Справа № 872/7382/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"27" липня 2015 р.справа № 331/3548/15-а(2а/331/66/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2015 року у справі № 2а/331/66/15 (331/3548/15-а) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача по перерахунку та зменшенню розміру пенсії у 2015 році; зобов'язати останнього відновити виплати раніше нарахованої пенсії з урахуванням наявності пільгового стажу за період роботи з 18.07.1963 р. по 11.04.1974 р. в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя по перерахунку та зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя відновити ОСОБА_2 виплату раніше нарахованої пенсії з урахуванням наявності пільгового стажу за період роботи з 18.07.1963 р. по 11.04.1974 р. в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи у період роботи з 18.07.1963 р. по 11.04.1974 р. за один рік шість місяців. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя нарахувати різницю невиплаченої пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_2, що утворилась з березня 2015 року внаслідок неправомірних дій відповідача.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком в 50 років з

урахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. При розрахунку стажу роботи та призначення пенсії ОСОБА_2 відповідачем було зараховано до загального стажу роботи з розрахунку рік за 1, 5 період роботи в районах Крайньої Півночі з 18.07.1963 р. по 11.04.1974 р.

Проте, в березні 2015 року відповідачем ОСОБА_2 нарахована та виплачена сума пенсії без урахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

На письмове звернення позивача до відповідача з приводу підстав зменшення розміру пенсії, отриманої у березні 2015 p., листом управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя повідомлено, що при самоперевірці управлінням пенсійної справи ОСОБА_2 було встановлено, що по пенсійній справі позивача помилково зараховано період роботи з 18.07.1963 р. по 11.04.1974 р. з кратністю 1,5 роботи без підтвердження укладання строкового трудового договору у відповідний період.

Позивач з такими діями відповідача не погоджується і вважає, що підстав для неврахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі не було.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пп. «б» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі колишнього Союзу СРС, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що «робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах».

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 р. - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п'яти до трьох років».

Інструкцією про порядок надання пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, яка затверджена Постановою Президії ВЦСПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, передбачено, що пільги, встановлені вищезазначеними нормативно-правовими актами надаються всім робочим та службовцям (у тому числі місцевим жителям та іншим особам, прийнятим на роботу на місці) підприємств, які знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Пільги, передбачені Указами від 10.02.1960 та від 26.09.1967 надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Згідно з записами трудової книжки (а.с. 6-7) позивач з 12 жовтня 1962 року по 13 липня 1963 року проходила курси підготовки чергових по станції, після закінчення яких була направлена до Воркутинського відділення Північної залізниці (Комі АССР), де і працювала на станції Каля-Курья Інтинського району з 18.07.1963р по 11.04.1974 року черговою на залізничних станціях.

Вказані обставини також підтверджені архівною довідкою від 11.01.2008 № 17.07/Г-27 (а.с. 8), в якій крім того зазначено, що в сумах заробітної плати позивача в період роботи враховувались коефіцієнти та північні надбавки.

Станція Каля-Курья Інтинського району відноситься до районів Крайньої Півночі відповідно до Переліку райоів Крайньої Півночі, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 з подальшими змінами та доповненнями.

Таким чином, факт направлення позивача на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та робота в останніх за трудовим договором протягом більше 5 років з одночасним користуванням в цей період відповідними пільгами документально підтверджений, зокрема, записами в трудовій книжці та архівною довідкою, що виходячи з вимог п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є достатнім для пільгового обчислення трудового стажу позивача.

Посилання відповідача на те, що для пільгового розрахунку трудового стажу на роботі в районах Крайньої Півночі необхідно подання саме письмово укладеного строкового трудового договору, суперечить вимогам діючого законодавства.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, діюче законодавство не визначає строковий трудовий договір як єдиний документ, що підтверджує право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі.

Зі змісту пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається можливість пільгового обчислення стажу за умови, що хоча б один з перелічених документів (трудова книжка, письмовий трудовій договір або довідка) підтверджує користування особою вказаною пільгою. В даному випадку вказані обставини підтверджені як трудовою книжкою, так і архівною довідкою.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2015 року у справі № 2а/331/66/15 (ЄУН 331/3548/15-а) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко