Справа № 603/329/15-а
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Справа № 876/7311/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Богаченка С.І., Качмара В.Я..

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Монастирському районі Тернопільської області на постанову Монастирського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Монастирському районі Тернопільської області про зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Монастирському районі Тернопільської області про зобов`язання до вчинення дій.
Постановою Монастирського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року позов задоволено. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи із 20 березня 2015 року.
У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність його висновків обставинам справи.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем не надано для призначення пенсії встановленого законодавством документів, які б давали можливість встановити періоди робот, населений пункт чи об`єкт де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому і підстав для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Монастирському районі Тернопільської області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до статті 9 зазначеного Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві (ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно з положеннями частини 3 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу ОСОБА_1 22.12.1993 року видано посвідчення серії НОМЕР_1 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, 2 категорія, на якому міститься штамп про перереєстрацію у 1997 році.
Як вбачається із копії довідки №237, виданої правлінням селянської спілки «Ковалівська» від 20.10.1993 року, ОСОБА_1 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС в зоні відчуження. Даний громадянин з 28.04.1986 року по 07.05.1986 року приймав участь у перевезенні худоби в колгосп «Заповіт Ілліча» с. Корогот Чорнобильського району на автомашині №78-27 ТЕГ, за що йому нараховано заробітну плату в 3-х кратному розмірі.
Відповідно до архівної виписки із протоколу №7 засідання правління колгоспу ім. Ватутіна с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області від 30.07.1986 року, виданої архівним відділом Монастириської районної державної адміністрації від 06.03.2015 року, згідно порядку денного було вирішено відшкодувати вартість одягу ОСОБА_1 в сумі 125 крб., ліквідованого через зараження при перебуванні в Чорнобилі.
Згідно копії довідки №29 за червень 2008 року, ОСОБА_1 був членом колгоспу ім. Ватутіна (ТзОВ «Ковалівське» станом на час видачі довідки), довідка видана на підставі розрахункових книг.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем надано Управлінню Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області також і копії із розрахункової книги за 1986 рік, з якої вбачається те, що за травень 1986 року ОСОБА_1 одержав підвищену заробітну плату (309,28 крб.), за квітень - 30,40 крб.
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, (далі Порядку), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо необґрунтованості покликання відповідача на те, що зазначений у вищевказаній довідці населений пункт «с. Корогот» Чорнобильського району не відноситься до зони радіоактивного забруднення, так як вірним є назва «с.Корогод», оскільки помилкове написання однієї літери у назві населеного пункту із зазначенням району, де воно знаходиться, не може бути перешкодою для призначення позивачу пенсії.
Враховуючи те, що для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, були наявні всі необхідні для цього документи, суд першої інстанцій прийшов до обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача та наявність правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Монастирському районі Тернопільської області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.195,197,200,205,206,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Монастирському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Монастирського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року у справі № 603/329/15-а без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді С.І.Богаченко

В.Я.Качмар