Справа № 2а-5923/09/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 січня 2010 року Справа № 2а-5923/09/0870
За позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про визнання протиправними рішень відповідача, скасування наказів № 423 від 26.06.2009року, № 457 від 07.07.2009 року та зобов`язання відповідача поновити позивачу посадовий оклад та відшкодувати недоотримані грошові кошти, -
У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.
при секретарі судового засідання Бриль А.В.
за участі представників сторін:
від позивача - Грабар О.В. (паспорт серії НОМЕР_2 від 28.05.1996 ),
ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3 від 04.09.2008)
від відповідача ОСОБА_3 (посвідчення офіцера серії НОМЕР_4 від 10.09.2008)

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України про визнання протиправними рішень відповідача, скасування наказів № 423 від 26.06.09, № 457 від 07.07.09 та зобов`язання відповідача поновити позивачу посадовий оклад і відшкодувати недоотримані грошові кошти.
23.10.2009 Запорізьким окружним адміністративним судом, на підставі ст. ст. 104-107 КАС України, відкрито провадження у адміністративній справі № 2а-5923/09/0870 та призначено судове засідання на 11.11.2009. У відповідності до ст. 150 КАС України, судом оголошувались перерви до 26.11.2009 та 22.12.2009.
За письмовим клопотанням позивача для надання додаткових доказів, провадження у справі зупинено до терміну встановленого судом 11.01.2010, про що 22.12.2009 винесено відповідну ухвалу. Ухвалою від 23.12.2009 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 11.01.2010.
У судовому засіданні 11.01.2010 позивачка збільшила розмір позовних вимог та зазначила, що просить стягнути з відповідача недоотримані кошти грошового забезпечення за період з липня по грудень 2009на загальну суму 1540,16 грн.
Збільшення позовних вимог не суперечить приписам чинного законодавства, прийнято судом до розгляду та задоволено. Суд розглянув уточнені та збільшені позовні вимоги.
У засіданні 11.01.2010, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.
Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства, під час судового розгляду судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу, а саме: комплексу «Камертон».
Позивачка підтримала адміністративний позов, з урахуванням заяви про збільшення розміру грошового забезпечення, та просить задовольнити його у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Зокрема зазначила, що через неякісне проведення службового
розслідування в Наказі № 423 допущені помилки, а саме: службовцем ОСОБА_4 була помилково проведена не податкова накладна, а платіж (так як податкова накладна видається не покупцем, яким в даному випадку була військова частина, а продавцем); ОСОБА_1 складалась не податкова накладна, а звіт з податку на додану вартість; грошові кошти, які були помилково перераховані надійшли на рахунок військової частини не в березні, а в лютому; ДПІ при перевірці було виявлено не факт неперерахування в Держбюджет ПДВ на суму 104 грн., а факт неперерахування пені на зазначену суму та в Наказі № 423 не визначено, яка саме дія ОСОБА_1 кваліфікується як протиправна, за яку накладене дисциплінарне стягнення. До того ж, даним Наказом № 423 до позивачки застосовано два дисциплінарних стягнення, що також є порушення чинного законодавств України.
Стосовно Наказу № 457, позивачка зазначила, що помилка в 1 копійку допущена нею не при складанні звітності по земельному податку, а при оформленні платіжного доручення на перерахування суми даного податку, а саме: в результаті технічної описки при виписуванні зі звіту в платіжне доручення суми земельного податку за січень 2009 року, яку позивачка помилково списала з іншого звітного місяця в якому ця сума була меншою на 1 копійку. Так як сплата податку здійснювалась наперед, то на момент виявлення вказаної помилки заборгованість в 4 копійки була відсутня, про що свідчить акт звірки з ДПІ. Як слідує з Наказу, представники ДПІ при виявленні зазначеної помилки обмежились усним повідомленням.
Тому, зважаючи на викладене, позивачка наголошує, що підстав для застосування до неї дисциплінарних стягнень у відповідача немає.
До того ж, при прийнятті рішень про застосування до неї дисциплінарних стягнень, ОСОБА_1 вказує на порушення самого порядку накладення дисциплінарних стягнень, а тому просить дії відповідача щодо прийняття рішень та саме застосування дисциплінарних стягнень визнати протиправним.
Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у запереченнях від 24.11.2009. Зокрема зазначив наступне:
по-перше, на позивача було накладено одне дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Пониження посадового окладу позивача до мінімуму, це рішення командира частини, що виходить з наявності у підлеглого, позивача зокрема, дисциплінарних стягнень. Прийняття рішення щодо визначення розміру посадового окладу, одноосібно покладено на командира підрозділу (частини).
по-друге, позивачем невмотивовано вказано декілька дат порушення фінансової дисципліни (правопорушення), зокрема: 31.10.2008 року, 29.02.2008 року, 05.12.2008року. Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, винесеною Комунарським районним судом м. Запоріжжя, чітко вказано, що „16.04.2009 року при перевірці військової частини НОМЕР_1 було виявлено ДПІ несвоєчасне надання платіжних доручень на перерахунок єдиного податку", тож дата виявлення правопорушення визначена судом, як 16.04.2009 року. У відповідності до ст. 85, 87 ДС ЗСУ командир військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС, отримавши рапорт від начальника фінансового відділення частини, через 1 добу призначив службове розслідування наказом по частині № 293 від 14.05.2009 року (до винесення рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя), яке було закінчено 12.06.2009 року. За матеріалами службового розслідування, виконуючи вимоги ст.87 ДС ЗСУ, щодо прийняття рішення у 30-ти денний термін за матеріалами службового розслідування, командир військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України прийняв рішення, щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, наказом по частині № 423 від 26.06.2009 року.
по-третє, позивач у позові вказує на порушення термінів призначення службового розслідування, а саме бере за основу дату виявлення правопорушення, як 30.05.2009 року, при цьому нічим це не підтверджує. В матеріалах службового розслідування, підставою для призначення службового розслідування є рапорт начальника фінансового відділення датований 07.06.2009 року, після виходу останньої з чергової відпустки. 12.06.2009 року командиром частини прийнято рішення щодо призначення службового розслідування.
Відповідач, вказуючи на відповідність спірних дій фактичним обставинам та обґрунтованість застосування до позивача дисциплінарних стягнень, просить у позові відмовити у повному обсязі.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд,-
ОСОБА_1 з 29.12.2005, згідно наказу №274 проходить військову службу у внутрішніх військах МВС України у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого помічника начальника фінансового відділення.
Податкова накладна була складена капітаном ОСОБА_1 і через це помилка службовця ОСОБА_4 не була виявлена.
Зазначена помилка службовця ОСОБА_4 була виявлена в жовтні 2008 року, після чого фінвідділом в/ч НОМЕР_1 було проведено коригування в податковий звіт та самостійно нараховано пеню на суму 104 грн., яку необхідно було перерахувати на рахунок № 641 і ОСОБА_1 повинна була, відповідно до своїх службових обов`язків, провести облік ПДВ та перерахування, але цього зроблено не було, внаслідок чого платіж пені було проведено як перерахування ПДВ.
24 березня 2009 року інспектором ДПІ було виявлене порушення військовою частиною НОМЕР_1 законодавства про оподаткування, а саме, факт неперерахування в Держбюджет ПДВ на суму 104 грн. та застосовані штрафні санкції до посадових осіб військової частини НОМЕР_1 .
26 червня 2009 року ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 винесений Наказ № 423 про результати проведення службового розслідування по факту несвоєчасної сплати податку на додану вартість за грудень місяць 2008 року до Державної податкової інспекції в Комунарському районі м. Запоріжжя (далі - Наказ). Даним Наказом до останньої застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани та понижено посадовий оклад до мінімального розміру. А також із винесенням даного Наказу ОСОБА_1 позбавлено премії за липень місяць 2009 року у розмірі 5%.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.09 №393 старшим офіцером відділення виховної роботи військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 проведено службове розслідування, яким було встановлено, що відповідно до своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 була зобов`язана виконувати розпорядження начальника фінансового відділення та оформлювати розрахунки та звіти по земельному податку, але внаслідок, неуважності останньої, в січні місяці 2009 року ОСОБА_1 допущена помилка в розмірі 1 копійки. Виявлена ця помилка була 30.05.2009 року представниками ДПІ і повідомлено про неї в телефонному режимі начальнику фінансового відділення військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_8 .
В Наказі зазначено, що загальна сума заборгованості, внаслідок вищезазначеної помилки по земельному податку склала 4 копійки і це могло призвести до складання на посадових осіб в/ч НОМЕР_1 , які відповідають за фінансову роботу, протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 164-2 КУАП та накладення штрафу в розмірі від 8 до 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
07 липня 2009 року ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 винесений Наказ № 457 про результати проведення службового розслідування по факту неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, яким на останню накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (далі - Наказ). З винесенням даного Наказу ОСОБА_1 позбавлено премії за липень місяць 2009 року у розмірі 10%.
Зважаючи на зменшення посадового окладу до мінімального розміру, згідно винесених військовою частиною Наказів, ОСОБА_1 недоотримано кошти грошового забезпечення за період з липня по грудень 2009 на загальну суму 1540,16 грн.
На момент розгляду спору, Накази про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень не скасовані, грошові кошти не виплачені, у зв`язку із чим позивачка і звернулась до суду з відповідним позовом.
Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Як свідчать матеріали справи, дисциплінарні стягнення до ОСОБА_1 застосовані за порушення нею та нехтування своїми службовими обов`язками, як помічника начальника фінансового відділення військової частини НОМЕР_1 .
Однак, вивчивши матеріали справи, суд не може погодитись із такими висновками керівництва військової частини НОМЕР_1 , з огляду на таке:
В Наказі № 423 навіть чітко не визначено які саме дії позивача відповідачем кваліфіковано як протиправні, та за які саме до неї застосовані дисциплінарні стягнення.
За загальним правилом документообігу, обов`язок щодо перевірки даних та виявлення помилок при підписанні фінансового документа покладається на осіб, що його підписують.
Помилкове платіжне доручення, що стало предметом дослідження під час службового розслідування, підписувалось начальником фінвідділу та командиром військової частини, а отже і обов`язок перевірки цього доручення та виявлення допущеної помилки покладався на вказаних осіб.
Разом з тим, як з`ясовано в ході судового розгляду, помилка, яка була допущена ОСОБА_1 в складанні звіту з ПДВ за визначений період утворилась саме внаслідок відображення на сумі податку на додану вартість за лютий 2008 року невиявленої своєчасно помилки в платежі.
До того ж, після того як зазначена помилка в жовтні 2008 року була виявлена, начальником фінвідділу та командиром військової частини 05.12.2008 року поданий до ДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, а також начальником фінвідділу самостійно нарахована пеня в сумі 104 грн. Тобто, зважаючи на самостійне нарахування пені, потреба в
наданні ОСОБА_1 вказівок начальником фінвідділу щодо необхідності проведення звірень з ДПІ відсутня, а отже непроведення ОСОБА_1 звірень з ДПІ з метою виявлення штрафів та пені суд не вважає підставою для визначення таких її дії як протиправних.
Крім того, як встановлено судом, фактично спірним Наказом №423 до позивача застосовано два стягнення: оголошення догани та пониження посадового окладу до мінімального розміру, що є неправомірним з огляду на таке:
Як визначено ст. 91 Закону України Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України (далі - ДС ЗСУ), заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим.
Статтею 68 ДС ЗСУ встановлений перелік дисциплінарних стягнень, що можуть бути застосовані до офіцерів, а саме: зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, позбавлення військового звання.
Тобто, законом не допускається накладення двох стягнень за один проступок, законом не визначений такий вид стягнення, як пониження окладу до мінімального розміру, законом встановлений певний порядок та умови накладення дисциплінарного стягнення.
За приписами статті 86 ДС ЗСУ після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
При прийнятті рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, всупереч наведеним нормам закону, ТВО командира частини ОСОБА_6 не було дотримано порядку накладення дисциплінарного стягнення, а саме: як свідчать матеріали справи, із позивачем не було проведено бесіду та не були враховані умови, визначені частиною 2 статті 86 ДС ЗСУ.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про неправомірність дій ТВО командира частини ОСОБА_6 щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та пониження посадового окладу до мінімального розміру, а відповідно і незаконність Наказу №423 від 26.06.2009.
В Наказі № 457 в якості підстави застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення зазначено, що внаслідок її неуважності, в січні місяці 2009 року останньою була допущена помилка в розмірі 1 копійки, що в решті могло привести до штрафних санкцій збоку ДПІ та притягнення посадових осіб військової частини до адміністративної відповідальності.
Однак, суд не погоджується із такими висновками військової частини, з огляду на таке:
Як встановлено в ході судового розгляду, зазначена помилка в 1 копійку була допущена позивачем вже при оформленні платіжного доручення на перерахування суми даного податку, але не при складанні звітності по земельному податку.
Разом з тим, така помилка допущена була в результаті технічної описки при виписуванні зі звіту в платіжне доручення суми земельного податку за січень 2009 року та оскільки сплата податку здійснювалась наперед, то на момент виявлення вказаної помилки заборгованість в 4 копійки була відсутня, про що свідчить акт звірки з ДПІ.
Статтею КУАП передбачено, що при малозначності адміністративного порушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
В даному випадку, при виявленні помилки, про що зазначено і у спірному Наказі, представник ДПІ обмежився усним зауваження посадовій особі військової частини НОМЕР_1 , а саме начальнику фінвідділу, тим самим звільнивши її від адміністративної відповідальності.
Тому, висновок щодо можливості винесення фінансових санкцій ДПІ через зазначену помилку суд вважає безпідставним, а, відповідно і дії ТВО командира частини ОСОБА_6 щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, разом як і винесення Наказу №457 від 07.07.2009 неправомірними.
Так само як і під час прийняття рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення за наказом №423, керівництвом військової частини під час прийняття рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення за наказом №457 також не було дотримано порядку накладення дисциплінарного стягнення, а саме: як свідчать матеріали справи, із позивачем і цього разу також не було проведено бесіду та не були враховані умови, визначені частиною 2 статті 86 ДС ЗСУ.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про таке: за Наказом №423 ОСОБА_1 понижено посадовий оклад до мінімального розміру, та на момент розгляду спору судом, позивачем недоотримано грошових коштів грошового забезпечення за період з липня по грудень 2009 у розмірі 1540, 16 грн.
За результатами розгляду спору, зважаючи на приписи ст. 162 КАС України, відповідно до якої, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень... Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати командира частини НОМЕР_1 поновити позивачу посадовий оклад до розміру, який існував у останньої до пониження. Разом з тим, виплатити на користь ОСОБА_1 грошові кошти грошового забезпечення за період з липня по грудень 2009 у розмірі 1540, 16 грн.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач не довів підстав для застосування до позивача дисциплінарних стягнень, а також дотримання самого порядку притягнення до дисциплінарних стягнень, та, відповідно, винесення Наказів № 423 від 26.06.09, № 457 від 07.07.09 а, отже позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, заснованими на нормах чинного законодавства, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 94, 158, 162, 163, 167 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій відповідача, скасування наказів № 423 від 26.06.2009року, № 457 від 07.07.2009 року та зобов`язання відповідача поновити позивачу посадовий оклад та відшкодувати недоотримані грошові кошти, задовольнити.
2. Визнати протиправними дії ТВО командира частини НОМЕР_1 ВВ МВС України Давлада І.Л. про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та про пониження ОСОБА_1 посадового окладу до мінімального розміру.
3. Визнати незаконним та скасувати Наказ № 423 від 26.06.2009 року.
4. Визнати протиправними дії ТВО командира частини НОМЕР_1 ВВ МВС України Давлада І.Л. про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
5. Визнати незаконним та скасувати Наказ № 457 від 07.07.2009 року.
6. Зобов`язати командира частини НОМЕР_1 ВВ МВС України вчинити дії щодо встановлення ОСОБА_1 посадового окладу в розмірі, що був встановлений до прийняття рішення про його зменшення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 18.01.2010.

Суддя О.М. Нечипуренко