Справа № 442/4624/15-а
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4624/15-а
Провадження № 2-а/442/154/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: Коваля Р.Г.;

з участю секретаря: Далявської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Дрогобицького районного управління юстиції у Львівській області про скасування накладеного арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача відділу державної виконавчої служби Дрогобицького районного управління юстиції у Львівській області у якому просить зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області скасувати арешт накладений на все майно боржника на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2011 року, виданої Дрогобицьким ВДВС МУЮ у Львівській області та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області скасувати арешт накладений на все майно боржника на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2014 року виданої Дрогобицьким ВДВС МУЮ у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.10.2011 року, відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на все його майно. 23.11.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області, було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Проте стягувачем було повторно пред'явлено виконавчий лист (№ 6- 184/2011) до виконання та 07.04.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області, повторно було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладеного арешт на все його майно. 11.06.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області, було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», проте заходи вжиті державним виконавцем для примусового виконання рішення, а також арешт накладений на все майно позивача знято не було. Враховуючи те, що заходи вжиті державним виконавцем для примусового виконання рішення, а також арешт накладений на все майно позивача знято не було, а тому вважає дану бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області протиправною та такою, що порушує його права, у зв'язку з чим просить заявлені ним позовні вимоги задовольнити та зняти арешт, який було накладено на його майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подав суду заяву у якій просить суд слухати справу у його відсутності, заявлені ним позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позо задовольнити.

Представник відділу державної виконавчої служби Дрогобицького районного управління юстиції у Львівській області у судове засідання не з'явився, подав суду відзив на позовну заяву та клопотання у якому просить даний адміністративний позов розглядати у відсутності представника відділу державної виконавчої служби Дрогобицького районного управління юстиції у Львівській області.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до наявної у матеріалах справи постанови виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. від 04.10.2011 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа за № 6-184/2011 виданого 03.08.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва з якої вбачається , що на все майно ОСОБА_1 - накладено арешт.

З постанови виданої заступником начальника відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. від 23.11.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим листом № 6-184/2011 виданого 03.08.2011 року вбачається, що виконавчий документ щодо виконання виконавчого листа за № 6-184/2011 виданий 03.08.2011 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - 51231,79 грн. заборгованості та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом в сумі 912,31 грн. - повернуто стягувачеві.

Згідно наявної в матеріалах справи постанови виданої головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Сторожуком Т.І. від 07.04.2014 року про відкриття виконавчого провадження виконавчого листа за № 6-184/2011 виданого 03.08.2011 року вбачається, що на все майно ОСОБА_1 - накладено арешт.

В той же час, постановою виданою заступником начальника відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. від 11.06.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим листом № 6-184/2011 виданого 03.08.2011 року - виконавчий документ, а саме виконавчий лист за № 6-184/2011 виданий 03.08.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - 52144,10 грн. заборгованості - повернуто стягувачеві.

Відповідно до ст. 50 Закону «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, в'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій),повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності із ст. 57 вказаного Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Порядок та умови зняття арешту з майна визначені статтями 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження» згідно яких у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що позивач (в адміністративній справі) - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, коли особа звертається з адміністративним позовом до суду, то вона лише вважає, що її право порушено, оскільки встановлення факту наявності чи відсутності порушеного права реалізується судом під час розгляду справи. Наслідком вказаного є прийняття судового рішення, яке враховує всі фактичні обставини справи, зокрема, і ті, які могли виникнути чи змінитися і після звернення особи до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту. Завершених виконавчих проваджень щодо позивача також до суду не надано.

Відповідно до ст. ст. 9, 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними доказами правомірності існування на сьогодні накладеного на майно позивача ОСОБА_1 арешту, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з всього рухомого майна, яке належить ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), який накладений постановою виданою державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. від 04.10.2011 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа за № 6-184/2011 виданого 03.08.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Зняти арешт з всього рухомого майна, яке належить ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), який накладений постановою виданою головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Сторожуком Т.І. від 07.04.2014 року про відкриття виконавчого провадження виконавчого листа за № 6-184/2011 виданого 03.08.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Р.Г. Коваль