Справа № 2-а-39/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року Справа 2-а-39/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшини міліції ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

08 грудня 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає:

- визнати протиправними дії інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшини міліції ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача за порушення правил дорожнього руху;

- визнати неправомірною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АЕ № 191954 від 27.11.2009 року, винесену інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшиною міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову в позовній заяві зазначено, що 27.11.2009 року посадовою особою ІДПС РДПС ВДАІ України в м. Дніпродзержинськ ОСОБА_2 винесено постанову серії АЕ № 191954 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо позивача. Вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Постанова не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме ч.2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто: не вказане найменування посадової особи, яка винесла постанову (скорочення, вказані в постанові не дають змоги ідентифікувати посаду, назву підрозділу, в якому проходить службу співробітник ДАІ); не вказані обставини, установлені при розгляді справи, тобто вказано лише те, що позивач проїхав в прямому напрямку. 27.11.2009 року о 9 годині 45 хв. автомобіль НОМЕР_1 був зупинений ст. міліції ІДПС РДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 на перехресті вулиць Широка та пл. Леніна м. Дніпродзержинська, та складений протокол і постанова. В постанові АЕ № 191954 вказано, що позивач, нібито, порушив п. 5.16 Правил дорожнього руху України, але цей пункт ПДР не накладає на водія ніяких вимог та обовязків, лише інформує, про те що дорожні знаки поділяються на групи, а отже порушити п. 5.16 ПДР України позивач не міг. ІДПС РДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська ст. міліції ОСОБА_2 звинуватив його у порушенні ПДР, а саме: начебто, він рухався по смузі, яка визначає рух ліворуч, в порядку напрямку по вул. Широка та пл. Леніна, чим, на його думку, порушив вимоги знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», тоді як насправді, позивач рухався по крайній правій смузі, в прямому напрямку по вищевказаній вулиці. Таке формулювання взагалі не дає підстав звинувачувати позивача у порушенні ПДР, тому що ІДПС РДПС ВДАІ ст. міліції ОСОБА_2 не вказав з якої саме сторони він розпочав свою власну нумерацію смуг руху. Знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», що встановлений перед вищезгаданим перехрестям однозначно встановлює кількість смуг руху та дозволені напрямки руху по кожній з них. Слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, не тільки порушує права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та ін. обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 3 КУпАП. За таких умов його права при такому розгляді справи грубо порушено. До того ж співробітник ДАІ, який склав протокол про адміністративне правопорушення, категорично відмовився вказати у ньому свідків, чим порушив ст. 256 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що постанова від 27.11.2009 року серії АЕ № 191954 у справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушеннями прав позивача та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що він рухався по правій крайній смузі і був зупинений відповідачем, приблизно, через 20 м. після проїзду перехрестя. Інспектор стверджував, що він, начебто, рухався по крайній лівій смузі до перехрестя. Надати свідків цього факту інспектор відмовився.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов не визнає, оскільки при несенні служби по нагляду за рухом транспорту та пішоходів він діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Згідно копії посвідчення водія ЯАА № 162227, виданого в1997 р, ОСОБА_1 має право керувати автотранспортними засобами категорій «В» і «С»

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 151021 від 27.11.2009 року, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, наданих ВДАІ з обслуговування Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України Дніпропетровській області: «27.11.2009 року о 9.45, в м. Дніпродзержинську на вул. Леніна вул. Широка. Я, ІДПС РДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська ст-на міліції ОСОБА_2,склав цей протокол про те, що громадянин ОСОБА_1, 03.06.1979 р. на., м. Вільногірськ, Верхньодніпровського району, громадянин України, приватний підприємець, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, 27.11.2009 року о 09.45, в м. Дніпродзержинську на вул. Леніна вул. Широка водій керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по полосам», рухався по полосі, яка визначає рух ліворуч, в прямому напрямку, чим порушив вимоги п. 5.16 додаток 1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Гр-ну ОСОБА_1 розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 27 листопада 2009 року о 09.45 хв. в м. Дніпродзержинську пр. Леніна. Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи підпис. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення «не нарушал». До протоколу додаються постанова. Є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис посадової особи, яка склала протокол».

Згідно копії постанови серії АЕ № 191954 від 27.11.2009 року, яка була вручена позивачеві, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи про виконавче провадження, наданій відділом ДВС Вільногірського МУЮ, Дніпропетровської області,: « 27.11.2009 року м. Дніпродзержинськ пр. Леніна вул. Широка ІДПС РДПС ВДАІ м. Дніпродзержинськ ст-на міліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, установив: 27.11.2009 року о 09.45, в м. Дніпродзержинську на пр. Леніна вул. Широка водій ОСОБА_1, 1979, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по полосам», рухався по полосі, яка визначає рух ліворуч, в прямому напрямку. Ураховуючи, що гр. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та керуючись ст. 14-1, ч.5, 6, ст. 258 та ст. 283 КУпАП, постановив: 1. притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255( двісті пятдесят пять) гривень на користь держави.2. на підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати гр. ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 510 ( пятсот десять) гривень на користь держави. Примірник постанови отримав 27.11.2009 року підпис. Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст.287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Зазначена дата 07.12.2009 р. та до виконання 27.02.2010 р. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. До постанови додаються додатки не зазначено».

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 27.11.2009 року ІДПС РДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська старшиною міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення порушення ПДР України, року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 151021 у відношенні ОСОБА_1 про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на підставі цього протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 191954 від 27.11.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 за те, що він 27.11.2009 р. о 09 год. 45 хв. в м. Дніпродзержинську на пр. Леніна вул. Широка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», рухався по смузі, яка визначає рух ліворуч, в прямому напрямку, чим порушив вимоги п. 5.16 додатка 1 ПДР України, за що позивача було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн., копії вказаних протоколу та постанови були вручені позивачеві 27.11.2009 року.

З позовом до відповідача позивач звернувся з порушенням встановленого законом десятиденного строку, згідно ст. 289 КУпАП, але заяви про поновлення цього строку та заяви про застосування наслідків пропущення строку від сторін не надійшло.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день 27.11.2009 року та в один і той же час 09 год. 45 хв., що співпадає з часом вчинення правопорушення.

Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме за змістом права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені позивачеві, свідків події не зазначено, інших доказів не прилучено.

Факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи щодо встановлення факту порушення вимог п. 5.16 додатка 1 ПДР України з боку позивача. Обєктивна сторона події не викладена належним чином, тобто, не зазначені обставини, які мають значення для вирішення питання, чи мало місце невиконання вимог дорожнього знаку 5.16, зокрема, не зазначено, чи мали місце обставини, передбачені п.11.5 ПДР України, наявність яких дозволяє рух по крайній лівій смузі, як то: кількість смуг для руху в одному напрямку, чи не були зайняті праві смуги.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі, відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків водіями транспортних засобів, за що передбачене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.11.1. ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, зі змінами та доповненнями, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно п. 11.2ПДР України, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

Згідно п. 11.5. ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, якщо це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно п.5.16 додатку 1 ПДР України, знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи. Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС роти ДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшина міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 грн., діяв всупереч вимогам п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України. Так в порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, відповідач діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахування прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП; без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність в протоколі текстуально викладених прав особи, що передбачені ст. 63 Конституції України, та прав і обовязків правопорушника, передбачених ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час, який співпадає з часом виникнення події 09.45 год.; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність; в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку, відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він не порушував правил дорожнього руху і рухався по правій крайній смузі проїзної частини; до протоколу не долучено жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову: - необґрунтовано, тобто, за відсутності для такого висновку доказів, керуючись тільки власною думкою; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань, в той час, як позивач заперечував факт вчинення ним правопорушення, прохав надати свідків порушення; - в постанові не викладена обєктивна сторона події, а саме, не зазначено, який пункт ПДР України було порушено, не зазначено, чи мали місце обставини, передбачені п.11.5 ПДР України, наявність яких дозволяє рух по крайній лівій смузі, як то: кількість смуг для руху в одному напрямку, чи не були зайняті праві смуги.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, крім посилання на протокол серії АЕ № 151021 від 27.11.2009 року, який на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 99 КАС України, передбачено, що адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч.ч.1,2 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому законом.

Як вбачається із письмових заперечень відповідача та пояснень позивача в судовому засіданні, вони не наполягають на застосуванні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, як на підставу для відмови в задоволенні поданого позову.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання дій інспектора ДПС ОСОБА_2, направлених на притягнення позивача до адміністративної відповідальності, неправомірними, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,185,186,254 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшини міліції ОСОБА_2, які 27.11.2009 року були направлені на притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АЕ № 191954 від 27.11.2009 року, винесену інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшиною міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 255.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію постанови не пізніше наступного дня після її виготовлення в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.