Справа № 607/4299/15-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 липня 2015 року м. Київ К/800/34117/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі про визнання дій неправомірними,

встановив:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року, позов задоволено: визнано дії неправомірними та зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 з 18 грудня 2014 року пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судами встановлено, що згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 26 грудня 2003 року ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. Таке посвідчення видається, зокрема особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.

Позивач 18.12.2014 р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та надав копії первинної документації, а саме: архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 14.12.1999р. № 51/1/17596, в якій вказано, що позивач був призваний на збори у складі військової частини №93631 на участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 07.08.1987 р. (наказ №194 від 07.08.1987 р.) по 12.10.1987 р. (наказ № 260 від 12.10.1987 р.), місце дислокації с. Зелений Мис, копію військового квитка, в якому зазначено період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.08.1987 р. по 12.10.1987 р., довідка ВАТ "ТЕМЗА" про заробітну плату ОСОБА_1 , з якої вбачається що у період з серпня по жовтень 1987 року позивач отримував пільги як учасник ліквідації наслідків на ЧАЕС, наказ ВАТ "ТЕМЗА" від 05.08.1987 р., про те, що ОСОБА_1 на основі повідомлення Тернопільського міського комісаріату призивається на навчальні збори строком на шість місяців із збереженням заробітку.

Зважаючи на встановлені обставини, суди дійшли висновку, що в матеріалах справи є достатні докази, які підтверджують факт роботи позивача 14 днів у зазначений період1987 року в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі посилаючись на те, що у наданих позивачем документах відображена неповна інформація про місце та дні роботи у зоні відчуження, просить скасувати судові рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі про визнання дій неправомірними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак