Справа № П/811/2140/15
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2015 року Справа № П/811/2140/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Л.І. Хилько, розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про скасування наказу та стягнення моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- скасувати наказ командира ВЧ - польова пошта В-2336 від 08 травня 2015 року № 725 "Про результати службового розслідування по факту порушення кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України";
- стягнути з ВЧ - польова пошта НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, призваний за мобілізацією і проходить службу в ВЧ- польова пошта НОМЕР_1 . В січні 2015 року позивач звернувся до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону із заявою щодо захисту своїх охоронюваних законом прав, які були порушені внаслідок конфлікту з одним із офіцерів військової частини. 03 липня 2015 року позивачу запропоновано ознайомитись із спірним наказом № 725 від 08.05.2015 року, в якому було зазначено про те, що за результатами проведеного службового розслідування встановлено провину ОСОБА_1 , яка полягала в намаганні скомпрометувати офіцера ЗСУ. Таким чином, на підставі вказаних висновків, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення стягнення у вигляді оголошення догани. Натомість, позивач не погоджується з прийнятим рішенням відповідача з підстав того, що оскільки в мотивувальній частині спірного наказу № 725 не було зазначено, які саме вимоги Статутів та законодавства були порушені позивачем, отже, його притягнуто до відповідальності безпідставно, а згідно ст. 113 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено заборону на покарання військовослужбовців за подачу заяв, скарг та пропозицій. Відтак, як зазначив позивач, підставою для накладення на нього стягнення є саме те, що він звернувся до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону із вказаною заявою на дії офіцера.
Позивач у судове засідання не з`явився, проте про дату, час та місце розгляду справи у судовому засіданні був повідомлений належним чином (а.с.36). В позовній заяві позивач не заперечував проти розгляду справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач позовні вимоги не визнав, подав суду заперечення проти позову згідно змісту якого зазначив, що позивач дійсно 18.01.2015 р. подав скаргу до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону про завдання йому 16.01.2015 р. фізичного болю капітаном ОСОБА_2 .. При цьому, за даним фактом військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону 22.01.2015 р. внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та порушено кримінальне провадження за № 000007 за ч.1 статті 126 Кримінального кодексу України. Про вказану подію військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону було направлено довідку відповідачу № 161 від 23.01.2015 р., на підставі якої призначено службове розслідування.
Натомість, в ході проведення службового розслідування встановлено, що 16.01.2015 р. позивачу, який перебував в розташуванні 2 загону ВЧ - польова пошта НОМЕР_1 , зроблено зауваження капітаном ОСОБА_3 про заборону паління в не відведених для цього місцях, а саме в приміщенні для вмивання казарми, де позивач палив. Після неадекватної реакції останнього та словесного конфлікту з капітаном ОСОБА_3 , у конфлікт втрутився капітан ОСОБА_2 та між ним та позивачем відбулась бесіда, в ході якої позивач поводився з неповагою до капітана ОСОБА_4 , а зокрема, тримав руки в кишенях. На підставі Акту службового розслідування, було видано наказ № 725 від 08.05.2015 року, яким на позивача, за порушення статей 11, 49, 50 та 55 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді "догани". Отже, позивачем під час конфлікту 16.01.2015 року допущено порушення вимог ст.ст.11, 49,50,55 СВС ЗСУ, за що його і притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а не за подання скарги на дії капітана ОСОБА_2 ..
Щодо відшкодування моральної шкоди, то дана вимога, як зазначено відповідачем, ґрунтується на начебто незаконності наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Однак, позивач проходить військову службу за мобілізацією та підлягає демобілізації у вересні-жовтні 2015 р., тому на думку відповідача є незрозумілим послання позивача на шкоду діловій репутації. Також, не зазначено позивачем, в чому саме полягало душевне хвилювання, відтак, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а.с.15-16).
Представником відповідача у судовому засіданні також заявлено клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.38).
Відповідно до ч.4 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що позивач не заперечував щодо розгляду справи без його участі, а представником відповідача подано суду клопотання про подальший розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами пунктів 1 та 3 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, призваний на військову службу за мобілізацією, яку проходить у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 Сухопутних військ, займана посада: розвідник 1 відділення 1 групи 5 роти 2 загону.
Так, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 р. № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Зокрема, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
У відповідності до ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
У відповідності ст.48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на рядових (матросів) строкової військової служби можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи корабля на берег; д) призначення поза чергою в наряд на роботу - до 5 нарядів; є) позбавлення військового звання старший солдат (старший матрос).
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено ст.ст.83-95 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
Згідно до ст.83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
У відповідності до ст.84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині) (ст.85 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
За приписами статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
При цьому, військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк (ст.88 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Судом встановлено, що 18.01.2015 року ОСОБА_1 було подано до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону скаргу стосовно фізичного насильства капітаном ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 16.01.2015 р.. За даним фактом військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону 22.01.2015 р. внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та порушено кримінальне провадження за № 000007 за ч.1 ст.126 КК України.
Водночас, про дану подію військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону направлено до ВЧ - польова пошта НОМЕР_1 довідку № 161 вих.-15 від 23.01.2015 р. (20-зв.).
На підставі даної довідки та згідно наказу командира ВЧ- польова пошта НОМЕР_1 від 23.01.2015 р. №127 "Про призначення службового розслідування по факту порушення кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України" було призначено проведення службового розслідування по факту порушення кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, стосовно капітана ОСОБА_2 в термін до 02 лютого 2015 року (а.с.21).
За результатами службового розслідування по факту фізичного насильства капітаном ОСОБА_2 стосовно солдата ОСОБА_1 складено Акт від 09.04.2015 р., згідно якого солдату ОСОБА_1 за порушення ст.ст. 11, 49, 50, 55 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України оголошено "догану" (а.с.21-22).
Під час проведення службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 звернувся до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону південного регіону України з заявою стосовно фізичного насильства капітаном ОСОБА_2 щодо нього. З пояснень солдата ОСОБА_1 встановлено, що 16.01.15 у розташуванні другого загону стався конфлікт між солдатами та офіцерами. З метою нейтралізації конфлікту солдат ОСОБА_1 втрутився у словесну перепалку, намагаючись заспокоїти сторони конфлікту. В ході з`ясування відносин капітан ОСОБА_2 завдав удар в область шиї солдату ОСОБА_1 .. 18.01.2015 р. солдат ОСОБА_1 подав заяву до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону південного регіону України стосовно фізичного насильства капітаном ОСОБА_2 (а.с.23-зв.).
З пояснень капітана ОСОБА_2 встановлено, що 16.01.2015 року в розташуванні 2 загону близько 18.00 год. капітан ОСОБА_2 мав розмову на високих тонах з солдатом ОСОБА_1 . Причиною конфлікту була неадекватна реакція солдата ОСОБА_1 на зауваження капітана ОСОБА_3 про заборону куріння в розташуванні загону (а.с.24-зв.).
З пояснень капітана ОСОБА_3 встановлено, що близько 18.00 зайшовши до кімнати для вмивання він виявив декількох військовослужбовців, які палили і зробив їм зауваження. Після цього незадоволені військовослужбовці вийшли на центральний прохід та розпочали висловлювати своє незадоволення. Почувши це капітан ОСОБА_2 приєднався до дискусії. Після короткої розмови з солдатом за мобілізацією ОСОБА_1 конфлікт був вичерпаний, факту фізичного впливу на військовослужбовців не було (а.с.24).
З пояснень чергового загону старшого сержанта ОСОБА_5 , днювального загону старшого солдата ОСОБА_6 встановлено, що солдат ОСОБА_1 неадекватно зреагував на зауваження капітана ОСОБА_3 щодо заборони куріння в розташуванні загону, при цьому висловлюючи свою неповагу до офіцерів та повну байдужість до зауваження. Сварка продовжувалась на протязі 10-15 хвилин без фізичного контакту між сторонами конфлікту (а.с.25-зв., 26).
З пояснень старшого лейтенанта, командира групи ОСОБА_7 встановлено, що 16.01.2015 р. він став свідком суперечки між капітаном ОСОБА_2 і солдатом за мобілізацією ОСОБА_1 .. Сутичка була на центральному проході і пізніше, як він дізнався, виникла через зауваження капітана ОСОБА_3 щодо куріння, на яке солдат ОСОБА_1 відреагував неадекватно та вів себе некоректно тримаючи руки в кишенях і ухмилявшись. Сутичка тривала не довго, під час неї факту фізичного впливу не було (а.с.25).
Таким чином, на підставі вказаних вище пояснень свідків відповідач дійшов висновку, що в ході службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 виявив неповагу до офіцерського складу загону, чим порушив ст.ст.11, 49, 50, 55 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та намагався дискредитувати капітана ОСОБА_2 подавши заяву до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону південного регіону України.
У зв`язку з цим, наказом командира ВЧ - польова пошта В-2336 від 08 травня 2015 року № 725 "Про результати службового розслідування по факту порушення кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України" (а.с.17) розвіднику 1 групи 5 роти 2 загону солдату ОСОБА_1 за порушення ст.ст.11, 49, 50, 55 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України оголошено "догану".
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV (надалі - СВС ЗСУ).
Так, згідно ст.9 СВС ЗСУ, військовослужбовці Збройних Сил України, якими можуть бути лише громадяни України, мають права й свободи громадян України з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
На військовослужбовців покладаються обов`язки, що визначаються статутами та порадниками Збройних Сил України.
За приписами статті 11 СВС ЗСУ, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно статті 49 СВС ЗСУ, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Усі військовослужбовці повинні під час зустрічі (обгону) вітати один одного, додержуючись правил, визначених Стройовим статутом Збройних Сил України. Військове вітання - це вияв взаємної поваги і згуртованості військовослужбовців.
Статті 50 СВС ЗСУ передбачає, що відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, і у питаннях служби вони звертаються один до одного на "Ви". Начальники й старші за військовим званням військовослужбовці у питаннях служби до підлеглих і молодших звертаються за військовим званням і прізвищем або тільки за званням, додаючи в останньому випадку перед званням слово "товаришу". Наприклад: " ОСОБА_8 ", "Товаришу рядовий"; "Сержанте Мішин", "Товаришу сержанте"; "Прапорщику Мороз", "Товаришу прапорщику"; "Лейтенанте Малишенко", "Товаришу лейтенанте". До курсантів військово-навчальних закладів, які не мають військових звань сержантського і старшинського складу чи складу прапорщиків і мічманів, а також курсантів навчальних військових частин (підрозділів) звертаються "Курсанте Стадников", "Товаришу курсанте".
Згідно ст.55 СВС ЗСУ, військовослужбовцям забороняється тримати руки в кишенях одягу, а також сидіти у присутності командира (начальника) або старшого за військовим званням без його дозволу.
Курити дозволяється тільки у спеціально відведених для цього місцях.
Як зазначалось та підтверджено наявними в справі доказами, в ході службового розслідування встановлено, що позивачем під час конфлікту, який мав місце 16.01.2015 року, допущено порушення вимог ст.ст.11,49,50,55 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які полягали у здійсненні сварки з офіцером ОСОБА_2 та некоректному поводженні щодо останнього (тримання рук в кишенях), курінні у не встановлено місці. Дані обставини підтверджені поясненнями свідків: капітана ОСОБА_3 , ст. сержанта ОСОБА_5 , ст. солдата ОСОБА_6 , ст. лейтенанта ОСОБА_7 ,
При цьому, позивачем не надано суду жодного доказу на спростування вищевказаних обставин, що стали підставою для винесення спірного наказу.
Таким чином, суд погоджується з відповідачем і зазначає, що позивач як військовослужбовець повинен бути зразком високої культури, скромності й витримки, а тому, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за порушення вимог ст.ст.11, 49, 50, 55 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а не за подання скарги на дії капітана ОСОБА_2 ..
Відтак, посилання позивача на порушення вимог ст.113 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України є необґрунтованим. Необґрунтованим, на думку суду, є також посилання позивача на те, що у мотивувальній частині наказу № 725 від 08.05.2015 року не було зазначено, які саме вимоги Статутів та законодавства порушені, оскільки згідно резолютивної частини даного наказу чітко зазначено про порушення ст.ст.11, 49, 50, 55 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (а.с.17-зв.).
Крім того, розглянувши службову картку (а.с.31), службову характеристику (а.с.28-29) суд також погоджується щодо співмірності накладеного на позивача дисциплінарного стягнення з огляду на характер та обставини вчинених ним правопорушень, попередньої поведінки військовослужбовця, а також тривалості проходження ним військової служби та рівня знань про порядок її проходження.
Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи з викладеного, позивачем не надано до суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Крім того, ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.07.2015 р. відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 73,08 грн. до дня ухвалення рішення у справі.
У відповідності до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Водночас, згідно ч.2 ст.88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73,08 грн..
Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позов відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - не встановлено) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73,08 грн..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Л.І. Хилько