Справа № 521/8580/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 521/8580/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Михайлюк О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії УПФУ в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови її у перерахунку пенсії за віком як особі, що не працює, з належними надбавками, доплатами, виплатами та індексацією, в тому числі і на підставі ч. 2 ст. 98 Законом України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провести і за минулий час. Також, позивач просив скасувати зазначене рішення, оформлене листом № 90/А-1 від 23.04.2015 року, зобовязати УПФУ в Малиновському районі м. Одеси перерахувати їй пенсію за віком як особі, що не працює, з належними надбавками, доплатами, виплатами та індексацією та зобовязати відповідача на підставі ч. 2 ст.98 Законом України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії за віком як особі, що не працює, з належними надбавками, доплатами, виплатами та індексацією провести і за минулий час.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі довідки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській обл. № 1016/25-52-18-02-07 від 10.09.2013 року, а також, ідентифікаційних даних ДПІ вона взята на облік в ДПІ як підприємець-фізична особа 25.05.2000 року та знята з обліку 26.05.2000 року у звязку з припинення за рішенням власника, реєстрація в якості платника ПДВ анульована.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 272515 серії АБ записів про проведення реєстраційних дій відносно позивача не знайдено.

ОСОБА_2 вказувала на те, що печатки і штампи не виготовляла, режим оподаткування, в тому числі спрощений не обирала, не ставала на облік в інші соціальні фонди та не використовувала найману працю, доходи від підприємницької діяльності не отримувала, відомостей до державного реєстратора про підтвердження свого статусу як підприємця, що є обовязковим з вступом в силу Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» вона не подавала, а все це, на її думку, свідчить про не здійснення нею підприємницької діяльності.

Позивач вважає, що будь-які відомості про те, що вона перебувала на обліку як підприємець та отримувала доходи від підприємницької діяльності, відсутні, що підтверджено постановою Малиновського райсуду м. Одеси № 521/21794/13-а від 25.03.2014 року та постановою Одеського окружного адміністративного суду № 815/130/14 від 03.04.2014 року.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі міста ОСОБА_1 щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсію за віком як особі, що не працює, з належними їй надбавками, доплатами, виплатами та індексацією, в тому числі і на підставі ч. 2 ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провести і за минулий час. Скасовано рішення Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі міста ОСОБА_1 «Про відмову ОСОБА_2 у перерахунку пенсії за віком як особі, що не працює, з належними їй надбавками, доплатами, виплатами та індексацією, в тому числі і на підставі ч. 2 ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провести і за минулий час», оформлене листом № 90/А-1 від 23.04.2015 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста ОСОБА_1 перерахувати ОСОБА_2 пенсію за віком як особі, що не працює, з належними їй надбавками, доплатами, виплатами та індексацією. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на підставі ч. 2 ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії за віком як особі, що не працює, з належними надбавками, доплатами, виплатами та індексацією ОСОБА_2 провести і за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням постанови Малиновського райсуду міста ОСОБА_1 № 521/8580/15-а від 11.06.2015 року, у разі набрання законної сили.

Не погодившись з таким рішення УПФУ в Малиновському районі м. Одеси звернулось з апеляційною скаргою на вказану постанову. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2В в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 09.06.2002 року є пенсіонером за віком, отримує пенсію та знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, особовий рахунок № 155910.

21.08.2013 року відповідачем винесено рішення № 769 «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з його сторони», з зазначенням, що позивачка не повідомила управління пенсійного фонду про працевлаштування, у звязку з чим у період з 30.07.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.10.2011 р. по 31.08.2013 р. утворилась переплата у розмірі 1 805,13 грн., з утриманням з її пенсії 20% щомісячно до повного погашення.

Підставою для винесення рішення управлінням пенсійного фонду було знаходження даних ОСОБА_2, як фізичної особи-підприємця, в місцевій базі даних субєктів підприємницької діяльності Сектору з організаційного забезпечення та архівної роботи Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

25.03.2014 р. Малиновським райсудом міста ОСОБА_1 винесена постанова № 521/21794/13-а про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо утримання з пенсії ОСОБА_2 переплати, було скасовано вищезазначене рішення пенсійного фонду та стягнуті грошові кошти.

19.03.2015 року вказана постанова Малиновського райсуду м. Одеси набрала законної сили згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду, в якій зазначено, що ОСОБА_2 не є фізичною особою-підприємцем та не здійснювала підприємницьку діяльність у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», що набрав чинності з 01.07.2004 року.

Разом з тим, 03.04.2014 року Одеським окружним адміністративним судом була винесена постанова № 815/130/14 про визнання протиправною довідку відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, де містилися відомості, на підставі яких 21.08.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси винесено рішення № 769 «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з його сторони».

12.08.2014 року постанова Одеського окружного адміністративного суду набрала законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду.

Судом встановлено, що за рішенням ОСОБА_2 від 26.05.2000 року скасовано державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, про що здійснена державна реєстрація за № 372 та повідомлено орган державної податкової служби, що підтверджено довідкою. 04.03.2013 року державним реєстратором видано довідку з ЄДР, де вказано, що в ЄДРЮОФОП записів про проведення реєстраційних дій відносно ОСОБА_2 не знайдено.

Крім того, 24.03.2014 року державним реєстратором видано витяг з ЄДР, де зазначено що в ЄДРЮОФОП записів відносно ОСОБА_2 не знайдено.

25.03.2015 року ОСОБА_2 звернулась до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси з заявою, в якій просила перерахувати пенсію за віком як особі, що не працює, з належними надбавками, доплатами, виплатами та індексацією, в тому числі і на підставі ч. 2 ст. 98 Законом України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провести і за минулий час.

Управління Пенсіонного фонду України в Малиновському районі м. Одеси листом № 90/А-1 від 23.04.2015 року відмовило позивачці у перерахунку пенсії за віком як особі, що не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи, а пенсія непрацюючих пенсіонерів індексується в розмірі, що з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Згідно з п. 9 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, провадиться після індексації суми оплати праці на підставі довідки підприємства, установи, організації, де працює пенсіонер, в якій зазначається розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексована її сума і сума індексації.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду, в тому числі, для визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 4.3.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ № 4-6 від 03.06.1999 року (в редакції на 2002 р.), зняття з обліку платника збору проводилося на підставі інформаційного повідомлення органу державної реєстрації про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи або суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи за умов, визначених чинним законодавством.

Пунктом 4.3.1. вказаної Інструкції, у разі повідомлення платника або уповноваженого ним органу про те, що ним подано заяву про скасування державної реєстрації, або на підставі рішення арбітражного суду, прийнятого за умов, визначених Положенням про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, орган Пенсійного фонду проводить документальну перевірку розрахунків за платежами. На основі акта перевірки платник розраховується з Пенсійним фондом.

Ст. 8 Закону України «Про підприємництво», що діяв на момент реєстрації СПД 2000 р. та на час призначення пенсії 2002 р., підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як субєкт підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Тому, прямування на отримання прибутку основна ознака підприємництва, оскільки визначає безпосередню мету, задля якої здійснюється ця діяльність.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», що набрав чинності з 01.07.2004 року, передбачає, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 цього Закону для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем та має реєстраційний номер облікової картки платника податків, або уповноважена нею особа повинна подати особисто (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) або через уповноважену особу державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; копію документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; нотаріально посвідчену письмову згоду батьків (усиновлювачів) або піклувальника, або органу опіки та піклування, якщо заявником є фізична особа, яка досягла шістнадцяти років і має бажання займатися підприємницькою діяльністю.

На підставі ст.42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Державна реєстрація фізичної особи СПД є офіційним визнанням державою, через факт її реєстрації права на здійснення цією особою підприємницькою діяльністю.

Відповідно до положень п. 28 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне-пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 за документ, який підтверджує, що особа не працює, приймаються: трудова книжка та довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець.

У разі реєстрації в державній податковій службі, фізична особа вважається працюючою.

Як вбачається із довідки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № 1016/25-52-18-02-07 від 10.09.2013 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в ДПІ з 25.05.2000 року, станом на 09.09.2013 року згідно ІС «Податковий блок» припинено, ліквідовано, закрито в ДПІ у Малиновському районі.

Відповідно до ідентифікаційних даних позивач взята на облік в ДПІ як підприємець-фізична особа 25.05.2000 року та знята з обліку 26.05.2000 року у звязку з припинення за рішенням власника, реєстрація в якості платника ПДВ - анульована.

Крім того, згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 272515 серії АБ вбачається, що станом на 04.03.2013 рік записів про проведення реєстраційних дій відносно ОСОБА_2 не знайдено.

Постановою Малиновського райсуду м. Одеси № 521/21794/13-а від 25.03.2014 року та постановою Одеського окружного адміністративного суду № 815/130/14 від 03.04.2014 року, що вступили в законну силу, встановлено, що ОСОБА_2 не є фізичною особою-підприємцем та не здійснювала підприємницьку діяльність у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», що набрав чинності з 01.07.2004 р.

У ч. 1 ст.72 КАС України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частинами 2 та 3 статті 14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, будь-які передбачені Законом відомості про те, що на час призначення ОСОБА_2 пенсії в 2002 році, та на період винесення рішення управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси № 90/А-1 від 23.04.2015 р. про відмову позивачці у перерахунку пенсії за віком як особі, що не працює, вона перебувала на обліку як підприємець та отримувала доходи від підприємницької діяльності, відсутні.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що знаходження даних ОСОБА_2, як фізичної особи-підприємця, в місцевій базі даних субєктів підприємницької діяльності Сектору з організаційного забезпечення та архівної роботи Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції не є правовою підставою для відмови їй у перерахунку пенсії за віком як особі, що не працює.

Ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв'язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Апелянт, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький