Справа № 826/3982/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3982/15 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П,

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікойл ЛТД» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікойл ЛТД» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явилися в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 24.10.2014 року по 30.10.2014 року Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікойл ЛТД» з питань формування податкового кредиту з податку на додану вартість та відображення даних операцій в складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по взаємовідносинах з ТОВ «ВІКОІЛ ЛТД», ПРЕДСТАВНИЦТВО «ЮСЕІС СА» за червень, липень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 527/26-57-22-01-07/37064431 від 10.11.2014 року, в якому встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства , а саме: п. 185.1 ст. 185. п. 187.1 ст. 187. п. 188.1 ст. 188. ст. 192 Податковою кодексу України від 02.12.2010 № 2755-У1 (зі змінами і доповненнями), а саме завишення податковою зобов'язання за липень 2014 року на суму 5176750 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікойл ЛТД» вважаючи протиправними дії податкового органу щодо здійснення коригувань на підставі зазначеного акту №527/26-57-22-01-07/37064431 від 10.11.2014 року та вважаючи, що висновок зазначеного акту оформлений не у відповідності до вимог чинного законодавства звернулось до суду з позовом за захистом свого права.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772 акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Отже, акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові грошових зобов'язань, а висновки посадових осіб контролюючого органу, викладені в акті перевірки, є позицією цих осіб щодо кваліфікації дій платника податків, однак самі по собі не впливають на стан суб'єктивних прав платника та не створюють для нього будь-яких додаткових обов'язків.

З огляду на зазначене, податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов'язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Як вбачається з матеріалів справи та позовної заяви, позивач просив оформити висновок акту перевірки №527/26-57-22-01-07/37064431 від 10.11.2014 року в порядку пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року за №34/18772, а саме зазначити порушення податкового зобов'язання шляхом оформлення розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у червні 2014 року на суму "- 5 176 750,00 грн.".

Оскільки, акт є виключно носієм інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку позовні вимоги щодо оформлення висновку акту перевірки №527/26-57-22-01-07/37064431 від 10.11.2014 в порядку пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за №34/18772, а саме зазначення порушення податкового зобов'язання шляхом оформлення розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у червні 2014 року на суму "- 5 176 750,00 грн." не спрямована на захист та відновлення порушених прав та інтересів позивача, а отже не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про визнання протиправними дії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Вікойл ЛТД» в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов»язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ДПА України» за період червень-липень 2014 року, внесення відомостей до бази даних АІС «Податковий блок» підсистеми «Співставлення податкових зобов»язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» шляхом вилучення відомостей розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, що призвели до заниження податкового зобов»язання ТОВ «Вікойл ЛТД» за період червень-липень 2014 року колегія суддів зазначає наступне ( з урахуванням уточненої позовної заяви, а.с. 123).

Згідно п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правомірності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Одним із способів здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Пунктом 71.1 статті 71 ПК України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Статтею 74 ПК України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз,- а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Пунктом 1.3 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013 року визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Метою розробки автоматизованих інформаційних систем є створення єдиного програмно-технічного комплексу для автоматизації процесу реєстрації, обліку платників податків на всіх рівнях структури органів державної податкової служби, прийому та обробки електронних звітних податкових документів, формування зведеної інформації про надходження податкових платежів, нарахування податкових зобов`язань та їх сплату у розрізі окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих систем є, зокрема, відомості стосовно реєстраційних та облікових даних платника податків, його банківських рахунків, інформація, що надходить від інших органів виконавчої влади, у тому числі Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Державного комітету статистки України, митних органів та органів внутрішніх справ, податкових органів центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних системах обліковуються дані, що створені або отримані податковим органом у процесі поточної діяльності, у тому числі інформація про наявність/відсутність підприємства за його місцезнаходженням, видачу або анулювання свідоцтв про реєстрацію платником податку на додану вартість, направлення на адресу платника відповідних запитів, надходження відповідей на них, облік результатів контрольно-перевірочної роботи за окремими податками і зборами, тощо.

Об'єктом автоматизації є процес співставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість, розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту, розрахунків коригування сум податку контрагентів з використанням інформації, викладеної в актах/довідках перевірки платника податку (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) у розрізі контрагентів, донарахованих сум податкового зобов`язання.

Система призначена для проведення співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на центральному рівні та забезпечує доступ до результатів співставлення підрозділам органів державної податкової служби на регіональному та районному рівні для відпрацювання отриманих результатів та використання їх для подальшої контрольно-перевірочної роботи.

Таким чином, ДПІ у Святошинському районні ГУ ДФС у м. Києві має право збирати та вносити податкову інформацію до інформаційних аналітичних систем для забезпечення належного виконання законодавчо встановлених функцій.

Крім того, колегія суддів вважає, що сам факт внесення відомостей, встановлених актом перевірки, до відповідної бази даних відповідача не потягло за собою порушення прав та інтересів позивача, оскільки не породило будь-яких наслідків щодо діяльності останнього.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду справи, податковий орган прийняв від позивача податкову звітність з тими показниками, які зазначив позивач, у т.ч. і стосвно ПДВ, без будь-яких обмежень та коректив, не перешкоджає господарській діяльності товариства.

Висновки, викладені в акті за результатами перевірки, які занесені до електронної інформаційно-аналітичної бази, є лише відображенням дій інспектора, встановлення ним певних фактів, та без прийняття органом ДФС за результатами перевірки відповідного рішення не породжують жодних правових наслідків для позивача як платника податків. Відповідно, такі висновки, як і їх занесення до ІС "Податковий блок", не можуть порушувати права позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2014 року у справі № 21-511а14, постанові Вищого адміністративного суду від 24 лютого 2015 року К/800/59230/14.

В доповненнях до позовної заяви представник позивача вказав, що факт здійснення часткового коригування показників на підставі акта від 10.11.2014 року, визначених позивачем в деклараціях з ПДВ за період червень-липень 2014 року з урахуванням розрахунків коригування суми податкового зобов»язання за липень 2014 року в АІС «Податковий блок «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов»язань та податкового кредиту в розрізі його контрагентів», підтверджується актом 1168/26-55-22-09/32308598 від 05.12.2014 року та листом № 671/10/26-59-22-11 від 15.01.2015 року ( витяг з акту та копія листа додані до матеріалів справи).

Проте колегія суддів не може погодитись з такими доводами, оскільки в судовому засіданні в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції не було встановлено факту здійснення податковим органом таких коригувань, а судом першої інстанції такі докази не були досліджені у встановленому законом порядку.

Із пояснень представника податкового органу вбачається, що йому не відомо про такі коригування податкового органу.

Із акта перевірки № 1168/26-55-22-09/32308598 від 05.12.2014, витяг із якого надала представник позивача та на який посилається як на доказ проведення податковим органом коригування показників, зазначено, що згідно податкової звітності з ПДВ за липень 2014 року, поданої ТО «Вікоіл ЛТД» до ДПІ у Печерському районі та на підставі баз даних АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов»язань та податкового кредиту в розрізі його контрагентів» встановлено наявність податкового кредиту сформованого за рахунок ТОВ «Вікойл ЛТД» у сумі ПДВ 3147600,5 грн.

У листі від 15.01.2015 року, на який посилається позивач, вказано про наявність розбіжностей представництва «ЮСЕІС СА» податкових зобов»язань з податкового кредиту та запропоновано надати письмові пояснення щодо таких розбіжностей податкових зобов»язань та податкового кредиту.

Проте, вищезазначені документи не містять даних про те, що податковий орган провів коригування показників, визначених позивачем в деклараціях з ПДВ за період червень-липень 2014 року у відповідній системі АІС, а лише вказують на ту обставину, що податковим органом внесено відомості , які стосуються акта перевірки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікойл ЛТД» в повному обсязі, оскільки в ході апеляційного розгляду не було встановлено протиправності дій податкового органу щодо коригування показників податкової звітності позивача в АІС «Податковий блок.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікойл ЛТД» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 29 липня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.