Справа № 2а-13842/11/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2015 р. м. Київ К/9991/26859/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Дочірньої компанії «Укргазвидобування «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2011

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012

у справі № 2а-13842/11/2670

за позовом Дочірньої компанії «Укргазвидобування «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Карлівської міжрайонної державної податкової інспекції

про визнання протиправними дій по опису майна в податкову заставу та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ДК «Укргазвидобування «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними дій щодо опису майна в податкову заставу, а також зобов'язання відповідача вилучити запис про обтяження майна позивача з державного реєстру обтяжень рухомого майна за актами опису від 06.10.2011 № 11, від 28.09.2011 № 10, від 23.09.2011 № 1, від 28.09.2011 № 2, від 06.10.2011 № 3, від 28.09.2011 № 4, від 23.09.2011 № 9, від 23.09.2011 № 8, від 06.10.2011 № 5, від 23.09.2011 № 2, від 23.09.2011 № 3.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012, в задоволенні позову відмовлено.

ДК «Укргазвидобування «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

У зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу з рентної плати за нафту, природний газ, газовий конденсат та з податку на прибуток за січень 2011 року, податковим керуючим 09.03.2011 прийнято рішення № 579 про опис майна у податкову заставу, яке отримане позивачем 14.03.2011.

Податковим органом направлено на адресу позивача листи від 21.09.2011 № 1543/10/24-011, № 1610/10/24-018 та № 3199/10/24-031 щодо проведення опису активів у податкову заставу 23.09.2011.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що незважаючи на повідомлення позивача про здійснення опису активів у податкову заставу 23.09.2011, останнім не було допущено посадових осіб відповідача для проведення такого опису. За цих обставин дії податкового органу щодо складання актів опису майна у податкову заставу, яке позивач набуде у майбутньому, є правомірними. При цьому законодавством не заборонено здійснювати опис майна суб'єктів господарювання у податкову заставу, яке на момент проведення опису ще не створене, проте буде у власності таких суб'єктів у майбутньому.

Суд касаційної інстанції не може визнати обґрунтованою ухвалу суду апеляційної інстанції, оскільки вона постановлена без повного та всебічного дослідження обставин справи. При цьому виходить з такого.

Підпункт 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (чинного на час виникнення спірних відносин) податкову заставу визначає як спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктом 89.1 статті 89 Податкового кодексу України визначено підстави виникнення права на податкову заставу, зокрема абзацом 1 підпункту 89.1.1 вказаної статті передбачено, що право податкової застави виникає в разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Таким чином, податкова застава є способом забезпечення виконання обов'язку зі сплати грошових зобов'язань, при її застосуванні обмежуються права платника податків щодо розпорядження власним майном.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У відповідності до абз. 1, 2 п. 89.5 ст. 89 Податкового кодексу України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Платник податків зобов'язаний не пізніше робочого дня, наступного за днем набуття права власності на будь-яке майно, повідомити орган державної податкової служби про наявність такого майна. Орган державної податкової служби зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення щодо включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису.

Згідно з абз. 1-4 п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку про те, що у разі наявності у платника непогашеного податкового боргу податковий орган вправі поширити на майно такого платника в межах суми боргу податкову заставу на підставі відповідного рішення керівника податкового органу. Податкова застава поширюється в першу чергу на майно, яке наявне у власності платника на момент складення акта опису, і лише у разі відсутності у платника достатніх для погашення боргу активів - на майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому. При цьому в другому випадку майно включається до акта опису лише тоді, коли воно фактично буде у власності платника, про що протягом трьох робочих днів з дня отримання відповідного повідомлення від платника орган державної податкової служби приймає відповідне рішення.

Таким чином, право поширення податкової застави на майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, виникає у разі встановлення недостатності наявних у платника активів для погашення податкового боргу, проте право на включення такого майна до акта опису виникає не раніше, ніж таке майно буде створено (придбано) в натурі.

Суди попередніх інстанцій обмежилися встановленням загальних обставин щодо включення податковим органом до актів опису майна у податкову заставу газового конденсату, який буде видобуто позивачем у майбутньому, без зазначення дат та номерів таких актів, обсягів газового конденсату, на яке поширено обтяження, його вартості, а також періоду, коли воно буде видобуте позивачем.

В апеляційній скарзі позивач посилається на конкретні акти опису з детальним описом майна, на яке податковим органом поширено податкову заставу (ціна, обсяг, розміщення родовища, період видобування тощо).

Утім, судом апеляційної інстанції не досліджено вказаних посилань позивача.

Судом апеляційної інстанції не з'ясовано, чи є пропорційними суми податкового боргу з рентної плати за нафту, природний газ, газовий конденсат, податку на прибуток, вартості майна, включеного до актів опису та щодо якого внесено запис про обтяження до державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В апеляційній скарзі позивач також вказував на те, що податковим органом поширено право податкової застави на майно, яке буде набуте позивачем у майбутньому, без встановлення обставин щодо наявності (відсутності) достатньої кількості активів для погашення податкового боргу на момент складення акта опису та без здійснення оцінки балансової вартості таких активів. Крім того, посилався на те, що майно (газовий конденсат) включене податковим органом до акта опису в період, коли воно ще не було створене.

При цьому суд касаційної інстанції зазначає, що наслідки недопуску податкового керуючого для здійснення опису майна платника податків у податкову заставу передбачені п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України. Згідно з положеннями вказаної норми у такому випадку податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу та звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Недопуск платником податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу не є встановленням факту відсутності достатніх для погашення податкового боргу активів такого платника у розумінні абз. 1 п. 89.5 ст. 89 Податкового кодексу України.

Позивач в апеляційній скарзі наголошував на тому, що газовий конденсат, який буде видобутий у майбутньому, та на який податковим органом поширено право податкової застави, буде належати позивачеві лише частково. В підтвердження вказаних обставин посилався на те, що газовий конденсат, який видобуватиметься на Західно-Хрестищинському та Чутівському родовищах, згідно з договором від 10.06.2002 № 3 належатиме на праві спільної часткової власності позивачу, ТОВ «Карпатигаз» та Компанії «Місен Ентерпрайзіс», а газовий конденсат, який видобуватиметься на Машівському родовищі, згідно з договором від 04.02.2004 № 40 - позивачу та ТОВ «Фірма «Хас».

Судом апеляційної інстанції вказані посилання позивача залишені поза увагою.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими порушення судами норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, є підставою для скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції слід врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, належним чином їх оцінити, вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правові норми слід застосувати до спірних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії «Укргазвидобування «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун