Справа № 712/2003/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/2003/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко С.А. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання відмови протиправною; - зобов'язання прийняти довідку архівного відділу Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради №5244-2, 2653 від 08.10. 2014 року, довідку №3209 від 21.11. 2014 року; - здійснити нарахування пенсії, згідно Закону України "Про державну службу".

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 2013 року.

17 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області із заявою про переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», надавши при цьому відповідні документи.

Листом від 16 листопада 2014 року № 21573/09 Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області відмовило ОСОБА_3 у переведенні на пенсію за віком, згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з відсутністю підстав.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у переведенні на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено ст.37 Закону України «Про державну службу» ( чинна на час звернення позивача до Управління), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років які народилися по 31 грудня 1952 року.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним у архівних фондах, без додержання цієї форми.

Матеріали справи свідчать, що 17 жовтня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області із заявою про переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

При цьому, ОСОБА_3 надав відповідачу відповідні довідки про заробітну плату.

Разом з тим, відповідач листом від 16 листопада 2014 року № 21573/09 відмовив позивачу у переведенні на пенсію за віком, згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з відсутністю підстав.

Як вбачається з листа Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 4 від 23 лютого 2015 року, довідки про заробітну плату ОСОБА_3 надані за документами з особового складу, що зберігаються у архівному відділі Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, на підставі особових рахунків нарахування заробітної плати. У довідках зазначені всі суми нарахувань та відрахувань заробітної плати, інші відомості - відсутні.

Також, в довідці Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 162 від 14 жовтня 2014 року про заробітну плату ОСОБА_3 з вересня 2011 року по вересень 2014 року зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За даних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості посилань відповідача на те, що довідки архівного відділу Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 5244-2, 2653 від 08 жовтня 2014 року, № 5244-2, 2654 від 08 жовтня 2014 року, № 3209 від 21 листопада 2014 року не відповідають формі, яка була затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14 лютого 2011 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області неправомірно було відмовлено у призначенні позивачу пенсії, згідно Закону України «Про державну службу».

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2015 року року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текс ухвали виготовлено 21.07.2015р.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.