посаду виконуючого обовязки народного судді Василівського районного народного суду з 03.07.1989 (а.с.14).

Також, суд зазначає, що рішенням 12 сесії 20 скликання Запорізької обласної ради народних депутатів від 08.09.1989 за №2 позивача було обрано на посаду народного судді Ленінського районного народного суду м. Запоріжжя.

З наданих до матеріалів справи документів, які збирались під час вирішення питання про обрання позивача народним суддею Ленінського районного народного суду м. Запоріжжя, а саме подання Начальника управління юстиції ОСОБА_6 (а.с.16) та довідки про основні дані співробітника (а.с.17), судом встановлено, що кандидат на обрання народним суддею Ленінського районного народного суду м. Запоріжжя Махіборода Н.О. з 03.07.1989 по час обрання її народним суддею виконує обовязки народного судді Василівського районного народного суду.

Крім того, з наданої до матеріалів справи копії трудової книжки судом встановлено, що позивач фактично приступила до виконання посадових обовязків народного судді Ленінського районного народного суду м. Запоріжжя з 19.09.1989.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними посилання позивача на те, що вона в період з 03.07.1989 по 18.09.1989 тимчасово виконувала обовязки народного судді Василівського районного народного суду.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобовязання управління Державної судової адміністрації України зарахувати до стажу роботи, який дає право для виплати доплати за вислугу років ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, час роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 19.08.1989 по 18.09.1989.

Відповідно до п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі-Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно п.2.9 Інструкції виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Суд зазначає, що відповідно до ч.9 ст.152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апаратом суду забезпечується ведення особових справ суддів у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України за погодженням з Радою суддів України.

Пунктом 4 наказу ТУ ДСА України в Запорізькій області №28 від 30.03.2015, передано на постійне зберігання особові справи та трудові книжки суддів місцевих загальних судів Запорізької області до апаратів відповідних судів.

За таких обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що на даний час саме на Ленінський районний суд м. Запоріжжя покладено обовязок щодо ведення та заповнення трудової книжки судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Махіборода Н.О., а отже наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобовязання Ленінського районного суду м. Запоріжжя внести запис до трудової книжки ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя, про час роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989 та зобовязання Ленінського районного суду м. Запоріжжя здійснити розрахунок суддівського стажу ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, із зарахуванням стажу роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989.

Що стосується позовних вимог про визнання незаконною відмову управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника ТУ ДСА ОСОБА_4 зарахувати до стажу роботи, який дає право для виплати доплати за вислугу років та розрахунку суддівського стажу ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, часу роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 19.08.1989 по 18.09.1989, суд вважає що такі позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до змін внесених до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідач 1 втратив повноваження щодо внесення будь-яких змін до трудових книжок суддів. Крім того, позивачем при зверненні із заявою до відповідача -1 були додані не усі документи, які б дали можливість підтвердити виконання ОСОБА_3 виконуючої обовязків народного судді Василівського райсуду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989, а отже в цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи, який дає право для виплати доплати за вислугу років ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя часу роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського районного суду Запорізької області з 19.08.1989 по 18.09.1989 років.

Зобовязати Ленінський районний суд м. Запоріжжя внести запис до трудової книжки ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя час роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського районного суду Запорізької області з 03.07.1989 по 18.09.1989 років.

Зобовязати Ленінський районний суд м. Запоріжжя здійснити розрахунок суддівського стажу ОСОБА_3, судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя із зарахуванням стажу роботи на посаді виконуючої обовязки народного судді Василівського районного суду Запорізької області не врахованого часу з 19.08.1989 по 18.09.1989 років.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Шара