Справа № 2-а-119/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2010 року Справа 2а-119/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Головешко Н.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Новомосковської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщика міліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 06.04.2010 року та уточнень до нього від 12.04.2010 року, позивач прохає визнати незаконною та скасувати постанову серії АН № 598981 від 28.03.2010 року, винесену інспектором ДПС Новомосковської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 300.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив в позовній заяві, що, згідно викладених в постанові обставин, його притягнуто до відповідальності за те, що він 28.03.2010 року о 11.30 год. керував автомобілем ВАЗ-21099. державний № НОМЕР_1, на 22 км. обїзної дороги м. Новомосковська автодороги Харків - Сімферополь в районі дії дорожнього знаку 5.20 «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год., де проводяться ремонтні дороги», і рухався зі швидкістю 73 км/год, чим порушив п.12.9 «б» ПДР України. Факт порушення зафіксовано приладом «Радіс». Його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 300 грн. Постанову було винесено на підставі фотозйомки приладом «Радіс», яка містить тільки дані про швидкість руху та час фіксації швидкості, але не фіксує самого транспортного засобу. Фактично позивач дійсно рухався в зазначений час і в зазначеному місці по службовим потребам. Рух транспорту був інтенсивний в обох напрямках і позивач рухався зі швидкістю 45-50 км/год. Водії зустрічного транспорту неодноразово спеціальним світловим сигналом попереджали його про те, що дорожній рух контролюється працівниками ДАІ. За цих обставин позивач не міг перевищувати дозволену швидкість руху до межі, коли настає за це адміністративна відповідальність. При зупинці інспектор предявив йому для огляду вищезазначений прилад, на якому час фіксації руху не співпадав з часом руху автомобіля позивача, про що позивач повідомив відповідачу. Про те відповідач не звернув на це уваги і виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Всі зазначені обставини можуть підтвердити три свідка, що перебували в автомобілі. Свої заперечення позивач зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що постанова була складена у відношенні нього незаконно і вона не відповідає фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі та додатково пояснив, що швидкість була зафіксована стосовно іншого автомобіля. Він разом з працівниками профспілки ВГМК - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на службовому автомобілі поверталися з м Харкова з відрядження. Після дорожнього знаку, що обмежував швидкість руху до 40 км/год., і до зупинки автомобіля відповідачем і надалі ніяких ремонтних робіт на дорозі не виконувалося проїзна частина була вільна для проїзду.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надавав неодноразово заяви про розгляд справи за його відсутності та пояснення від 17.04.2010 р., від 25.04.2010 р., від 02.07.2010 р., де зазначив, що протокол та постанову склав у відношенні позивача тому, що він перевищив встановлену швидкість руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29, «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год.», де проводяться ремонтні роботи. Рухався зі швидкістю 73 км/год. Після складення адмінпротоколу, водій ОСОБА_1 дав необєктивне пояснення, щоб уникнути адмінвідповідальності.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що, дійсно, позивач на службовому автомобілі віз їх та ОСОБА_5 з відрядження з м. Харкова. Всі являються водіями, тому спостерігали за дорожнім рухом та дорожніми знаками. Рухалися в щільному потоці транспорту. Коли побачили дорожній знак з обмеженням швидкості руху до 40 км/год., то звернули на це увагу водія, який і рухався зі швидкістю 50-55 км/год., поки їх не зупинив працівник ДАІ, який заявив про перевищення швидкості руху, що автомобіль рухався з швидкістю більше 70 км/год. Коли вони стали заперечувати, то працівник ДАІ сказав, щоб вони сиділи в автомобілі, що розбереться без свідків. Після дорожнього знаку і до зупинки автомобіля інспектором ДАІ і після цього ніяких ремонтних робіт на дорозі не було, проїзна частина була вільна для проїзду.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії СА № 126863 від 28.03.2010 року, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи, наданої Верхньодніпровським ВДАІ з обслуговування Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - 28.03.2010 року об 11год. 50 хв. 22 км обїзної м. Нов-ська а/д Харків-Сімферополь водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год», де проводяться ремонтні роботи , рухався зі швидкістю 73 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Радіс» № 2088. Було порушено п. 12.9 б ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. В поясненнях особи, стосовно якої складено протокол, зазначено: «С протоколом не согласен, превышения скорости не было, с временем на радаре не согласен, доводы предоставлю в суде». До протоколу додано постанову АН №598981, є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та підпис посадової особи, яка склала протокол. Свідків події не зазначено.

Як витікає з копії постанови серії АН № 598981 від 28.03.2010 року, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні в справі виконавчого провадження, наданій відділом державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції, - 28.03.2010 року об 11год. 50 хв. 22 км обїзної м.Нов-ська а/д Харків-Сімферополь водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ЗАТ «Кримським Титан», АДРЕСА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год», де проводяться ремонтні роботи , рухався зі швидкістю 73 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Радіс» № 2088 Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та керуючись ст. 14-1, ч.ч. 5,6, ст. 258, та ст. 283 КУпАП, ПОСТАНОВИВ: 1. Притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення в у вигляді: штрафу у сумі 300 грн. Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. Примірник постанови отримав 28.03.2010 року підпис правопорушника та посадової особи, що склала постанову. До постанови додається протокол СА 126863.

Згідно копій посвідчень про відрядження ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, останні перебували у відрядженні в м. Харкові з 25.03.2010 р. по 28.03.2010 р.

Згідно рапорту Заст. командира Новомосковської РДПС ОСОБА_7 України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_8 (а.с. 12, 17), прапорщики міліції ОСОБА_2 та ОСОБА_9 28.03.2010 року в період з 08 до 16.00 годин несли службу по нагляду за дорожнім рухом згідно розстановки особового складу Новомосковської РДПС ДАІ, на маршруті № 1-4, згідно маршрутної картки. Для вимірювання швидкості руху використовували прилад РАДІС № 2088, свідоцтво про перевірку № 12422/112, дійсне до 30.12.2009 року. Згідно такого ж рапорту, що надійшов 20.07.2010року (а.с.35) зазначено, що прилад РАДІС № 2088 має свідоцтво про перевірку № 12-1080, дійсне до 11.01.2011 року.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2010 року інспектором ДПС Новомосковської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень, було складено протокол та постанову про адміністративне правопорушення у відношенні позивача про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 300 грн., за те, що позивач, начебто, 28.03.2010 року об 11год. 50 хв., на 22 км обїзної дороги м. Нов-ська, а/д Харків Сімферополь, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год», де проводяться ремонтні роботи, рухався зі швидкістю 73 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Радіс» № 2088. Було порушено п. 12.9 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копії вказаних протоколу та постанови були вручені позивачеві 28.03.2010 року. Позивач в письмово зазначив незгоду з протоколом.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день28.03.2010 року та в один і той же час 11.55 год.; ні в протоколі, ні в постанові не зазначено повне найменування підрозділу внутрішніх справ, де служить відповідач, скорочення «м. Нов-ської» та відсутність назви органу внутрішній справ обласного підпорядкування перешкоджають реалізації прав позивача на оскарження рішень прийнятих відповідачем; ні в протоколі ні в постанові не зазначено текстуально, які саме права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені позивачеві; в протоколі свідків події не зазначено, з інших доказів зазначено, що швидкість вимірювалася приладом Радіс 2088І, без вказівки на дату його повірки, та чи були предявлені показання приладу правопорушнику, відмітка про вирішення клопотань позивача відсутня. В постанові відсутнє посилання на порушення пункту правил дорожнього руху, який вказано в протоколі про адміністративне правопорушення - п.12.9 «б» ПДР України, та не зазначено, на скільки було перевищено швидкість руху, тобто в постанові не викладена обєктивна сторона правопорушення, не вказано, яким чином враховано дані про особу правопорушника при визначенні адміністративного стягнення, невмотивовано, чому застосовано було не мінімальне стягнення.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, за що передбачене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3-29.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС Новомосковської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщик міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 300 грн., в порушення ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідженні обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час 11.55 год.; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи, які б спростовували твердження позивача, не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність; не спростовані заперечення позивача стосовно того, що він рухався з швидкістю, близько, 50-55 км/год. і що виміряна швидкість 73 км/год. не належить його автомобілю; не спростоване твердження позивача та свідків про те, що на ділянці дороги, позначеній дорожнім знаком 3.29 ПДР України, ніяких ремонтних робіт не проводилося і дорога була вільна для проїзду; надані рапорти, складені після дати події, однією і тією ж посадовою особою, що склала протокол і постанову, тобто відповідачем, зміст рапорту також ніякими іншими даними не підтверджується; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, за відсутності для такого висновку доказів і всупереч дійсним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини та факту події правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду достатніх доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність події правопорушення та вини позивача у його вчиненні, крім посилання на протокол про адміністративне правопорушення, дані вимірювального приладу та рапорти, складені відповідачем, які, на підставі наведених вище обставин, суд визнає недопустимими джерелами доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини та факту події правопорушення, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то постанова про адміністративне правопорушення, яка була складена у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, є необґрунтованою і незаконною, тому підлягає скасуванню. Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158-163,167,171-2,255,256 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АН № 598981 від 28.03.2010 року, винесену інспектором ДПС Новомосковської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача - ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в виді штрафу у розмірі 300.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після складення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу та відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.