Справа № 2-а-8149/11
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-8149/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Наумець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок основної пенсії за віком,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київській області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок основної пенсії за віком.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в той же час продовжує працювати.

В березні 2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії за віком відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по стажу та заробітній платі, з урахуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, а саме за 2009 рік, однак службовими особами Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області, був проведений перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, що спричинило значне зниження розрахункового розміру пенсії позивача.

В звязку з цим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київській області та просить визнати такі дії відповідача неправомірними та зобовязати його провести перерахунок пенсії за віком у суворій відповідності до ч.ч.1,2 ст.40 та ч.4. ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік з 01.03.2010 року.

Позивач в судове засідання не зявився, в тексті прохальної частини позову просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав заперечення, в яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі, зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком, наголосив, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, що були внесені до ст. 40, 42 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій, визнані неконституційним, а рішення щодо відновлення чинності зазначеної норми в попередній редакції не ухвалювалось. В звязку з цим перерахунки пенсій проводились відповідно п.п.3 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».До законодавчого врегулювання даного питання Мінпраці разом з Пенсійним фондом забезпечено здійснення перерахунків пенсій із середньої заробітної плати за 2007 рік в розмірі 1197 грн. 91 коп., крім того зазначив, що вищезгаданий показник застосовується при призначенні пенсії, а не при її перерахунку.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в адміністративній справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод, людини є головним обов'язком держави.

Ст. 22 Конституції передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З 01 січня 2004 року набрав чинності ОСОБА_2 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який визначає зокрема механізм призначення, перерахунку і виплати пенсій, зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування, згідно преамбули цього закону, здійснюється виключно шляхом внесення змін до нього.

Відповідно ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»( зі змінами внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України») передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати ( доходу) в середньому на одну особу загалом в Україні з якої сплачено страхові внески та яка відповідно Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсій, котрий визначався згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Але 22 травня 2008 року своїм Рішенням № 10-рп/2008 року Конституційний Суд України визнав неконституційними деякі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема п.35 розділу II цього Закону.

Статтею 152 Конституції України чітко визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

ОСОБА_2 про державний бюджет України як правовий акт має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України, тому стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення. Тому цим законом не може встановлюватись інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. ОСОБА_2 предмет закону про державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі України, то цим законом не можуть вноситись зміни до інших законів, зупинятись їх дія чи скасовуватись, у разі такої необхідності мають використовуватись окремі закони, а не закон про Держбюджет.

Таким чином при призначенні чи перерахунку пенсій у 2010 році повинен застосовуватись показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2009 рік, оскільки відповідно ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якщо застрахована особа продовжує працювати після призначення пенсії, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяці страхового стажу, після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі, за бажанням пенсіонера перерахунок проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата ( дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом 3 ч.1 ст.40 цього Закону .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон №796-ХІІ має вищу юридичну силу і виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме ОСОБА_2 підлягає застосуванню при вирішення даного спору.

Крім того, згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Доводи відповідача про відсутність установленої практики застосування норм законодавчих актів, до яких вносились зміни нормами, які згодом були визнанні неконституційними не можуть бути підставою для невиконання вимог Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області, що підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області № 2902/Б-01 від 31.05.2011 року, та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В березні 2010 року позивач звернувсядо відповідача із заявою про перерахунок пенсії по стажу та з більшого заробітку.

Проте при перерахунку пенсії позивача відповідач використав показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, що становить 1197 грн. 91 коп., а не за рік, що передує 2010 року, тобто 2009 рік.

При проведенні такого перерахунку відповідач керувався спільним листом від 11.03.2009 року Міністерства праці та соціальної політики України за № 2010/18-09/039 та Пенсійного фонду України за № 4096/02-01, в якому визначено, що до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсій у 2009 році відповідно до п.п.3 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 проводяться зі застосуванням показника заробітної плати ( доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2007 рік ( 1197 грн. 91 коп.).

Але суд не може погодитись з таким розрахунком, так як при проведенні перерахунку пенсії позивача в 2010 році відповідачем безпідставно взято показник заробітної плати ( доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, оскільки календарним роком, що передує року перерахунку пенсії позивача в даному випадку є 2009 рік.

Конституційний суд неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року за № 8-рп/2005, визначено, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Відповідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені в ст.100 КАС України, згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середнього заробітку по Україні, для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік підлягають задоволенню за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2011 року.

В частині позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії по стажу та з більшого заробітку із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік, суд вважає необхідно відмовити, оскільки Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області є підвідомчим органом вищестоящих органів і підпорядковується їхнім наказам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 22, 64, 152 Конституції України, ст. ст. 40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Положення "Про Пенсійний фонд України", ст.ст.99, 160- 163 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2011 року відповідно до норм ст.40, ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середнього заробітку по Україні, для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік.

В задоволенні інших позовних вимог, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Білик