Справа № 804/5628/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р. Справа № 804/5628/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кварцит ДМ" до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кварцит ДМ" (далі-ТОВ «Кварцит ДМ», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у якому просить Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2015р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, мотивуючи тим, що висновки податкового органу, відображені в акті перевірки щодо порушення ТОВ «Кварцит ДМ» п. 278.1 ст. 278 Податкового кодексу України у вигляді заниження орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за період з 01.10.2012р. по 31.03.2014р. у розмірі 90 929, 14 грн. є хибними та суперечать чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем заперечень до суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ТОВ «Кварцит ДМ» () зареєстровано як юридичну особу за рішенням Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 10.02.1999р. (Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №498066).

Підприємство є платником податків та зборів та перебуває на податковому обліку у Східно-Дніпроевській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі-Східно-Дніпровська ОДПІ, податковий орган, контролюючий орган, відповідач) від 01.03.1999р. за №57.

У період з 24.03.2015р. по 30.03.2015р. на підставі наказу № 65 від 23.03.2015р. фахівцями Східно-Дніпровської ОДПІ проводилась документальна позапланова виїзна перевірка, за результатами якої складено Акт «Про результатами документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Кварцит ДМ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.03.2014 року» № 52/22/30155197 від 08.04.2015р. (далі-акт перевірки).

Так, з матеріалів проведеної відповідачем перевірки вбачається наступне.

ТОВ «Кварцит ДМ» (Орендар) та Васильківською районною державною адміністрацією (Орендодавець) були укладені такі договори оренди землі:

-договір від 12.10.2005р., за яким Орендодавець передав ТОВ «Кварцит ДМ» у платне строкове користування земельну ділянку загального користування, розташовану на території Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області (земельна ділянка із земель запасу загальною площею 1, 48 га; у відповідності до умов договору та додаткових угод до нього від 12.04.2006р. і 19.06.2008р. - нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 24 948, 00 грн., а орендна плата за рік становить 8 % від нормативної грошової оцінки, що відповідає 1 995,84 грн.);

-договір № 1076/250608-001 від 20.06.2008р., за яким Орендодавець передав у ТОВ «Кварцит ДМ» у платне строкове користування земельну ділянку загального користування, розташовану на території Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області (земельна ділянка із земель запасу загальною площею 46, 4264 га; нормативно-грошова оцінка землі проведена та становить 991 242,72 грн., а орендна плата за рік становить 8 % від нормативної грошової оцінки, що відповідає 73 539,42 грн.).

Отже, позивачем у відповідності до норм чинного законодавства було платником орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності та використовувало на умовах оренди такі земельні ділянки:

- 1,26 га у відповідності до договору оренди землі, укладеного з Васильківською райдержадміністрацією від 12.10.2005р. (зареєстрований Васильківським районним відділом регіональної філії ДП «ЦДЗК» 02.08.2006р. за №87) та додаткової угоди від 19.06.2008р. (зареєстрована 26.06.2008р. за № 90);

- 46, 4264 га у відповідності до договору оренди землі, укладеного з Васильківською райдержадміністрацією від 20.06.2008р. (зареєстрований Васильківським районним відділом регіональної філії ДП «ЦДЗК» 26.06.2008р. за № 91);

- 13, 82 га у відповідно до договору оренди землі, укладеного з Васильківською райдержадміністрацією від 19.10.2004р. (зареєстрований Васильківським районним відділом регіональної філії ДП «ЦДЗК» 27.12.2004р. за № 07);

- 3,26 га у відповідності до договору оренди землі, укладеного з Васильківську селищною радою 20.12.2003р. (зареєстрований Васильківським районним відділом регіональної філії ДП «ЦДЗК» за № 32 від 25.12.2013р.; дію договору оренди припинено, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за № 4066548).

За період з 01.10.2012р. по 31.03.2014р. підприємство задекларувало податкових зобов'язань по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 144 915, 00 грн, що відповідає умовам зареєстрованих Договорів оренди.

При здійсненні перевірки повноти визначення орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за період з 01.10.2012р. по 31.03.2014р. фахівцями Східно-Дніпровської ОДПІ встановлено заниження платником даного податкового зобовязання на загальну суму 90 929, 14грн., в т.ч. по податкових періодах:

- за жовтень-грудень 2012 року на суму - 15 154, 86 грн.;

- за січень-грудень 2013 року на суму - 60 619, 42 грн.;

- за січень-березень 2014 року на суму - 15 154, 86 грн.

Дані висновки засновані на тому, що у 2008 році ТОВ «Кварцит ДМ» була замовлена технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які знаходяться за межами населеного пункту загальною площею 476 900,0 кв.м., що підтверджено витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, переданої в оренду ТОВ «Кварцит ДМ», виданого державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 18.06.2008р. № 7004-1/979.

Така нормативна грошова оцінка використана сторонами договору при встановленні розміру орендної плати за землі державної власності, які передані в оренду площею 46, 4264 га та 1,26 га, що є порушенням статті 23 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003р. № 1378-IV, оскільки технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок несільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, не затверджена Васильківською районною радою, що підтверджено листом Васильківської районної ради від 30.03.2015р. Тобто, технічої документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок не набрала чинності.

В акті перевірки у якості обгрунтування порушення ТОВ «Кварцит ДМ» норм податкового законодавства відповідач також зазначив, що що розмір орендної плати, обчислений платником від проведеної грошової оцінки (стаття 274 Податкового кодексу України в редакції, що діяла до 01.04.2014р.) по цих земельних ділянках менший, ніж передбачений Податковим кодексом України розмір орендної плати для земельних ділянок за межами населеного пункту, нормативну грошову оцінку яких не проведено (статті 278 та стаття 288 ПКУ в редакції до 01.04.2014р.).

Відповідно до п.288.5 ст.288 розділу XIII Податкового кодексу України України (в редакції до 01.04.2014р.) розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Податкового кодексу України;

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється вищезазначеним розділом Податкового кодексу України.

Відповідно до п.278.1 ст.278 Податкового кодексу України - ставка земельного податку за земельні ділянки, надані підприємствам промисловості, встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.

Нормативна грошова оцінка 1 гектарі ріллі по Дніпропетровській області до введення в дію Постанови Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011р. (далі Постанова №1185) складала 12 358, 40 грн.

Відповідно до Постанови № 1185 від 31.10.2011р., яка набрала чинності з 1 січня 2012 року «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» було внесено зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995р. № 213, та визначено, що показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 року застосовується із коефіцієнтом 1,756.

З набранням чинності Постанови № 1185 станом на 01.01.2012р. середня нормативна грошова оцінка 1 гектара ріллі по Дніпропетровській області становить 21701,40 грн. (з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2 та підвищуючого коефіцієнт 1,756).

Отже, на думку податкового органу, у зв'язку з тим, що технічна документації з нормативної грошової оцінки не затверджена рішенням районної ради, що підтверджено листом Васильківської районної ради № 53/0/2-15 від 30.03.2015р. та відповідно не набрала чинності, то розмір орендної плати за земельні ділянки не повинен бути меншим 3-кратного розміру земельного податку, обчисленого відповідно до п.278.1 ст.278 ПКУ.

Таким чином, за підсумками проведеної перевірки відповідач дійшов висновку про порушення ТОВ «Кварцит ДМ» в тому числі:

п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження платником податкових зобовязань з податку на прибуток за окремі квартали 2012 та 2013 років на загальну суму 613 082, 00 грн.;

п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження платником податкових зобовязань з податку на додану вартість за окремі періоди 2012 та 2013 років на загальну суму 617 851, 00 грн.;

п.п. 263.2.2 п. 263.2 ст. 263 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження платником податкового зобовязання з плати за користування надрами за окремі квартали 2012 та 2013 років на загальну суму 3 357, 50 грн.;

п. 278.1 ст. 278 Податкового кодексу України, в результаті чого платником занижено податкове зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за період 01.10.2012 року по 31.03.2014року на загальну суму 90 929, 14 грн., в т.ч. по податкових періодах:

-жовтень 2012 року в сумі 5051, 62 грн., листопад 2012 року в сумі 5051, 62 грн., грудень 2012 року в сумі 5051, 62 грн.;

-січень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., лютий 2013 року в сумі 5051, 62 грн., березень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., квітень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., травень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., червень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., липень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., серпень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., вересень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., жовтень 2013 року в сумі 5051, 62 грн., листопад 2013 року в сумі 5051, 62 грн., грудень 2013 року в сумі 5051, 62 грн.;

-січень 2014 року в сумі 5051, 62 грн., лютий 2014 року в сумі 5051, 62 грн., березень 2014 року в сумі 5051, 62 грн.

п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в частині подання ТОВ «Кварцит ДМ» звіту за формою 1 ДФ з недостовірними відомостями і помилками, що призвело до зменшення/збільшення податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та до зміни платника податків в окремих періодах 2013 та 1-му кварталі 2014 року.

Не погоджуючись із висновками податкового органу, позивач направив до Східно-Дніпровської ОДПІ письмові заперечення на висновки Акту перевірки, в частині порушень податкового законодавства, які були викладені в п. 1, 2 та 4 розділу "Висновки" Акту перевірки № 52/22/30155197 від 08.04.2015 року (вих. №64 від 10.04.2015р.).

Зазначені заперечення податковим органом залишено без задоволення.

На підставі акту перевірки 14.04.2015р. Східно-Дніпровською ОДПІ сформовано:

- податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Кварцит ДМ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Орендна плата з юридичних осіб" на загальну суму 113 661, 43 грн. (в тому числі за основним платежем - 90 929, 14 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 22 732,29 грн.);

- податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Кварцит ДМ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "плата за користування надрами та видобуток корисних копали" на суму 3 786, 58 грн. та застосовано штрафну фінансову санкцію на суму 946, 55 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Кварцит ДМ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на прибуток підприємств" на суму 613 082, 14 грн. та застосовано штрафну фінансову санкцію на суму 153 270, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Кварцит ДМ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість" на суму 617 853, 00 грн. та застосовано штрафну фінансову санкцію на суму 308 927, 00 грн.

У позовній заяві ТОВ «Кварцит ДМ» зазначає про те, що стосовно податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість підприємство вирішило скористатися правом на податковий компроміс та 15.04.2015р. було подано відповідну заяву про застосування податкового компромісу в частині податкових зобов'язань та штрафних санкцій, які були визначені товариству податковими повідомленнями рішеннями № від 14.04.2015р. та № від 14.04.2015р. до Східно-Дніпровської ОДПІ.

Також позивач вказав, що грошове зобов'язання за платежем "плата за користування надрами та видобуток корисних копали", визначене податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 14.04.2015 року, не оскаржувалося ТОВ «Кварцит ДМ» та було сплачено добровільно у встановлений законодавством термін.

Водночас позивач не погодився із висновками податкового органу щодо заниження підприємством податкового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за період 01.10.2012 року по 31.03.2014року на загальну суму 90 929, 14 грн., вважає їх безпідставними та прийняте на їх основі податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у звязку з чим ТОВ «Кварцит ДМ» звернулось до суду із даним позовом.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним.

Відповідно до ст. 166 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 144 Конституції України рішення, прийняті органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Граничний розмір орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлено Законом України "Про оренду землі" та є обов'язковим при укладанні відповідних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього ж Закону орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У свою чергу, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно п.п.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, земельний податок - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, а згідно п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

За приписами п.п.269.1.1, 269.1.2 п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Підпунктом 14.1.73 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено поняття землекористувачів - як юридичних та фізичних осіб (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно ст. 270 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються Податковим кодексом України.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (ст.286 Податкового кодексу України), а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (ст. 288.1 Податкового кодексу України).

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України).

Так, відповідно до п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції до 01.04.2014р.) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Разом із тим слід зауважити, що Східно-Дніпровська ОДПІ відповідно до Податкового кодексу України наділена повноваженнями зі здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством, проте правом на встановлення умов розірвання та/або продовження дії договору оренди землі наділені виключно сторони такого договору.

Договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 02.12.2014 р. № 21-274а14 пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII Податкового кодексу України; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, слідує висновок, що з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За наведених обставин та враховуючи положення пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, відповідачем правомірно збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб на суму 90 929, 14 грн. та застосовано до ТОВ «Кварцит ДМ» штрафні санкції.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не було надано належних та достатніх доказів щодо неправомірності та необґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварцит ДМ» до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварцит ДМ» () на користь Державного бюджету України (р/р №4008 у ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, отримувач - УДКСУ у Красногвардіському районі м.Дніпропетровська, код ОКПО 37989253) решту розміру ставки судового збору в сумі 1599, 00 грн. (тисяча пятсот девяносто девять гривень).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1