Справа № 815/2330/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2330/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2014 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення і рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення - рішення № 1 від 30.12.2013 року та рішення про застосування штрафних санкцій № 000021710/1 від 30.12.2013 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що з прийнятими рішеннями податкового органу вона не погоджується, вважає їх прийнятими в порушення діючого податкового законодавства, без наявності підстав для притягнення її до податкової фінансової відповідальності. Також позивач зазначала, що підставою для проведення перевірки слугували скарги громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо порушення законодавства про оплату праці та документального оформлення на роботу найманих осіб самозайнятою особою ОСОБА_2

Позивач зазначала, що з даними особами вона ніколи не перебувала у трудових правовідносинах та не використовувала найманий труд цих осіб, у зв'язку з чим підстав нараховувати податкові зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб та єдиний соціальний внесок у неї були відсутніми.

Крім того позивач вказувала, що податковий орган без наявності достатніх обставин, які підтверджують вину позивача у порушенні вимог чинного законодавства, зробили хибні висновки, на підставі яких й прийняли оскаржувані податкові повідомлення - рішення, які, на думку позивача, є безпідставними, необґрунтованим та такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2014 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 30.12.2013 року. Визнано протиправним і скасовано рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про застосування штрафних санкцій №/1 від 30.12.2013 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в період з 11.09.2013 року по 17.09.2013 року, на підставі пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, ст. 80 Податкового кодексу України, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, проведено фактичну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_2 за період з 24.03.2013 року по 27.07.2013 року.

За результатом проведеної перевірки, податковим органом встановлені порушення ФОП ОСОБА_2 вимог податкового законодавства, про що складено акт перевірки від

18.09.2013 року № 427/15-52-17-128/НОМЕР_1, а саме: пп. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим з урахуванням вимог п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України донараховано податок з доходів фізичних осіб у сумі 8 037, 00 грн.; п. 176.2 ст. 176, п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, а саме ненадання податкових розрахунків по ф. 1-ДФ за І, II, III квартал 2013 року; порушення ст. 43 Конституції України, ст. З, ст. 21, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», само зайнята особа ОСОБА_5 не виплатила заробітну плату громадянину ОСОБА_3 у сумі 18 720,00 грн., громадянці ОСОБА_4 у сумі 4 320, 00 грн.; п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», донараховано єдиного соціального внеску в сумі 30 954, 48 грн.

На підставі акту перевірки, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, прийняті: податкове повідомлення-рішення: № від 14.10.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 10 556, 25 грн., з яких 8 037, 00 грн. - за основним платежем, 2 519,25 грн. - за штрафними санкціями; податкове повідомлення - рішення № від 14.10.2013 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом податкової інспекції або своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 5 554, 64 грн.

З урахуванням рішення ГУ Міндоходів в Одеській області № 528/11/15-32-10-02-08 від 02.12.2013 року, рішення ГУ Міндоходів в Одеській області № 142/15-32-10-02-06 від 12.02.2014 року, предметом судового розгляду є рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № /1 від 30.12.2013 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом податкової інспекції або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції у розмірі 5 768,50 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2013 року про збільшення суми грошового зобов'язання само зайнятій особі з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2 977, 75 грн.

Судом встановлено, що висновки податкового органу в акті перевірки обґрунтовані тим, що 06.09.2013 року, на адресу ДПІ у Малиновському районі м. Одеси надійшла скарга громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_4 за вхідним № к/7 від 22.01.2013 року, щодо порушення законодавства про оплату праці та документального оформлення на роботу найманих осіб самозайнятою особою ОСОБА_2

У скарзі громадянина ОСОБА_3 зазначено, що він з 24.03.2013 року по 27.07.2013 року працював на посаді шеф-кухаря розважального комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 стверджує, що за один робочий день він отримував 480,00 грн., заборгованість за 39 відпрацьованих днів склала 18 720, 00 грн.

У скарзі громадянки ОСОБА_4 зазначено, що вона з 24.03.2013 року по 27.08.2013 року працювала на посаді кухаря розважального комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», заробітна плата складала 270,00 грн. в день, а заборгованість за 16 відпрацьованих днів склала 4 320, 00 грн.

Посилаючись на вказані скарги громадян, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси в акті перевірки дійшла до висновку про наявність заборгованості самозайнятої особи ОСОБА_2 по заробітній платі, громадянину ОСОБА_3 у розмірі 18 720, 00 грн., громадянці ОСОБА_4 у розмірі 4 320, 00 грн.

В акті перевірки зазначено, що перевіркою на підставі пояснень громадян було встановлено, що самозайнята особа ОСОБА_2 не сплачувала авансові платежі єдиного внеску та не перераховувала єдиний внесок за період з 24.03.2013 року по 27.07.2013 року, у зв'язку з чим, встановлено порушення позивачем вимог п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Так, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, надавши оцінку доказам апеляційної скарги судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до положень пп. 14.1.226. п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Згідно положень п.п.14.1.180. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до положень пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно пп. 163.1.2. п. 163.1 ст. 163 Податкового Кодексу України доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Стаття 176 Податкового Кодексу України встановлює забезпечення виконання податкових зобов'язань. Так, відповідно до п. 176.2 особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку;

в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку;

г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу;

ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Так, апелянт наголошує на порушенні позивачем п. 176.2 ст. 176, п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, а саме ненадання податкових розрахунків по ф. 1-ДФ за І, II, III квартал 2013 року.

Також на думку апелянта позивач не сплатила заробітну плату громадянину ОСОБА_3 у сумі 18 720,00 грн., громадянці ОСОБА_4 у сумі 4 320, 00 грн., чим порушено ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Проте судова колегія звертає увагу на наступне.

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААВ № 617081 від 22.06.2012 року фізична особа підприємець ОСОБА_2 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 22 червня 2012 року за № 2 100748.

Згідно з реєстраційними даними видів господарської діяльності позивача, перелічених у акті перевірки є наступні види діяльності: 77.39 - надання в оренду інших машин, устаткування та товарів,; 77.29 - прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку; 56.21 - постачання готових страв для подій; 56.30 - обслуговування напоями; 56.29 - постачання інших готових справ; 96.02 - надання послуг перукарням та салонам краси; 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_2 здійснює свою підприємницьку діяльність з 2012 року та є платником єдиного податку за видом діяльності - послуги по косметології та парикмахерській справі.

В травні 2013 року позивач уклала договір суборенди з ТОВ «Брайтсайт» на оренду кухні, але у зв'язку з сімейними обставинами до роботи на приступила, у зв'язку з чим угода була розірвана. На даний час займається косметологією. По факту звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомила, що зазначені особи до неї з питання працевлаштування не звертались. Так директор ТОВ «Брайтсайд» ОСОБА_6 є чоловіком ОСОБА_2, який здійснює самостійну господарську діяльність у сфері громадського харчування.

В свою чергу ОСОБА_3 працював в розважальному комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_1» з 24.03.2013 року по 27.08.2013 року на посаді шеф-кухаря. Був прийнятим на роботу ОСОБА_6 за усною домовленістю. На момент звільнення заборгованість ФОП ОСОБА_2 від особи якої вів переговори її чоловік ОСОБА_6 склала 18 720 грн. за 39 відпрацьованих днів.

В період з 17.09.2013 року по 18.09.2013 року, Територіальною Державною інспекцією з питань праці в Одеській області, проведено перевірку ТОВ «Брайтсайд» з питань додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування, за результатом якої було встановлено, що директор ТОВ «Брайтсайд» ОСОБА_6, виконуючи свої посадові обов'язки, відносно найманих працівників (серед яких зазначений також ОСОБА_8) з березня 2013 року по день проведення перевірки порушував законодавство про працю, що зафіксовано актом перевірки від 18.09.2013 року № 15-01-022/1418.

На підставі вищезазначеного акту перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці в Одеській області відносно ОСОБА_6 складено протокол № 15-01-022/0894 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Київського районного суду м. Одеси, директор ТОВ «Брайтсайд» ОСОБА_6 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41. КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є роботодавці, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором, а також фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», для платників, зазначених у пунктах 1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Отже, оскільки ОСОБА_2 не була роботодавцем та не виплачувала заробітну плату ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати, то ОСОБА_2 не зобов9язана була сплачувати авансові платежі єдиного внеску та перераховувати єдиний внесок за період з 24.03.2013р. по 27.07.2013р.у як то зазначено в акті перевірки.

А тому висновок ДПІ у Малиновському районі м. Одеси про порушення ОСОБА_2 порушила п. 2 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є необґрунтованим та безпідставним.

Враховуючи викладеневище, вважаємо, що податкове повідомлення - рішення № від 30.12.2013 р. та рішення про застосування штрафних санкцій № /1 від 30.12.2013 р. ДПІ у Малиновському районі м. Одеси є такими, що прийняті на підставі помилкових висновків відображених в акті перевірки та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин