Справа № 804/7760/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015 р. Справа № 804/7760/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дніпропетровської митниці ДФС до Центрально-міського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що 01.12.2014 державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області Тарасенко В.О. було винесено постанову № ВП 43672151 про повернення стягувачеві виконавчого документу з примусового виконання постанови Дніпропетровської митниці від 28.10.2013 року № 0344/110000001/13. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не було виконано всі передбачені законом заходи щодо своєчасного та повного виконання постанови, для здійснення якого останньому надані відповідні права.
- визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 01.12.2014 № ВП 43672151 Центрально-Міського відділу ДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_2;
- скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 01.12.2014 № ВП 43672151 Центрально-Міського відділу ДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_2
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та зазначила, що надала суду всі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та не заперечувала проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
До суду від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він зазначив, що виконавчі документи надійшли на виконання до Центрально-Міського ВДВС КМУЮ з Дзержинського відділу ДВС КМУЮ за місцем знаходження майна, а саме: вул.Комуністична, 43/31, та 13.06.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було направлено сторонам. В добровільному порядку боржник заборгованість не сплатив та постанови не виконав, так, відповідно до статей 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було зроблено електронний запит щодо встановлення наявності зареєстрованого боржником рухомого майна, щодо наявності у боржника рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах, щодо офіційного місця працевлаштування чи отримання пенсії та встановлено, що такої інформації немає.
Так, електронним запитом про надання інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: 2-х кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1, та 1/3 частина квартири, (приватна спільна часткова по вул.Комуністична, 43/31). Неодноразовими виходами за адресою вул.Комуністична, 43/31, застати вдома боржника та перевірити його майновий стан не виявилось можливим, оскільки двері на вимогу державного виконавця не відчиняли. Оскільки боржник на прийом до відділу ДВС не зявлявся, державним виконавцем було направлено до Центрально-Міського РВ КМУ УМВС негайний привід боржника ОСОБА_1, на прийом, але встановити місце фактичного перебування боржника не виявилось можливим. Підстави для звернення стягнення на нерухоме майно відсутні, згідно п.7 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження».
Враховуючи викладене, державним виконавцем було вжито всіх заходів з примусового виконання вищезазначених постанов, тому відповідно до статей 47,50 Закону України «Про виконавче провадження» було прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.12.2014 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу ДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_2 було винесено постанову № ВП 43672151 про повернення стягувачеві виконавчого документу з примусового виконання постанови Дніпропетровської митниці від 28.10.2013 р. №0344/110000001/13 у відношенні ОСОБА_1 в частині стягнення штрафу у сумі 8 500 грн., яка надійшла до Дніпропетровської митниці ДФС 19.06.2015 року. /а.с.6/.
Спірна постанова мотивована тим, що вжитими заходами майно у боржника не виявлене, згідно електронних баз даних УДАІ УМВС у Дніпропетровській області щодо зареєстрованого рухомого майна та УПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформація відсутня. Чисельними виходами державного виконавця за адресою боржника перевірити майновий стан боржника не представилось можливим, оскільки двері на вимогу держвиконавця ніхто не відчинив. Відповідно до рапорту дільничного Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС в квартирі за адресою вул. Комуністична, 43/31, уже тривалий час ніхто не мешкає.
Відповідно до ч.1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Частинами 1, 3 статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно з частиною 1 статті 11 Закону визначено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 зазначеної статті визначено права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження до яких, зокрема, віднесено право звертатись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.
Відповідно до частини 1 статті 40 даного Закону - у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документам про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання органами внутрішніх справ.
В силу статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.
За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.
Із системного аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається необхідність використання наданих державному виконавцю прав із метою своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення.
Судом встановлено, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, посилався на пункт 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що здійснивши в межах примусового виконання рішення виходи за адресою реєстрації боржника та встановивши відсутність останнього, державний виконавець Тарасенко В.О., розшукував боржника за адресою: вул.Комуністична, 43/31, натомість за даною адресою боржник - ОСОБА_1 був знятий з реєстрації 09.11.2010 р., та 16.11.2010 р. був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, як вказано у постанові Дніпропетровської митниці від 14.05.2013 р. №0344/110000001/13.
Згідно із п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Проте, питання про звернення стягнення на заробітну плату або інші доходи боржника державним виконавцем не вирішене, зокрема, не підтверджена документально інформація щодо отримання боржником (ІНФОРМАЦІЯ_2) будь-яких прибутків (стипендії, заробітної плати, пенсії), майна та засобів для існування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.
Також, не реалізоване право державного виконавця на звернення до суду у порядку ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» з поданням про винесення ухвали про розшук боржника у разі відсутності відомостей про його місце проживання, перебування чи місцезнаходження.
Використання права є обовязком державного виконавця задля своєчасного і в повному обсязі виконання зазначеної постанови.
Разом із цим, державний виконавець на підставі п.18 ст.11 Закону не скористався своїм правом у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.
За викладених обставин суд вважає, що державним виконавцем не було виконано всі передбачені законом заходи щодо своєчасного та повного виконання постанови Дніпропетровської митниці від 28.10.2013 р. № 0344/110000001/13. З огляду на викладене, постанову про повернення виконавчого документа прийнято передчасно.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Таким чином, суд, дослідивши в сукупності норми чинного законодавства, докази наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку що передчасно, без вжиття всіх можливих заходів, направлених на захист прав стягувача, винесено постанову про повернення виконавчого документа, а отже постанова від 01.12.2014 року № ВП 43672151 є протиправною та підлягає скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 181 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-міського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 01.12.2014 року № ВП 43672151.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_3