Справа № 2-а-2806/10/1970
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2806/10/1970

"22" лютого 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В. при секретарі Твердохліб Н.В.

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;

представника відповідача ОСОБА_4;

представника прокуратури Тернопільської області старшого прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду місті Тернополі адміністративну справу

за позовом приватного підприємства «Галіт»

до Тернопільської митниці

про визнання неправомірними та скасування рішення про визначення коду товару від 2 липня 2010 року №КТ-403-0050-10, податкових повідомлень від 6 серпня 2010 року №39 та №40, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Галіт»(далі по тексту ПП «Галіт»або позивач) звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці про визнання неправомірними та скасування рішення про визначення коду товару від 2 липня 2010 року №КТ-403-0050-10, податкових повідомлень від 6 серпня 2010 року №39 та №40.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач вважає, що рішення відповідача про визначення коду товару та податкові повідомлення суперечать законодавству з питань оподаткування, митно-тарифного регулювання, з наступних причин:

Позивач зазначає, що використовує стоматологічні мікромотори у виробництві стоматологічних установок з 2002 року. За такий період часу проведено митне оформлення мікромоторів більше ніж 100 разів. Пропускаючи товар на митну територію України відповідач детально вивчав характеристики товару, його опис та особливості та погоджувався з відомостями зазначеними у ВМД.

Крім того, позивач вказав, що згідно Свідоцтва про державну реєстрацію виданого Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення №5838/2006 мікромотори «ВАSСН», «Isolite LK», «МС2 ІR», «МСЗ IR», «МСЗ LК», «МХ», «Рrоlаb Ваsic»виробництва «Віеn Аіr Dental SА», внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення та для них визначено код згідно УКТЗЕД НОМЕР_1, а згідно Свідоцтва про державну реєстрацію виданого Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення №6250/2007 та додатку до нього міститься опис товарів медичного призначення, які входять до складу стоматологічної установки «Галлант», серед яких також зазначено стоматологічний мікромотори «LB-35ЕМ»виробництва «Hatekeyama Dental».

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та додатково пояснили, що при визначенні коду товару в оспорюваному рішенні та в своїх запереченнях Тернопільська митниця безпідставно ототожнює поняття двигун електричний та стоматологічний мікромотор, оскільки електричний двигун є тільки однією з частин стоматологічного мікромотора.

Також просили суд врахувати, що згідно пояснень до УКТ ЗЕД товарної позиції 9018, в дану позицію включаються двигуни для стоматологічних бормашин з поворотним різцетримачем. Дане пояснення не відповідає розвитку стоматологічної техніки, оскільки раніше в стоматології використовувався двигун, що розташовувався окремо, який за допомогою системи шківів та шнура передавав обертовий рух на різцетримач, а в процесі розвитку стоматологічної техніки з'явилися стоматологічні мікромотори, які поєднали в електричний двигун передавальний механізм та поворотний різцетримач для закріплення наконечника.

Представники позивача також просили суд взяти до уваги висновок судово-товарознавчої експертизи, якою було встановлено, що мікромотори Швейцарського та Японського виробництва, які ввозились позивачем на митну територію України, призначені виключно для професійного використання в зуболікувальних кабінетах та згідно УКТ ЗЕД відповідають характеристикам товарів групи 90, товарної позиції 9018.

Крім того, на думку представників позивача правильність їх позиції підтверджується попереднім рішенням від 5 листопада 2010 року Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи при Державній Митній службі України, згідно якого стоматологічний мікромотор Болгарського виробництва, який ідентичним до мікромоторів Швейцарського та Японського виробництва, відповідає групі товарів 90 УКТЗЕД.

З врахуванням викладеного, представники позивача вважають, що ПП «Галіт»правильно визначив код товару відповідно до УКТЗЕД як вироби медичного призначення та згідно п.5.1.7 п.5.1 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість»звільнений від оподаткування та згідно Закону України «Про митний тариф України" до них застосовується ставка ввізного мита 0%, а тому Тернопільська митниця безпідставно прийняла рішення про визначення коду товару від 2 липня 2010 року №КТ-403-0050-10 та нарахувала зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України.

Представники відповідача Тернопільської митниці, позовні вимоги не визнали. Суду пояснили, що дії митниці по прийняттю оскаржуваного рішення по визначенню коду товару, проведенні камеральної перевірки та прийнятті податкових повідомлень-рішень є правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

Вважають, що висновки про визначення коду товару ґрунтувались на підставі обєктивних даних, які митний орган використовує у своїй діяльності, зокрема норм УКТЕЗД, даних зазначених у ОСОБА_6 України.

Представник відповідача в судовому засіданні просив не брати до уваги висновок судово-товарознавчої експертизи, оскільки відповідно до ст. 313 МК України класифікацію товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, здійснюють митні органи, а їх рішення щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств та громадян. Крім того, представник відповідача зазначив, що висновок експерта побудований на порушеннях процедури проведення експертизи, оскільки експертом було в односторонньому порядку змінено питання, яке ставилось на вирішення експертизи.

З врахуванням викладеного просять відмовити в задоволенні позову.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити в задоволенні позову, повністю погоджуючись з обґрунтуваннями представників Тернопільської митниці.

Крім пояснень наданих представниками сторін, прокурором, судом досліджено письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані позивачем та відповідачем, а також проаналізовано висновок судово-товарознавчої експертизи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників позивача, відповідача та прокурора, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 України рішенням Колегії ДМСУ від 23 грудня 2009 року № 1242 доручила начальникам регіональних митниць провести камеральні перевірки фактів митного оформлення «іншого стоматологічного обладнання» із застосуванням пільг в обкладанні податку на додану вартість.

На підставі даного рішення колегії наказом начальника Тернопільської митниці від 18.05.10 № 193 було розпочато проведення камеральної перевірки у приватному підприємстві «Галіт».

За результатами такої перевірки, які викладені в акті від 7 липня 2010 року було встановлено, що у 41 вантажній митній декларації (далі по тексту ВМД) випадки неправильної класифікації імпортованих позивачем мікродвигунів.

Так, зокрема було виявлено, що у митних деклараціях, які були предметом перевірки в графах 33 зазначений код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 на товари «мікромотори, мікродвигуни, ВАSСН», «МС2 ІR», «Іsolite LК», «МСЗ LК», «LB-35М», "МХ", мотори "Рrоlаb Ваsіс", що можуть використовуватись в стоматологічних пристроях та апаратах». На думку перевіряючих, дані товари підпадають під опис, мікромотори електричні постійного струму потужністю більш як 37,5 Вт та не більше 750 Вт, де код товару НОМЕР_2 УКТ ЗЕД. Також у графах 47 - Нарахування платежів», виявлено помилку в частині ставки ввізного мита (не 5%, а 0%) та способу нарахування податку на додану вартість. Відтак, такі помилки кваліфіковано як методологічні, що дають підстави контролюючому органу самостійно визначити суму податкового зобов'язання.

На підставі акту камеральної перевірки Тернопільською митницею було прийнято податкове повідомлення від 6 серпня 2010 року №39, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України у сумі 122 803,77 грн. з них 116 955,97 грн. за основним платежем та 5 847,80 грн. - за штрафними санкціями та податкове повідомлення №40, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України у сумі 515 775,74 грн. з них 491 214,99 грн. - за основним платежем та 24 560,75 грн. - за штрафними санкціями.

Як вбачається з акту перевірки, підтвердженням невірно заявленого коду товару є рішення відділу контролю митної зартості та класифікації товару від 2 липня 2010 року № КТ-403-0050-10, згідно якого спірні мікромотори класифіковано в підкатегорії - НОМЕР_2.

Представник Тернопільської митниці, що приймав рішення про визначення коду товару, його правомірність обґрунтовував наступним:

Згідно Пояснень до УКТ ЗЕД, затверджених наказом ОСОБА_6 України від 31.01.04 № 68, а саме Приміткою 2 (а) до Пояснень групи 90, де зазначено: «частини і приладдя, які є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції цієї групи або груп 84, 85 та 91 (крім товарних позицій 8485, 8548 та 9033), в усіх випадках включаються до відповідних товарних позицій», тобто спираючись та використовуючи Основні правила інтерпретації даний товар "мікромотори" (з відповідним маркуванням) класифікується в товарній позиції 8501. Розділом XVI Загальних положень п.2 «Частини»зазначено, що частини, які самі утворюють виріб, охоплений однією з товарних позицій цього розділу .крім товарних позицій 8485 та 8548); вони у всіх випадках включаються до відповідних товарних позицій, навіть якщо вони спеціально призначені для роботи як частина конкретної машини. Зокрема, це стосується таких частин:

(8) Двигуни електричні товарної позиції 8501.

Не підлягає до застосування пункт (і) та (іі) розділу II товарної позиції 9018, оскільки в цій товарній позиції розглядаються стаціонарні чи мобільні пристрої (або готові вироби які складаються з відповідних складових), в яківжє-бходить даний «мікромотор», як їх частина.

Окрім зазначеного пунктом першим розділу (А) Загальних положень до групи 85 зазначено, «Ця група включає:

(1) Машини та устаткування для вироблення, перетворення чи акумулювання електроенергії, тобто генератори, трансформатори і т.д. (товарні позиції 8501 - 8504), і первинні елементи (товарна позиція 8506), та акумулятори (товарна позиція 8507)». Враховуючи викладене, послідовно в товарній позиції 8501 відповідно до технічних параметрів та характеристик даному товару, відповідає товарна підкатегорія НОМЕР_2.

Так до-прикладу згідно представленої позивачем інформації на товар у комерційних інвойсах від 13.11.2008 року № 860002014, від 09.06.2009 року № 960000965 іноземним партнером позивача на мікромотори зазначена товарна позиція - 8501 комбінованої номенклатури європейського союзу. Така ж сама інформація щодо товарної позиції на мікромотори зазначена і у авіанакладних № НОМЕР_3 від 09.06.2009 року та від 15.06.2009 року № НОМЕР_4.

Також представники Тернопільської митниці правомірність свого рішення про визначення коду товару обґрунтовували тим, що згідно Реєстру рішень ОСОБА_6 України про визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД Єдиної автоматизованої інформаційної системи ОСОБА_6 України аналогічні/подібні товари (мікромотори-постійного струму «ВА8СН»потужністю 70 Вт, що використовуються в стоматологічних апаратах) класифіковано за кодом НОМЕР_2.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача, та вважає необґрунтованим та неправомірним рішення про визначення коду товару від 2 липня 2010 року № КТ-403-0050-10, а звідси і неправомірними податкові повідомлення від 6 серпня 2010 року №39 та №40, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 40 Митного кодексу України (далі МК України) митному контролю підлягають усі товари та транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг митних процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до МК України, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Однією із форм митного контролю, згідно пункту пятого частини першої ст. 41 МК України, є перевірка системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України.

Приписами частини першої ст. 69 МК України передбачено, особливу процедуру митного контролю проведення митними органами митного контролю після пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів.

Такий контроль здійснюється митним органом в порядку визначеному Законом України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.00 № 2181-ІІІ.

Згідно підпункту 2.1.1 пункту 2.1 статті 2 цього Закону митні органи є контролюючими стосовно акцизного збору та податку на додану вартість (з урахуванням випадків, коли законом обовязок з їх стягнення або контролю покладається на податкові органи), ввізного та вивізного мита, інших податків і зборів (обовязкових платежів), які відповідно до законів справляються при ввезенні (пересиланні) товарів і предметів на митну територію України або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України.

Відповідно до абзацу в підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо цей орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання. При цьому, камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що Тернопільська митниця правомірно проводила камеральну перевірку у позивача.

Разом з тим, суд не погоджується з висновками, викладеними в рішенні про визначення коду товару та в акті камеральної перевірки ПП «Галіт», щодо класифікації мікродвигунів за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2, виходячи з наступного:

Законом України № 2371-III від 05.04.01 Про Митний тариф України встановлено, що митний тариф - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

Згідно ст. 11 Митного кодексу України, одним із безпосередніх завдань покладених на митні органи є ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі по тексту УКТЗЕД).

Ведення УКТЗЕД передбачає, зокрема розроблення пояснень та рекомендацій з метою забезпечення однакового тлумачення і застосування УКТЗЕД, прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТЗЕД (ст. 312 Митного кодексу України), на виконання цього ОСОБА_6 України розроблені та затверджені наказом від 31.01.04 № 68 Пояснення до УКТЗЕД.

Ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.02 № 1863, УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів. У пункті 4 даного Порядку зазначено, що ОСОБА_6 визначає процедуру та встановлює форму рішення щодо класифікації товарів в УКТЗЕД.

Пунктом 10 розділу III Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 07.08.07 № 667, встановлено, що рішення про визначення коду товару приймається Відділом контролю митної вартості та номенклатури (далі ВКМВтаН) на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами УКТЗЕД. Рішення доводиться до підрозділів митного оформлення і є обов'язковим для виконання при митному оформленні товару.

Крім того, згідно ст. 313 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими для підприємств та громадян.

Частиною 1 статті 314 МК України визначено, що з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД митні органи можуть вимагати від субєктів зовнішньо-економічної діяльності та громадян зразки товарів та техніко-технологічну документацію на такі товари для проведення експертизи.

Як вбачається з рішення про визначення коду товару від 2 липня 2010 року №КТ-403-0050-10, здійснюючи класифікацію мікродвигунів Швейцарського та Японського виробництва, інспектор Тернопільської митниці не відбирав зразки товару та не аналізував технічну документацію даного товару, а лише використовував опис даного товару, зазначений у графах 31 та 33 вантажних митних декларацій.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір в правильності визначення коду товару а саме: мікромотор Isolite LK виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія; стоматологічний мікродвигун для бормашини МС 2 IR виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія; стоматологічний мікромотор LB-35EM виробник «Hatakeyama Dental MFG.CO.LTD», Японія; мікромотор МС3 LK виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія; мікромотор МС3 IR виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія; мотор Prolab Basic виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія; мікромотор бормашинки MX виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія; мікродвигун BASCH виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія, а також те, що для аналізу технічних характеристик вищенаведеного товару потрібні спеціальні наукові знання, судом було призначено судово-товарознавчу експертизу на вирішення якої було поставлено питання: «яким визначальним характеристикам відповідає вищенаведений товар, для його класифікації згідно вимог УКТЗЕД у відповідні товарні позиції та підкатегорії.

Як вбачається з висновку комплексної товарознавчої експертизи №1438 від 1 лютого 2011 року, товар - мікромотор Isolite LK виробник Air Dental SA.», Швейцарія; стоматологічний мікродвигун для бормашини МС 2 IR виробник Air Dental SA.», Швейцарія; стоматологічний мікромотор LB-35EM виробник «Hatakeyama Dental MFG.CO.LTD», Японія; мікромотор МС3 LK виробник Air Dental SA.», Швейцарія; мікромотор МС3 IR виробник Air Dental SA.», Швейцарія; мотор Prolab Basic виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія; мікромотор бормашинки MX виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія; мікродвигун BASCH виробник «Bien Air Dental SA.», Швейцарія, що ввезений позивачем - приватним підприємством «Галіт», являють собою медичні інструменти і є одним із пяти основних вузлів стоматологічної установки (електричними бормашинами), що призначені виключно для професійного використання в зуболікувальних кабінетах та згідно УКТЗЕД, відповідають характеристикам товарів групи 90: Прилади та апарати оптичні, для фотографування або кінематографії, вимірювання, контролю або вимірювання точності, апарати медико-хірургічні; їх частини та приладдя, товарної позиції 9018: прилади, що використовуються у медицині, хірургії, стоматології або ветеринарії, включаючи сцинтографічні апарати та іншу електромедичну апаратуру, а також апарати для досліджень зору.

Суд вважає, що висновком судово-товарознавчої експертизи, правильно встановно, що за своїми характеристиками імпортований позивачем товар відповідає товару, який повинен класифікуватися по товарній позиції згідно УКТЗЕД 9018: прилади, що використовуються у медицині, хірургії, стоматології або ветеринарії, включаючи сцинтографічні апарати та іншу електромедичну апаратуру, а також апарати для досліджень зору, оскільки в ході проведеної експертизи з метою визначення технічних характеристик товару, детальному аналізу було піддано інструкції виробників по використанню даних виробів, а також креслення-схеми виробників по детальної укомплектованості виробів, ввезених ПП «Галіт».

Судом не приймаються посилання представника митниці, на те, що висновок експерта побудований на порушеннях процедури проведення експертизи, оскільки експертом було в односторонньому порядку змінено питання, яке ставилось на вирішення експертизи. По-перше зміна формулювання питання не вплинула на його суть, а по-друге такі дії експерта повністю узгоджуються з вимогами п.4.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5 (із наступними змінами та доповненнями).

Згідно пп. 5.1.7 п. 5.1 ст. 5 Закону України „Про податок на додану вартість", що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, звільняються від оподаткування операції з поставки зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів та виробів медичного призначення за переліком, що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України до 1 вересня року, попереднього звітному.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1949 від 17.03.2003 року затверджено відповідний Перелік лікарських засобів та виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладання податком на додану вартість, у відповідності з яким звільняються від сплати ПДВ - інше стоматологічне обладнання, код УКТЗЕД - 9018 49 90 00.

Відповідно до пункту 1.2 "Порядку подання документів, які підтверджують право суб'єктів підприємницької діяльності на користування встановленими законодавством податковими пільгами під час митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України", затвердженого наказом Державної митної служби України № 514 від 22.06.2006 року, митне оформлення товарів, щодо яких відповідно до законодавства України встановлено пільги в обкладенні ввізним/вивізним митом, податком на додану вартість або акцизним збором, дійснюється після подання всіх документів, необхідних для застосування пільг, або за мови сплати всіх належних податків і зборів, установлених законодавством України.

В додатках №1 - 2 Порядку встановлено перелік документів, подання яких необхідне для здійснення митного оформлення товарів із застосуванням пільг в оподаткуванні.

Пунктом 3 переліку документів, подання яких потрібне для застосування пільгового режиму оподаткування при митному оформленні товарів, що ввозяться на митну територію України, який є Додатком № 1 до Порядку, передбачено, що для звільнення від оподаткування ПДВ операцій із ввезення на митну територію України виробів медичного призначення (крім підакцизних товарів), зареєстрованих та допущених до застосування в Україні, подається оригінал реєстраційного посвідчення або його копія, або підтвердження пержавної реєстрації виробів медичного призначення, видане Міністерством охорони здоров'я України, згідно з Переліком.

Як встановлено судом, і не заперечується сторонами, у період, за який проводилося донарахування відповідачем податкових зобов'язань ПДВ, позивачем було надано всі необхідні документи, а тому суд вважає, що з врахуванням вищенаведених вимог нормативно-правових актів та висновку судово-товарознавчої експертизи, митне оформлення стоматологічних мікромоторів повинне було здійснюватися без сплати податку на додану вартість та ввізного мита.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Незважаючи на те, що представник відповідача заперечував проти позову, проте ним, як зазначалось раніше, належними доказами не доведено правомірність оскаржуваних рішень Тернопільської митниці.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що рішення про визначення коду товару від 2 липня 2010 року №КТ-403-0050-10 та податкові повідомлення від 6 серпня 2010 року №39 та №40 прийняті в порушення вимог Митного кодексу України, Закону України «Про податок на додану вартість»(що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та інших вище перелічених нормативно-правових актів, не обґрунтовано: рішення про визначення коду товару, прийнято без достатнього аналізу технічних характеристик товару, що в подальшому призвело до порушення прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до переконання про захист порушених прав шляхом повного задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України судові витрати понесені позивачем підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України. Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесені витрати на сплату судового збору (а.с.2) та витрати, повязані з проведенням судово-товарознавчої експертизи (а.с.160).

Керуючись ст.ст. 2, 69, 70, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати рішення Тернопільської митниці про визначення коду товару від 2 липня 2010 року №КТ-403-0050-10 та податкові повідомлення Тернопільської митниці №39 та №40 від 6 серпня 2010 року.

Повернути з державного бюджету України на користь приватного підприємства «Галіт»3 грн. 40 коп. судового збору та 4 342 грн. 02 коп. витрат, повязаних з проведенням судової експертизи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28 лютого 2011 року.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.