Справа № 2а-1870/585/12
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2012-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2012 р. Справа № 2a-1870/585/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Сумської митниці до Відділу державної виконавчої служби Середино-Будського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Сумська митниця (далі по тексту позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Середино-Будського районного управління юстиції (далі по тексту відповідач, ВДВС Середино-Будського РУЮ), в якому з урахуванням уточнень просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Середино-Будського районного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25.11.2011 ВП № 30050536, та зобовязати Відділ державної виконавчої служби Середино-Будського районного управління юстиції вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за постановою Ковпаківського районного суду міста Суми від 05.10.2011 у справі № 1806/3-3599/2011 про стягнення з ОСОБА_2 1,58 грн витрат на користь Сумської митниці. Свої вимоги мотивує тим, що громадянина ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 351 Митного кодексу України, та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації товарів на користь держави загальною вартістю 5115,00 грн, та постановлено стягнути на користь Сумської митниці понесені митним органом витрати в сумі 1,58 грн. У звязку з добровільною несплатою витрат постанову направлено до ВДВС Середино-Будського РУЮ для стягнення витрат на користь Сумської митниці в примусовому порядку. Однак старшим державним виконавцем ВДВС Середино-Будського РУЮ прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) у звязку з тим, що в постанові не зазначено ідентифікаційний номер боржника. Позивач вважає, що на підставі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а тому відмова відповідача у прийнятті до провадження виконавчого документа є неправомірною.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з вищезазначених підстав підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання ним повістки про виклик, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не поадав. Про причини неявки всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав. Крім того, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі в судовому засіданні представника відповідача за наявними у ній доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2011 р. Ковпаківським районним судом м. Суми було винесено постанову у справі № 1806/3-3599/11, якою громадянина ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 351 Митного кодексу України, та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації товарів на користь держави загальною вартістю 5115,00 грн, та постановлено стягнути на користь Сумської митниці понесені митним органом витрати в сумі 1,58 (а.с. 6).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Середино-Будського РУЮ ОСОБА_3 від 25.11.2011 р. було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_2 1,58 грн витрат на користь Сумської митниці з посиланням на невідповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний номер боржника (а.с. 8).

На думку суду, постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (далі по тексту Закон) визначені вимоги до виконавчого документа. При цьому пунктами 1, 2, 4, 5, 6 частини першої та частиною другою вказаної статті визначені обов'язкові вимоги до виконавчого документа. Пунктом 3 частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у виконавчому документі повинні міститися дані, які ідентифікують особу боржника та стягувача, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), та інші дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, повинні бути зазначені у виконавчому документі за умови, якщо вони відомі суду, який видав виконавчий документ.

Так, при винесенні постанови у справі № 1806/3-3599/11 р. суду не були відомі дані щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника, а тому суд, приймаючи рішення у справі про порушення митних правил, не має законодавчо встановленого обовязку зазначати такий номер у постанові.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема і постанови судів у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статей 18, 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У виконавчому документі зазначається, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника за наявності.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 1806/3-3599, виданої 05.10.2011 р. було відмовлено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону, а саме через невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону.

Проте суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. Тобто даною статтею встановлено саме право стягувача зазначати ідентифікаційний номер боржника, але не обовязок. Посилання державного виконавця на відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника не може бути правовою підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, виконавчий документ, предявлений на виконання, відповідає встановленим вимогам та мав бути прийнятий державним виконавцем до провадження, отже позовні вимоги Сумської митниці є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Сумської митниці до Відділу державної виконавчої служби Середино-Будського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Середино-Будського районного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25.11.2011 ВП № 30050536.

Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Середино-Будського районного управління юстиції вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 5 жовтня 2011 року у справі № 1806/3-3599/2011.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах