Справа № 2а-42/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року справа № 2а-42/11/1370

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

16 год. 04 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова (далі ДПІ у Шевченківському районі м.Львова) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 24610грн.

Ухвалою від 10.05.2011р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі Львівський ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області).

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також невжиттям відповідачем заходів щодо погашення вказаного податку.

Відповідач заперечення проти позовних вимог чи заяву про визнання позову до суду не подав.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Свої заперечення обґрунтовує тим, що він не здійснював державної реєстрації транспортного засобу марки Volkswagen Transporter Т4, 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, а тому, немає підстав для сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за першу реєстрацію вказаного транспортного засобу. Відповідач зазначає, що він звертався до Прокуратури Львівської області з завою щодо незаконної реєстрації на його імя транспортних засобів у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області. Крім того, відповідач вказує, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2015р. у справі №2а-5991/11/1370 визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію від 07.08.2009р. автомобіля марки Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. ВС 6499АН, 2000 року випуску на імя ОСОБА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 07.08.2009р. Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на імя відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. ВС 6499АН, 2000 року випуску, що підтверджується листом Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 31.08.2010р. №9/2074.

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні державної реєстрації транспортного засобу марки Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. ВС 6499АН, 2000 року випуску не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на суму 24610грн., що підтверджується довідками ДПІ у Шевченківському районі м.Львова від 24.11.2010р. №28082/17-0101, від 26.11.2010р. №28367/19020.

Відповідно до розрахунків ДПІ у Шевченківському районі м.Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації транспортного засобу марки Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. ВС 6499АН, 2000 року випуску становить 24610грн.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 24610грн., що є заборгованістю з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обовязкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обовязки та відповідальність платників визначається Законом України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під податком і збором (обовязковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обовязковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ встановлює обовязок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, обовязок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ (надалі Закон від 11.12.1991 року №1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ (чинного на спірний період) передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є обєктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобовязані предявляти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) обєктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Суд встановив, що ОСОБА_2І зверталася до Прокуратури Львівської області з завою щодо незаконної реєстрації на її імя транспортних засобів у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, що підтверджується відповіддю Прокуратури Львівської області від 28.03.2011р.

Вироком Шевченківського районого суду м.Львова у справі №1-233/11 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, встановлено, що впродовж січня 2009 року березня 2010 року у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, зокрема на ОСОБА_2 транспортного засобу марки Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. ВС 6499АН, 2000 року випуску.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до УДАІ ГУМВС України у Львівській області про скасування державної реєстрації на імя ОСОБА_2 транспортного засобу марки Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. ВС 6499АН, 2000 року випуску.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2015р. у справі №2а-5991/11/1370, яка набрала законної сили, вказаний позов задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію від 07.08.2009р. автомобіля марки Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. ВС 6499АН, 2000 року випуску на імя ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд бере до уваги, що в матеріалах реєстраційної справи наявна квитанція про сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаного автомобіля у сумі 24610грн. (а.с.53).

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів.

Вказаний висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

З огляду на скасування державної реєстрації транспортного засобу марки Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. ВС 6499АН, 2000 року випуску, здійсненої Відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області 07.08.2009р. на імя ОСОБА_2, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаного автомобіля у сумі 24610грн.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Оцінюючи клопотання позивача про поновлення строку звернення з адміністративним позовом суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про несплату відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів з листа львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУМВС України у Львівській області від 31.08.2010р. №9/2074.

Зі штампу на позовній заяві випливає, що така подана до суду 04.01.2011 р., тобто в межах строку, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України.

З огляду на наведене, суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 31.07.2015р.

Суддя А.Г. Гулик