Справа № 825/2195/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 липня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/2195/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Житняк Л.О

за участі секретаря Тищенко М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та стягнення допомоги та індексації,-

В С Т А Н О В И В:

13.07.2015 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області про визнання дій відповідача щодо невиплати допомоги на оздоровлення за період з 13.11.2007 по 16.07.2014 у розмірі 21 941,28 грн, допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 13.11.2007 по 16.07.2014 у розмірі 21 941,28 грн, індексації допомоги на оздоровлення за період часу з 13.11.2007 по 16.07.2014 на суму 11 449,28 грн., індексації допомоги на вирішення соціально побутових питань за період часу з 13.11.2007 по 16.07.2014 на суму 11 449,28 грн., індексації грошової компенсації за невикористану основу та додаткові відпустки за період часу з 13.11.2007 по 16.07.2014 на суму 11 449,28 грн - неправомірними, та стягнення допомоги на оздоровлення за період з 13.11.2007 по 16.07.2014 у розмірі 21 941,28 грн., допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 13.11.2007 по 16.07.2014 у розмірі 21 941,28 грн., індексації допомоги на оздоровлення за період часу з 13.11.2007 по 16.07.2014 на суму 11 449,28 грн., індексації допомоги на вирішення соціально побутових питань за період часу з 13.11.2007 по 16.07.2014 на суму 11 449,28 грн., індексації грошової компенсації за невикористану основу та додаткові відпустки за період часу з 13.11.2007 по 16.07.2014 на суму 11 449,28 грн. на загальну суму 78 230,40 грн.

Відповідач в судовому засідання надав письмові заперечення та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Дане клопотання обґрунтовано тим, що місячний строк, встановлений ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду, на момент предявлення позивачем позову закінчився.

Позивач проти позову заперечив, мотивуючи ст.2 та ст.33 Закону України «Про оплату праці», рішенням Конституційного суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013 щодо віднесення виплат допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань до складових заробітної плати.

Заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. При цьому ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Згідно ч. 9 ст. 155 Кодексу - суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Так судом встановлено, що 26.02.2013 Вищим адміністративним судом України поновлено позивача на посаді начальника Управління земельних ресірсів у Козелецькому районі Чернігівської області з 13.11.2007. Фактичне поновлення відбулося 21.02.2014 (наказ № 60КТ/а. При цьому 16.07.2014 наказом № 321-кт/а звільнено з посади за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію.

Суд зауважує, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.08.2014 у справі № 825/2569/14 стягнуто на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану основну та додаткову відпустки за період часу з 13.11.2007 по 16.07.2014, що впливає на початок перебігу строку звернення до суду з позовом про стягнення допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань до складових заробітної плати, та відповідної їх індексації, як похідних позовних вимог.

Так, рішенням Конституційного суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013 визначено перелік складових заробітної плати та відповідної компенсації, до яких не відноситься допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань до складових заробітної плати, та відповідної їх індексації згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» (Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.)

Щодо визначення термінів «заробітна плата» та «компенсаційні витрати» необхідно також вказати, що саме ст.33 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» визначено (в чинній редакції) визначено:

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів, надбавок до них та фінансування інших, передбачених цим Законом, гарантій, пільг і компенсацій.

Також судом враховано Інструкцію зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5, де п. 1.2, п. 2, п.2.3.3, визначено, що інші заохочувальні та компенсаційні виплати не відносяться до складової заробітної плати, оскільки мають разовий характер.

Тобто, враховуючи заявний характер допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та відповідної їх індексації, що розглядається роботодавцем при умові наявності коштів за рахунок фонду економії заробітної плати, тому суд погоджується із клопотанням відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду, оскільки такі допомоги не відносяться до складових заробітної плати, на яку не розповсюджуються строки звернення до суду.

Також, суд не бере до уваги посилання позивача на не застування строку звернення до адміністративного суду, оскільки, на його думку, такі звернення щодо стягнення належних виплат в даних правовідносинах не обмежується будь-яким строком.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 99, 100, ч.9 ст.155, ч.4 ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та стягнення допомоги та індексації залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.О. Житняк