Справа № 367/6092/14-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/6092/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко О.В. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Чеботок Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал» на Київський» на ухвалу Ірпіньського міського суду Київської області від 16 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал» на Київській» до Ірпінської міської ради Київської області, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпіньського міського суду Київської області від 16 червня 2015 року провадження в адміністративні справі закрито.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, вважаючи, що відповідачем вчинено порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивача, останній звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області від 04.06.2014 року № 3982-56-УІ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0280 га у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0280 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення даного роду питання не може відбуватися в порядку адміністративного судочинства, адже в даному випадку між сторонами існує спір про право.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною, з огляду на наступне.

Так, частиною другою ст. 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

В свою чергу, публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Водночас, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «.. питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів..». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин є рішення органу місцевого самоврядування, яким надано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку.

Таким чином, предметом спору у цій справі є право власності на землею, надане ОСОБА_2 спірними рішеннями відповідача, тобто між цими особами існує спір про право, що у свою чергу, виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Відтак, визначаючись щодо підвідомчості даного спору, суд виходить з того, що спір про захист права конкретної фізичної особи на одержання житла є не публічним, а є приватноправовим. При цьому, сама по собі наявність у правовідносинах органу місцевого самоврядування чи державного органу автоматично не перетворює такі відносини на публічно-правові. Держава, юридичні особи публічного права, а у даному випадку Ірпінська міська рада, можуть виступати учасниками цивільних відносин (ст. 2, 80 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV), і розгляд спору між такими особами і фізичною особою проводиться за правилами цивільного судочинства.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-ІV (ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У КАС України не передбачено винятків з установленого ЦПК України правила, зокрема щодо розгляду спорів про правомірність надання у приватну власність земельних ділянок.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що даний спір має не публічний, а приватноправовий характер, то його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Верховного суду України від 28.04.2015.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 199, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал» на Київський» - залишити без задоволення, а ухвалу Ірпіньського міського суду Київської області від 16 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 29 липня 2015 року.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.