Справа № 569/19454/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Київ К/800/19942/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Кравцова О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивачка) до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області (далі також - УПФУ в м. Рівне Рівненської області або ж Управління) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФУ в м. Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії.

Заявлений позов мотивувала тим, що працювала на державній службі на посаді спеціаліста відділу обліку надходження платежів Управління. Після досягнення пенсійного віку їй було призначено пенсію відповідно до вимог Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (надалі також - Закон № 3723-ХІІ), проте при її розрахунку не було враховано низку виплат.

Не погоджуючись з цим, позивачка звернулась до Управління із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням усіх виплат, на які було нараховані страхові внески. Проте у проведенні перерахунку відповідачем було відмовлено.

Позивачка вважає, що їй, як державному службовцеві, повинна бути перерахована пенсія з урахуванням отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати оскільки з цих виплат було сплачено страхові внески.

В зв'язку з чим позивачка просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку її пенсії з включенням до розрахунку сум індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення;

- зобов'язати відповідача перерахувати їй пенсію в розмірі 80% виходячи із включенням сум до розрахунку сум індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення починаючи з дати подання заяви, а саме 31 серпня 2011 року та виплатити їй різницю між перерахованою та виплаченою пенсією.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2015 року позовні вимоги в частині стягнення різниці між перерахованою та виплаченою пенсією з включенням до розрахунку сум індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 31 серпня 2011 року по 27 травня 2014 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язано Управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із включенням до розрахунку сум індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення починаючи з 01 грудня 2014 року та виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованою та виплаченою пенсією, виходячи із довідки про заробітну плату виданої Управлінням № 7303/04 від 26 листопада 2014 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язано Управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» з 01 грудня 2014 року у розмірі 80% від заробітної плати із включенням до розрахунку сум індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення та виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованою та виплаченою пенсією, виходячи із довідки про заробітну плату виданої Управлінням № 7303/04 від 26 листопада 2014 року.

У касаційній скарзі Управління, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати, та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи було повно і всебічно встановлено фактичні обставини справи, надано їм належну правову оцінку та у відповідності із вимогами матеріального і процесуального права вирішено цей спір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та стаття 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), а не таким, які щодо спірних відносин є загальними (статті 33, 37 Закону № 3723-XII та стаття 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР).

Аналізуючи зміст позовної заяви та обґрунтування касаційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанції, виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області та отримує пенсію призначену за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу».

Пенсія ОСОБА_1 була розрахована відповідачем на підставі довідок про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до 37 Закону № 3723-XII, до яких не було включено виплачені позивачу суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

27 листопада 2014 року позивач звернулась до Управління з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених їй сум, які не були враховані при виході на пенсію, на підставі довідки Управління пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області від 26 листопада 2014 року № 7303/04, в якій зазначено інші витрати (матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати).

Листом УПФУ в м. Рівне Рівненської області від 2 грудня 2014 року позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на статтю 33 Закону № 3723-XII, оскільки зазначені складові не входять до структури заробітної плати державного службовця та не можуть бути враховані для розрахунку пенсії.

Згідно виданої Рахунковою палатою України довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до складу заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці входили «інші виплати», в які включалися допомога на оздоровлення та індексація на загальну суму 11728 гривень 65 копійок. На всі виплати, включені в довідку, в т.ч. на «інші виплати», були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Вищезазначені виплати не були включені до суми заробітної плати, на підставі якої відповідачем розраховувалась пенсія позивача.

Проте при розрахунку ОСОБА_1 пенсії відповідачем не були враховані зазначені у довідці інші виплати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що за нормами чинного законодавства до складу заробітної плати входять також і інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні інших виплат при обчисленні пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, які також відповідають правовій позиції зі спірного питання що висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 45 Закон № 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулась до Управління з відповідною заявою лише 27 листопада 2014 року, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення з 1 грудня 2014 року, оскільки право на перерахунок пенсії виникає з моменту звернення позивача до відповідача з відповідною заявою.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог позивача в частині перерахунку пенсії в розмірі 80 % від суми заробітної плати.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), яким внесено зміни до Закону №3723-XII зокрема до статті 37, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 % відсотків заробітної плати.

Законом України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII) внесені зміни до статті 37 Закону №3723-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої статті 37 Закону № 3723-XII щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ, а з моменту вступу в законну силу Закону № 1166-VII втратили чинність положення статті 37 Закону № 3723-XII, щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює саме статтею 37-1 Закону № 3723-XII, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали змін.

Згідно статті 37-1 Закону № 3723-XII у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-420а13 висловив правову позицію, відповідно до якої при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, і яка діяла на момент призначення пенсії, а не при перерахунку вже призначеної пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу пенсія була призначена 31 серпня 2011 року відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від суми заробітної плати, тобто пенсія позивачу була призначена до набрання чинності вказаними змінами до Закону України «Про державну службу».

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача щодо розміру пенсії позивача 70% від суми заробітної плати є безпідставними.

З урахуванням того, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак допустився процесуального порушення, внаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо розміру пенсії у відсотках, суд апеляційної інстанції обґрунтовано скасував його рішення та постановив нове.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновок суду апеляційної інстанції є правильним, обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді О.В. Кравцов

К.Г. Леонтович