Справа № 2-а-34/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 року Справа 2-а-34/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Солонянського ВДПС УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, старшого сержанта міліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 25.11.2009 року, позивач прохає визнати незаконною та скасувати постанову серії АЕ № 185623 від 19.11.2009 року, винесену інспектором ДПС Солонянського ВДПС УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, старшим сержантом міліції ОСОБА_2, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 290.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив в позовній заяві, що, згідно викладених в постанові обставин, його притягнуто до відповідальності за те, що він 19.11.2009 року о 06.15 год. керував автомобілем Шевролет, державний номер НОМЕР_1 по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську по дорозі, позначеній дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», і порушив режим швидкості, рухаючись зі швидкістю 83 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Іскра № 18706. Його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 290 грн. На його усні заперечення, що він правил дорожнього руху не порушував і цьому є свідок ОСОБА_3, інспектор ДАІ не відреагував, свої заперечення позивач виклав в протоколі, на підставі якого було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Позивач стверджує, що рухався в потоці автомобілів зі швидкістю 65 км/год. у ближньому до інспектора ДАІ ряді, а паралельно, в одному з ним напрямку, рухалися інші транспортні засоби, перевищення швидкості яких і зареєстрував прилад, але інспектор зупинив найближчий до нього транспортний засіб, тобто позивача, і безпідставно звинуватив у перевищенні швидкості. Позивач вважає, що протокол та постанова були складені у відношенні нього незаконно і вони не відповідають фактичним обставинам справи, вини його за обставинами, викладеними в протоколі та постанові немає.

В судове засідання, при продовженні його після перерви, позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проте, раніше в судовому засіданні він позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що при повороті з Запорізького шосе до Аеропорту він був зупинений інспектором ДАІ, який предявив йому прилад з показаннями швидкості руху 83 км/год. Він же рухався зі швидкістю до 65 км/год., спереду нього рухався вантажний автомобіль Газель. Позивач вважає, що швидкість була зафіксована стосовно іншого автомобіля. Він нікуди не поспішав, 6 років працює в службі таксі, в Аеропорт їздить протягом неділі близько трьох разів, знає, де знаходиться пост ДАІ, правил дорожнього руху завжди дотримується.

Відповідач в судове засідання не зявився, але був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. До суду надіслав письмові пояснення, де зазначив, що, дійсно, 19.11.2009 року о 06.15 год. за перевищення швидкості, згідно показу вимірювача швидкості «Іскра» № 18706, ним був зупинений автомобіль НОМЕР_2, водію якого ним було розяснені причини зупинки та показана швидкість руху, зафіксована приладом, 83 км/год. Водій погодився з порушенням та запропонував вирішити це питання на місті. Після чого ним були складені протокол та постанова про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Водій при цьому сказав, що в протоколі напише, що з порушенням не згоден. Відповідач прохає відмовити в задоволенні позову.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 046205 від 19.11.2009 року, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи, наданої Верхньодніпровським ВДАІ з обслуговування Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - 19.11.2009 року о 06.15 год. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Шевроле Еріка», д/з АЕ5179ЕА, по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», рухався зі швидкістю 83 км/год., чи перевищив встановлену обмеженість руху на 23 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Іскра» № 18706. Було порушено п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. В поясненнях особи, стосовно якої складено протокол, зазначено: « Рухався зі швидкістю 65 км. на годину, є свідок ОСОБА_3, прож. за адресою м. Вільногірськ, попереду йшла машина Газель, позаду якась іномарка. З протоколом повністю не згоден, буду звертатися до суду.». До протоколу додано постанову АЕ № 185623, рапорт, є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та підпис посадової особи, яка склала протокол. Свідків події не зазначено, окрім свідка, зазначеного позивачем.

Згідно рапорту інспектора ДПС ОСОБА_2 від 19.11.09 р. оглянутому в судовому засіданні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зазначено, що відповідач склав протокол та постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за перевищення встановленої швидкості руху. Позивач при цьому пропонував розійтися «полюбовно», а потім, з метою ухилення від відповідальності, зазначив в протоколі, що це була не його швидкість.

Як витікає з копії постанови серії АЕ № 185623 від 19.11.2009 року, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні в справі виконавчого провадження, наданій відділом державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції, - 19.11.2009 року о 06.15 год. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Шевроле Еріка», д/з АЕ5179ЕА, по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», рухався зі швидкістю 83 км/год., чи перевищив встановлену обмеженість руху на 23 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Іскра» № 18706. Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та керуючись ст. 14-1, ч.ч. 5,6, ст. 258, та ст. 283 КУпАП, ПОСТАНОВИВ: 1. Притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення в у вигляді: штрафу у сумі 290 грн. ..... Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. Примірник постанови отримав 27.12.2009 року підпис правопорушника та посадової особи, що склала постанову. Додатки до постанови не зазначені.

Згідно копії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-00/0966260 від 02.07.2009 року, чинного до 02.07.2010 року, дистанційний вимірювач швидкості «Іскра-1» зав. № 18706 придатний до використання, діапазон вимірювання швидкості від 20 до 199 км/год. Границі абсолютної похибки при вимірюванні швидкості: + - 1 км/год.

Згідно копії постової відомості від 19.11.2009 року розстановки нарядів ДПС, в першій зміні зазначено прізвище ОСОБА_2 та дата 16.11.09, прилад Іскра 18706, також за 19.11.09 зазначено прізвище ОСОБА_2, прилад Іскра № 18706. Згідно копії схеми маршруту патрулювання № 1 автодороги П-08 Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя з 415 по 450 км, довжина 35 км., в період часу з 05.00 - 08.00 год. пост № 1 (437 км.-439 км. , на схемі із-за неякісного її виготовлення неможливо визначити назви доріг та місце розташування поста № 1.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що 19.11.2009 року інспектором ДПС Солонянського ВДПС УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, старшим сержантом міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень, було складено протокол та постанову про адміністративне правопорушення у відношенні позивача про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 290 грн., за те, що позивач, начебто, 19.11.2009 року о 06.15 год., керуючи автомобілем «Шевроле Еріка», д/з АЕ5179ЕА, по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», рухався зі швидкістю 83 км/год., чи перевищив встановлену обмеженість руху на 23 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Іскра» № 18706. Було порушено п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копії вказаних протоколу та постанови були вручені позивачеві 19.11.2009 року.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день19.11.2009 року та в один і той же час 06.30 год. Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено точне місце вчинення правопорушення, лише назва вулиці, не зазначено, які саме права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені ОСОБА_4, свідків події не зазначено, з інших доказів зазначено прилад «Іскра» № 18706, без вказівки на дату його повірки, та рапорт відповідача. Відмітка про вирішення клопотань позивача відсутня. В постанові відсутнє посилання на порушення пункту правил дорожнього руху, який вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто не викладена обєктивна сторона правопорушення, не вказано, яким чином враховано дані про особу правопорушника при визначенні адміністративного стягнення.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, за що передбачене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більш як 60 км/годину.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС Солонянського ВДПС УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, старший сержант міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 290 грн., в порушення ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідженні обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час 06.30 год.; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи, які б спростовували твердження позивача, не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність; не спростовані заперечення позивача стосовно того, що він рухався з швидкістю, близько, 65 км/год. і що виміряна швидкість 83 км/год. не належить його автомобілю; відсутність вказівки на точне місце вчинення правопорушення викликає сумніви в тому, що відповідач свої службові обовязки виконував у місці, визначеному йому маршрутом патрулювання; рапорт, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, складений тією ж посадовою особою, що склала протокол, тобто відповідачем, і зміст рапорту також ніякими іншими даними не підтверджується; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, за відсутності для такого висновку доказів.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду достатніх доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, крім посилання на протокол про адміністративне правопорушення, дані вимірювального приладу та рапорт, складений відповідачем, які, на підставі наведених вище обставин, суд визнає недопустимими джерелами доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то постанова про адміністративне правопорушення, яка була складена у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, є необґрунтованою і незаконною, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158-163,167,171-2,255,256 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АЕ № 185623 від 19.11.2009 року, винесену інспектором ДПС Солонянського ВДПС УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, старшим сержантом міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 290.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після складення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу та відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.