Справа № 2а-2271/10/1670
Суддя: В.В. Амельохін
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року м. ПолтаваСправа № 2а-2271/10/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Амельохіна В.В.,

при секретарі Чудак В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного Управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2010 року Головне Управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02.03.2010 заступник начальника підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 неправомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що державний виконавець проігнорував ряд основних правових законів, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження направлена йому несвоєчасно, після закінчення строку для добровільного виконання передбаченого ст.30 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, позивач стверджує, що він не є належним відповідачем по тій справі,по якій винесено рішення суду, що перебуває на виконанні державного виконавця. У звязку з наведеним позивач просив, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2010 підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Полтавській області, як таку, що не відповідає чинному законодавству.

Представник позивача в судове засідання не зявився, зазначив у позовній заяві про можливість слухання справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про можливість слухання справи за його відсутності.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.07.2009 частково задоволено адміністративний позов гр. ОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення та нарахування недоплаченої щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною. Зобовязано Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити гр. ОСОБА_2 за період з 09.07.2007 по 31.12.2007, допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі визначеному статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми, з урахуванням проведених їй виплат.

02.03.2010 заступником начальника підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 18468443) з виконання виконавчого листа №2-а-148 виданого 23.02.2010 Ленінським районним судом м. Полтави, та боржнику надано термін для добровільного виконання до 09.03.2010.

14.04.2010 зазначена постанова надійшла до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (вхідний номер 675)

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв у відповідності із вимогами Закону України «Про виконавче провадження», зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2010, прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з метою, з якою це повноваження надано.

Що стосується вимог позивача про скасування постанови з підстав несвоєчасного її направлення, після закінчення строку для добровільного виконання, то необхідно зазначити, що статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає можливість поновлення зазначеного строку державним виконавцем за письмовою заявою боржника.

Щодо вимог позивача про скасування постанови з тієї підстави, що він нібито не є належним відповідачем по тій справі, по якій винесено рішення суду, що перебуває на виконанні державного виконавця, то необхідно зазначити, що згідно вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» це не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

У зв`язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області .

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, матеріалами справи не підтверджені та задоволенню не підлягають.

.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови відмовити.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана у 20-денний строк після подачі заяви про апеляційне оскарження в порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 07.06.2010

Суддя В.В. Амельохін