Справа № 814/218/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

29 липня 2015 р. Справа № 814/218/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О. А.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції України у Миколаївській області, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції , Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва, треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інгрес", Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра-Юг",Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" , Центральний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції , Корабельний районний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції , Відкрите акціонерне товариство "Кредитпромбанк" про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування постанов, актів, ухвал,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся із адміністративним позовом до органу державної виконавчої служби та управління пенсійного фонду з вимогами (з урахуванням уточнень позову) про скасування постанов, актів, ухвал та зобов'язання вчинити певні дії. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив поновити пропущений строк звернення до суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, в частині позовних вимог щодо скасування:

- постанови ВДВС головного управління юстиції у Миколаївській області ВП №29676105(30857723) від 18.01.2012 року про зведене виконавче провадження вимог про стягнення боргів з боржника ОСОБА_2:

- за рішенням суду Корабельного району м.Миколаєва у справі №2-245/2011 та заявою ПАТ "Райфайзенбанку Аваль" про стягнення боргу з солідарного боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райфайзенбанку Аваль" за виконавчим листом у справі №2-245/11 від 04.01.2012р. в сумі 3620024,21грн. та 1820,00грн.;

- за рішенням суду Ленінського району м.Миколаєва у справі №2-2844 про стягнення з боржника ОСОБА_5 про стягнення заборгованості на користь ВАТ "Кредитромбанк " у сумі 437461,14грн.;

- за постановою №15931 виданою 17.11.2011 року відділом УДАІ УМВС України у Миколаївській області про стягнення штрафу з боржника ОСОБА_2 у сумі 850грн.;

- за рішенням господарського суду у Миколаївській області у справі №5016/2225/2011 та наказом №5016/2225/2011 від 23.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Лиманівської сільської ради боргу за оренду земельної ділянки у сумі 28472,04грн.;

- за заочним рішенням суду Корабельного району м.Миколаєва у справі №2-1631/2011 про стягнення з боржника ОСОБА_2 за яким Корабельним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист №2-1631 від 12.01.2012 року про стягнення заборгованості на користь ВАТ "Кредитромбанк " у сумі 602196,72грн.;

- постанови ВДВС у Центральному районі м.Миколаєва ВП №39379228 за постановою №120 від 24.12.2010р. Державного підприємства "Миколаївський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації у сумі 102грн. щодо ОСОБА_2;

- акту опису майна від 20.08.2013р. складені з порушеннями законодавства України з перевищенням службових повноважень ВДВС ГУЮ у Миколаївській області за ВП №30700078 від 18.01.2012р.;

- постанови про призначення експерта суб'єкта оціночної діяльності від 02.09.2013 року ВДВС головного управління у Миколаївській області за ВП №30700078 від 18.01.2012 року.

- акту визначення вартості майна від 27.08.2013 року що знаходиться в оперативному управлінні ОСОБА_2 але належить іншим громадянам на праві приватної власності ВДВС головного управління юстиції у Миколаївській області за ВП №30700078 від 18.01.12р.;

- акту опису майна від 22.08.2012 року автомобіля ТОЙОТА-Королла та висновок оцінки автомобіля від 27.09.2012 року у зведеному виконавчому провадженні №29676105(30857723) від 18.01.2012 року;

- зведеного виконавчого провадження №29676105 (30857723) відкритого 24.01.2012р.;

а також позовні вимоги щодо:

- винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві у ВП №30857723 виданого на підставі ухвали суду Ленінського району у справі №2-2844 від 28.10.2011 року за фактом скасування заочного рішення;

- винесення постанови про закриття виконавчого провадження за постановою №015931 від 17.11.11р. відділу ДАЇ УМВС України в Миколаївській області як виконаного добровільно;

- винесення постанови про закриття виконавчого провадження №29676105 (30857723) від 18.01.2012р. за виконавчим листом у справі № 2-245/2011 виданим 04.01.2012 року за фактом порушення справи про перегляд рішення за нововиявленими обставинами;

- винесення постанови про закриття виконавчого провадження №29676105 (30857723) від 18.01.12р. за виконавчим листом у справі №2-1631 виданим 12.01.2012 року за фактом скасування заочного рішення;

- скасування зведеного виконавче провадження №29676105(30857723) як об'єднаного з порушенням законодавства України;

вимоги про скасування:

- постанови Корабельного ВДВС м.Миколаєва про відкриття виконавчого провадження ВП №29059928 від 07.10.2011 року про стягнення з ТОВ "Агро-Інгресс" на користь ПАТ "Райфайзенбанку Аваль" в сумі 3620024,21грн. за рішенням господарського суду Миколаївської області №15/118/10 від 14.12.2010 року;

- постанови Центрального ВДВС м.Миколаєва ВП №25345432 від 23.03.11р. про стягнення з ТОВ "Агро-Інгресс" на користь ПАТ "Райфайзенбанку Аваль" в сумі 3620024,21грн. за наказом господарського суду Миколаївської області №15/118/10 від 04.03.11р.;

- постанови ВДВС у Миколаївській області ВП №30700078 від 18.01.2012 року про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райфайзенбанк Аваль" за виконавчим листом у справі №2-245/11 в сумі 3620024,21грн.;

- постанови ВДВС у Центральному районі м.Миколаєва ВП №30700131 від 02.03.2012р. про стягнення з ТОВ "Терра - Юг" виконавчого збору у сумі 174,12грн.;

- постанови ВДВС у Центральному районі м.Миколаєва ВП №32503405 за виконавчим листом Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.02.2010р. про стягнення з ТОВ "Терра - Юг" виконавчого збору у сумі 419,84грн.;

- постанови ВДВС у Центральному районі м.Миколаєва ВП №33618638 від 07.08.2012р. про стягнення з ТОВ "Терра - Юг" боргу на користь ПФУ у Центральному районі м.Миколаєва у сумі 857,12грн.;

- ВП №3250405 від 18.06.12р. за повернутим виконавчим провадженням 10.08.12р. та зняти арешт з рахунків ТОВ "Терра - Юг";

вимоги про зобов'язання вчинити певні дії:

- винести рішення про скасування виконавчого листа окружного адміністративного суду від 17.02.2010р. про стягнення на користь ПФУ у Центральному районі м.Миколаєва з ТОВ "Терра-Юг" коштів у сумі 4198грн.;

- винести рішення про скасування Вимоги №Ю-278/7 від 07.08.2012р. про стягнення з ТОВ "Терра-Юг" на користь ПФУ у Центральному районі м.Миколаєва коштів у сумі 1857,12грн.;

- винести рішення про скасування Вимоги №Ю-278/7 від 01.04.2013р. про стягнення з ТОВ "Терра-Юг" на користь ПФУ у Центральному районі м.Миколаєва коштів у сумі 1591,37грн.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції вважав пропущеним строк звернення позивача до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.181 КАС України).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалами зведеного виконавчого провадження позивач ознайомився особисто 21.08.2013 року; з вимогою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ГУ юстиції у Миколаївській області від 14.08.2013р. 302.1-24/6980 щодо стягнення з боржників у солідарному порядку заборгованостей по кредитним договорам та договорам поруки 14.08.13р., а відтак позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст.181 КАС України, з огляду на те, що адміністративний позов подано 07 квітня 2014 року.

Втім, наведені висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими визнати не можна, оскільки вони зроблені за неповного з'ясування обставин справи.

Матеріали справи спростовують вказані висновки суду першої інстанції, оскільки відсутні належні докази, які б достовірно свідчили про те, що позивач ознайомилася зі зведеним виконавчим провадженням в повному обсязі.

Навпаки, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії клопотання, позивач зазначив, що не в повному обсязі ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження, через відсутність у ньому виконавчих листів та рішень (наказів) щодо яких проводиться виконавче провадження.

Вказане було залишено поза увагою суду першої інстанції, що призвело до помилкового висновку про ознайомлення зі зведеним виконавчим провадження.

В силу ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Згідно п.3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі, або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що законодавцем обов'язок по доведенню до учасників виконавчого провадження, в тому числі і стягувача, постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження покладено на державного виконавця, а тому саме відповідач у справі має довести своєчасність вручення ОСОБА_2 оскаржуваних документів по виконавчим провадженням, натомість, судом першої інстанції без належних правових підстав зазначений обов'язок покладено на позивача.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення позивачем строку звернення до суду, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, а також відповідачем не надано доказів направлення позивачу копії постанов, вимог з виконавчих проваджень, чим порушено положення ст.ст.31, 49 Закону України «Про виконавче провадження» та п.3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Крім того, висновок щодо обізнаності ОСОБА_2 про ознайомлення зі зведеним виконавчим провадженням ще 21.08.2013 році, є необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання оскаржуваних постанов позивачем після ознайомлення із матеріалами зведеного виконавчого провадження.

Також, не зрозумілим є прийняття судом першої інстанції в якості належного доказу ознайомлення позивача із вимогою державного виконавця від 14.08.2013 року, саме 14.08.2013 року, що стало підставою для залишення без розгляду позовних вимог, оскільки отримання адвокатом вказаної вимоги достовірно не свідчить про належне ознайомлення зі спірними виконавчими документами позивача.

Водночас, матеріали справи не містять та судом не оглядалися всі оскаржувані постанови по виконавчим провадженням, не встановлено чи оскаржувались вони у встановленому законом порядку та чи отримані вони позивачем, належним чином.

При цьому, апелянт вказує, що про оскаржуванні постанови з виконавчих проваджень, вимоги вона дізналася під час судових засідань та поданих 28.11.2013 року Центральним ВДВС документів.

Оскільки, суд першої інстанції не з'ясував наявність у зведеному виконавчому провадженні усіх необхідних виконавчих документів, як і не з'ясував й те, чи отримувалися вони позивачем, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду першої інстанції про належне ознайомлення позивача з оскаржуваними документами.

Наведені обставини судом першої інстанції проігноровані та не надана їм належна правова оцінка.

Колегія суддів акцентує увагу, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ч. 4 ст. 6 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

Колегія суддів зауважує, що згідно ч. 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відтак, суд першої інстанції повинен був витребувати у сторін докази, які підтверджують або спростовують правомірність їхніх доводів і заперечень. Якщо сторони у справі таких доказів не надали або надані докази були недостатніми, суд, керуючись частинами 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язаний був із власної ініціативи витребувати докази, які підтверджують або спростовують ці обставини.

Суд першої інстанції названих вимог Кодексу адміністративного судочинства України не виконав у зв'язку з чим порушив норми процесуального закону.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції під час вирішення спірного питання було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення дати, коли особа дізналась про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Виходячи із зазначених обставин справи, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було порушено приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки при винесенні ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 204 КАС України приходить до висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року скасувати .

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О.Турецька