Справа № 2а-169/10/0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2010 року Справа № 2-а-169/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряка Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

02.08.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає: визнати неправомірними дії посадової особи інспектора ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряка Олександра Сергійовича, які 28.07.2010 року були спрямовані на притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП; визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 168598 від 28.07.2010 року, винесену інспектором ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряком Олександром Сергійовичем, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 123 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28.07.2010 року інспектором ДПС Долинського ВДАІ ОСОБА_2 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою на позивача накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Згідно до вказаної постанови про адміністративне правопорушення від 28.07.2010 року, він 28.07.2010 року в 16 годин 05 хвилин в м. Долинську, Кіровоградської області, на вул. Войковій, керуючи мопедом «Дельта» не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд буз зупинки заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 123 КУпАП.

Підставою винесення постанови, яку оспорює позивач є протокол про адміністративне правопорушення, який був складений 28.07.2010 року відповідачем по відношенню до позивача.

Позивач вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення від 28.07.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності такою, що підлягає скасуванню. виходячи з наступного.

Згідно до ст. 251 КУпАП джерелами доказів вчинення адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, -кіно зйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Особливістю доказів є те, що вони повинні бути отримані у встановленому законом порядку, в противному випадку вони не будуть мати доказової сили.

В даному випадку позивач вважає що не має жодного належного доказу, передбаченого в ст. 251 КУпАП, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 123 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення 28.07.2010 року.

При цьому, виходячи із смислу ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, якщо особа, у відношенні якої складений протокол, заперечує, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, повинні бути вказані свідки правопорушення.

28.07.2010 року, коли позивач був зупинений інспектором ДПС ОСОБА_2, на вул. Войковій в м. Долинську, Кіровоградського області, керуючи мопедом «Дельта», що він, нібито, не виконав вимоги дорожнього знаку «проїзд без зупинки заборонений», була дощова погода, дорожнє покриття було вологим та нерівним, тому різке гальмування могло призвести до аварійної ситуації. Тому позивач був змушений внаслідок непереборної сили, заїхати за дорожній знак 2.2. «проїзд без зупинки заборонений», не більш ніж на один метр. Будь-якої аварійної ситуації він не скоїв, до залізничної колії залишалось ще пять метрів. До того ж, позивач здійснив зупинку, тобто вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонений» він виконав.

Згідно до п.4 ч.1 ст.16 Закону України «про дорожній рух» від 30.06.1993 року з послідуючими змінами та доповненнями, водій має право відступати від вимог розділу ІІІ цього Закону в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Ст. 283 КУпАП містить такі твердження: розглянувши справу про адміністративне правопорушення орган виносить постанову по справі, а ст.268 КУпАП вказує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання при розгляді справи користуватись наданням правової допомоги, особисто чи за дорученням юридичної особи.

В свою чергу із-за обмеженого часу, між складанням протоколу про адміністративне правопорушення та постановою про накладення на позивача адміністративного стягнення позивач був позбавлений відповідачем права користуватися послугами адвоката під час розгляду справи, що є порушенням вищевказаної норми закону.

В судовому засіданні позивач позов та його обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що він має посвідчення водія і правила дорожнього руху йому добре відомі. Дорожній знак проїхав на половину корпусу мопеда і зробив зупинку згідно вимог дорожнього знаку. При цьому він бачив трьох працівників ДАІ, один із яких був озброєний автоматом. Вони зупинили його приблизно через 60 м. після переїзду.

Відповідач в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив, але сам був повідомлений про місце, час та дату судового засідання належним чином.

Як витікає з копії постанови серії ВА № 168598 від 28.07.2010 року, винесеної інспектором ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряком Олександром Сергійовичем, 28.07.2010 року, о 16.00 год. по вул. Войковій в м. Долинську, Кіровоградського області, ОСОБА_1, керуючи мопедом «Дельта», не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонений», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 039216 від 28.07.2010 року, складеного інспектором ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряком Олександром Сергійовичем, 28.07.2010 року, о 16.00 год. по вул. Войковій в м. Долинську, Кіровоградського області, ОСОБА_1, керуючи мопедом «Дельта», не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонений», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, в поясненні особи, що притягається до адміністративної відповідальності зазначено: «28.07.2010 в 16.05 шел дождь, в месте положенной остановки перед путями была лужа, поэтому мне пришлось проехать немного за знак. Остановку я совершил».

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2010 року інспектором ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряком Олександром Сергійовичем, прізвище якого помилково зазначалось в позові та інших документах, як ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення порушення ПДР України, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 039216 та на підставі цього протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 168598 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.123 КУпАП, за те, що він 28.07.2010 року, о 16.00 год. по вул. Войковій в м. Долинську, Кіровоградського області, керуючи мопедом «Дельта», не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонений», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Копії вказаних протоколу та постанови були вручені позивачеві 28.07.2010 року. З позовом до відповідача позивач звернувся в установлений законом десятиденний строк, згідно ст. 289 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день 28.07.2010 року та в один і той же час 16.00 год.

Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме за змістом права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені ОСОБА_1, свідків події не зазначено, інших доказів не прилучено.

Факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки не спростовані твердження позивача, які були ним зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і

передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка

загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами

і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення

орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 123 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за інші порушення правил проїзду залізничних переїздів, крім передбачених частиною першою цієї статті, за що встановлене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.20.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, під'їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов'язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Згідно п.20.3 Правил дорожнього руху України, для пропуску поїзда, що наближається, і в інших випадках, коли рух через залізничний переїзд заборонено, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), дорожнім знаком 2.2, шлагбаумом чи світлофором так, щоб бачити сигнали, а якщо засоби організації дорожнього руху відсутні - не ближче 10 м до найближчої рейки.

Згідно дорожнього знаку - 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено". Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Згідно Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

В порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він проїхав залізничний переїзд з зупинкою транспортного засобу, що зупинка за дорожнім знаком, а не перед ним, була вимушена, через наявність калюжі в місті зупинки; до протоколу не долучено жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, за відсутності для такого висновку доказів; без врахування малозначності порушення, фактично, допущеного позивачем, яке не потягло за собою ніяких негативних наслідків; без врахування даних про особу позивача.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряк Олександр Сергійович, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.123 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 грн., в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахування прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП; без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність в протоколі текстуально викладених прав особи, що передбачені ст. 63 Конституції України, та прав і обовязків правопорушника, передбачених ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час 16 год. 00 хв.; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, за недоведеності його вини, та про відмову у задоволенні вимоги про визнання дій відповідача, направлених на притягнення позивача до адміністративної відповідальності, неправомірними, о скільки відповідач діяв в межах своїх повноважень стосовно виявлення порушень правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, крім посилання на протокол серії ВА1 № 039216 від 28.07.2010 року, який на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що заперечень відповідача на позов не надійшло, а обставини справи , викладені в протоколі та постанові не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та постанова про адміністративне правопорушення, які були складені у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, необґрунтовані і незаконні, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158-163,167,171-2,255,256 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

У визнанні неправомірними дій посадової особи інспектора ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряка Олександра Сергійовича, які 28.07.2010 року були спрямовані на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, - відмовити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 168598 від 28.07.2010 року, винесену інспектором ДПС Долинського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області Буряком Олександром Сергійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після складення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.