Справа № 2а-7630/09/1170
Суддя: Г.М. Ком’якович
Дата ухвалення: 2010-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 2а-7630/09/1170
Рядок звіту № 6.14
КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2010 року м. Кіровоград

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді - Комякович Г.М.

при секретарі - Господарікову М.О.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості

до відповідача: Автотранспортного підприємства № 1161 Кіровоградського обласного кооперативного обєднання по агропромисловому будівництву «Кіровоградоблагробуд»

про стягнення економічних санкцій, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернувся Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості з адміністративним позовом до Автотранспортного підприємства № 1161 Кіровоградського обласного кооперативного обєднання по агропромисловому будівництву «Кіровоградоблагробуд»про стягнення штрафних санкцій в сумі 850 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач Автотранспортне підприємство № 1161 Кіровоградського обласного кооперативного обєднання по агропромисловому будівництву «Кіровоградоблагробуд»(далі АТП 1161) перебуває на обліку, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості.

Крім того, позивачем зазначено, що Інспекцією по контролю за додержанням законодавства про зайнятість Кіровоградського обласного центру зайнятості (далі Інспекція) в межах повноважень передбачених Положенням про інспекцію по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення. затвердженого постановою КМУ № 47 від 24.06.1991 року, проведено перевірку додержання законодавства про зайнятість та встановлено, що відповідачем порушено вимоги законодавства про зайнятість населення, зокрема ч.2 ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення»та п.2 Порядку оформлення іноземцями та особами без громадянства дозволу на працевлаштування в Україні, а саме працевлаштування іноземця громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3, без одержання дозволу державної служби зайнятості. В звязку з цим, відповідно до ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення»Інспекцією на роботодавця АТП -1161 накладено штраф у пятидесятикратному розмірі неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 850 грн., про що прийнято рішення № 1106-11/05955656 від 31.03.2009 року.

У звязку з відсутністю фінансування Кіровоградського окружного адміністративного суду на відправлення поштової кореспонденції, судовий виклик осіб, які беруть участь у справі, здійснюється у відповідності до ст. 38 КАС України телефонним засобом звязку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги обставинами, що викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав, відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток з поштовими повідомленнями за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції суду.

Кореспонденція направлена за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (вул. Аерофлотська, 24 а, м. Кіровоград, 25014) повернулася до суду з відміткою «за відмовою від отримання ».

Суд вважає, що незнаходження підприємства чи організації за адресою вказаною в Єдиному реєстрі підприємств та організацій України без внесення відповідних змін до Реєстру є відмовою від отримання повістки, а тому відповідно до ст. 37 КАС України відповідач вважається таким, що його повідомлено про дату, час та місце судового засідання.

Також суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду судової справи, отже суд здійснив всіх заходів для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

31 березня 2009 року головним спеціалістом Інспекції проведено планову перевірку додержання законодавства про зайнятість населення в АТП № 1161. Згідно плану роботи інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Кіровоградського обласного центру зайнятості на березень 2009 року було заплановано здійснити заходи, спрямовані на недопущення використання праці іноземців та осіб без громадянства без дозволу державної служби зайнятості у АТП № 1161.

За наслідками проведеної перевірки головним спеціалістом Інспекції складено акт від 31.03.2009 р. за № 85, даним актом визначено, що в період з 21.06.1999 року (наказ про прийом на роботу від 22.06.1999р.№ 18-к) по 06.08.2001 року (наказ про звільнення від 12.09.2001 року №8-к) в АТП- №1161 працювала громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка станом на момент працевлаштування не мала права на постійне проживання в Україні, була прийнята на роботу без оформлення дозволу на працевлаштування. Також в акті зазначено, що використання праці іноземця тягне за собою відповідальність відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про зайнятість населення».

15.10.2008року на підставі зазначеного акту головним спеціалістом Інспекції прийнято рішення № 1101/42-03348359 про застосування економічних санкцій за порушення законодавства про зайнятість населення, яким до відповідача застосовано економічну санкцію в розмірі 850 грн.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про зайнятість населення», державна служба зайнятості створена для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.

У складі державної служби зайнятості створюється інспекція, що здійснює контроль за виконанням законодавства про зайнятість підприємствами, установами й організаціями, незалежно від форм власності і господарювання, фермерами та іншими роботодавцями.

Згідно з вимогами ст. 34 вказаного Закону контроль за додержанням законодавства України про зайнятість населення здійснюється, зокрема, інспекціями служби зайнятості.

Пунктами 1 та 11 Положення про Кіровоградський МРЦЗ, затвердженого директором Кіровоградського обласного центру зайнятості 14.03.2000 року, визначено, що останній є місцевим органом державної служби і діє на правах юридичної особи (а. с. 33,38).

Відповідно до ч.2. ст.8 Закону України «Про зайнятість населення»- роботодавці мають право на використання праці іноземців та осіб без громадянства на умовах трудового договору лише за наявності виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок видачі, продовження терміну дії та анулювання дозволів на використання праці та осіб без громадянства визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.2 Порядку оформлення іноземцями та особами без громадянства дозволу на працевлаштування в Україні, затвердженого Постановою КМУ від 01.11.99 року № 2028, дозвіл на використання праці іноземця та особи без громадянства, що надає право роботодавцю тимчасово використовувати працю іноземця на конкретному робочому місці або певній посаді, видається роботодавцю у разі відсутності в країні (регіоні) працівників, спроможних виконувати відповідні роботи, або наявності достатніх обґрунтувань доцільності використання праці іноземця, якщо інше не передбачене міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Дозвіл на використання праці іноземця видається роботодавцю Державним центром зайнятості або за його дорученням центром зайнятості АРК, обласним, Київським та Севастопольським міськими центрами зайнятості.

Згідно з ч.4 ст.8 Закону України «Про зайнятість населення»у разі використання роботодавцем праці іноземців або осіб без громадянства на умовах трудового договору без дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства державна служба зайнятості стягує з роботодавця штраф за кожну таку особу у двадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Згідно з ст.ст. 1,2 ГК України предметом регулювання Кодексу є визнання основних засад господарювання в Україні і регулювання господарських відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

У відповідності до ч. 3 ст.10, п.6 ч.3 ст. 19 ГК України, у соціально-економічній сфері держава здійснює соціальну політику захисту прав споживачів, політику заробітної плати і доходів населення, політику зайнятості, політику соціального захисту та соціального забезпечення. Держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю субєктів господарювання, зокрема у сфері виробництва і праці за безпекою виробництва і праці, додержанням законодавства про працю.

Таким чином, обовязок підприємств, установ та організацій працевлаштовувати іноземців та осіб без громадянства на умовах трудового договору, лише за наявності виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства, якщо інше не передбачене міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є одним із видів державного контролю за дотриманням, при здійсненні господарської діяльності законодавства про працю. Відповідно, недотримання зазначеного обовязку є правопорушенням у сфері господарювання, за яке уповноваженими органами державної влади або місцевого самоврядування можуть бути застосовані адміністративно господарській санкції.

Згідно з ч. 2 ст.238, 239 ГК України, види адміністративно господарських санкцій, умови та порядок їх застосування, визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно господарські санкції можуть бути встановлені виключно законом.

Відповідно до ч. 1ст. 239, ч. 1 ст. 241 ГК України адміністративно господарський штраф є різновидом адміністративно-господарської санкції, що полягає у грошовій сумі, що сплачується субєктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

При цьому ч. 2 ст. 241 ГК України визначено, що перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення. Оскільки спеціальним законодавством відносини щодо строків стягнення штрафів, передбачених ч.4 ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення»не врегульовано, то підлягають застосуванню загальні норми, визначені ГК України.

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим субєктом установлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення АТП - № 1161 законодавства про зайнятість населення відбулося у 1999 році, тоді як штрафні санкції були застосовані у 2009 році, тобто з моменту вчинення правопорушення до моменту застосування штрафу минуло 8 років.

У відповідності до вимог ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав, та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.3 зазначеної статті цього ж Кодексу передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спо сіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед зако ном, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням не обхідного балансу між будь-якими несприятли вими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, як вбачається із наведеного позивач є субєктом владних повноважень і приймаючи рішення № 1101/42-03348359 про застосування економічних санкцій за порушення законодавства про зайнятість населення та застосовуючи до відповідача економічну санкцію в розмірі 850 грн., за правопорушення, яке мало місце у період 1999 2001 років, тобто 8 років тому, діяв нерозсудливо та не врахував всі обставини, що мали значення для прийняття цього рішення, зокрема ту обставину, що правопорушення відбулося 8 років тому.

Більш того, як свідчать матеріали справи, зокрема письмова інформація (а.с.18), яка витребувана на вимогу суду про здійснені перевірки позивачем у період з 2001 по 2008 рік на автотранспортному підприємстві № 1161 Кіровоградського обласного кооперативного обєднання по агропромисловому будівництву «Кіровоградоблагробуд»перевірки щодо працевлаштування іноземців у період з 2001 по 2008 рік не проводилися.

Водночас як вбачається із змісту зазначеної інформації в період з 17.02.2002 року по 27.01.2003 року працівниками Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення проводились цільові перевірки відповідача з інших питань, зокрема: додержання законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття щодо обчислення середньої заробітної плати.

Таким чином при здійсненні зазначених перевірок позивач мав змогу своєчасно виявити правопорушення щодо працевлаштування іноземця громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 та прийняти відповідне рішення щодо застосування штрафу.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (ч.4 ст. 94 КАС України).

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволені адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

В повному обсязі постанову виготовлено 22 січня 2010 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_4