Справа № 809/2508/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2015 р. Справа № 809/2508/15

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остапюк С.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2015 року Державна податкова інспекція у Косівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч вимогам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, протягом одного року не подавала до Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області податкову звітність, що у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

25.06.2015 року відповідно до пункту 3 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України судом винесена ухвала про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, в якій містяться відомості про порядок і строк подання заперечення проти позову та наслідки неподання такого заперечення, копія якої, разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, згідно частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України, направлена відповідачу за адресою її проживання (індекс 78633, село Пістинь, Косівський район, Івано-Франківська область).

15.07.2015 року на адресу суду повернулося поштове повідомлення про вручення 10.07.2015 року поштового відправлення відповідачу. Проте, заперечення або заяви про визнання позову від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, не надходили.

Згідно із пунктом 3 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута в порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано заперечення відповідача проти заявленого позову та те, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, поданий Державною податковою інспекцією у Косівському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області адміністративний позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, підлягає розгляду в строк визначений пунктом 3 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

01.07.2004 року набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб підприємців.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (стаття 1 Закон).

Згідно частини 1 статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно частини 1 статті 58 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» встановлено, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно частини 2 статті 43 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» за відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи - підприємця державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця на підставі відомостей реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Відповідно пункту 2 розділу VIII Прикінцеві положення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов'язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка (в редакції закону чинної на момент набрання Законом чинності).

Стаття 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» визначає державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та підстави для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

За таких обставин, суд зазначає, що фізична особа набуває статусу субєкта господарювання підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, у тому числі, якщо така особа була зареєстрована субєктом підприємницької діяльності до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», в іншому випадку така особа статусу підприємця не набуває.

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів, відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, не знайдено, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що є підставою вважати, що відповідач не набула статусу підприємця.

Оскільки судом не встановлено набуття ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця, а позивачем не доведено проведення такої реєстрації у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» порядку, тому вказані обставини виключають можливість задоволення позовних вимог позивача щодо припинення підприємницької діяльності вказаної особи.

Як наслідок, суд вважає позовні вимоги позивача до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності необґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 8-14, 86, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 та частини 8 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини 9 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Остап'юк С.В.