Справа № 2а-17768/11/2670
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Донця О.Є., Калашнікової О.В.,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року публічне акціонерне товариство “Центренерго” звернулося в суд з позовом до державної фінансової інспекції в Київській області, треті особи: Державна фінансова інспекція в Донецькій області, Державна фінансова інспекція у Харківській області, в якому просило: визнати неправомірними дії Державної фінансової інспекції в Київській області в частині проведення ревізії діяльності ПАТ “Центренерго” і складення акту з таких питань: “Розділ 2. Відповідність фактичної діяльності Товариства видам діяльності, передбаченим Статутом, регуляторними актами та дозвільними документами”; “Розділ 3. Дотримання законодавства при складанні, затвердженні та виконанні фінансових планів, в тому числі внесенні змін до них”; “Розділ 4. Відповідність положень наказу про облікову політику підприємства вимогам чинного законодавства”; “Розділ 5.Повнота, достовірність і правильність відображення в бухгалтерському обліку доходів від усіх видів діяльності”; “Розділ 6. Достовірність та законність здійснених витрат”; “Розділ 8. Виконання затверджених інвестиційних планів та/або інших планів розвитку. Дотримання Державних будівельних норм України при розрахунках вартості та здійсненні витрат з капітального будівництва (створення нових, розширення, реконструкція, модернізація пускових комплексів, об'єктів виробничого та невиробничого призначення)”; “Розділ 9. Дотримання законодавства при проведенні безготівкових операцій в національній та іноземній валюті”; “Розділ 10. Дотримання законодавства при здійсненні довгострокових та поточних фінансових інвестицій”; “Розділ 11. Ревізія готівкових операцій в національній та іноземній валюті”; “Розділ 12. Правильність відображення дебіторської та кредиторської заборгованості. Стан претензійно-позовної роботи”; “Розділ 13. Дотримання законодавства при здійсненні державних закупівель”; “Розділ 18. Правильність визначення фінансових результатів та законність використання чистого прибутку”; “Розділ 20. Ревізія фінансово-господарської діяльності відокремлених структурних підрозділів”; скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Київській області про усунення порушень, викладену в листі від 31 жовтня 2011 року №10-15-13-14/8134 в частині: пункту 7.1 вимоги щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ “Центренерго” Вуглегірською ТЕС до ТОВ “Інтер-Компанія” та ТОВ “Ізопрон”; пунктів 7.4, 7.5 вимоги щодо усунення порушень, пов'язаних із завищеною сумою нарахованої амортизації; пункту 8.1 вимоги щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ “Центренеро” Зміївською ТЕС до ПП “Науково-виробничої фірми “Спецрембудналадка” та ПП НВП “Будметалопроект”; пункту 8.10 вимоги щодо відображення в обліку Зміївської ТЕС вартості основних засобів, викладених в залишку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ “Центренеро” не є суб'єктом господарювання державного сектору економіки, а тому не є підконтрольним відповідачу в розумінні частини 1 статті 2, статті 11 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”. У зв'язку з чим, відповідач не мав повноважень на проведення перевірки його фінансово-господарської діяльності. А також, необґрунтованістю вимог відповідача щодо усунення порушень, відображених в акті ревізії фінансово-господарської діяльності позивача від 29 вересня 2011 року №15-27/52.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 3 березня 2014 року, зміненою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями публічне акціонерне товариство “Центренерго” звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Київській області була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності ПАТ “Центренерго” за період з 1 квітня 2008 року по 30 червня 2011 року, про що складений акт від 29 вересня 2011 року № 15-27/52. На підставі вказаного акту перевірки був направлений лист від 31 жовтня 2011 року № 10-15-13-14/8134 про усунення порушень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач є підконтрольною установою, а вимоги, викладені у пунктах 7.1, 7.4, 7.5, 8.1, 8.10 листа ДФІ в Київській області від 31 жовтня 2011 року №10-15-13-14/8134 є обґрунтованими, перевіривши їх на відповідність діючому законодавству.

Змінюючи рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції виходив з того, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції в частині віднесення ПАТ “Центренерго” до суб'єктів господарювання державного сектору економіки, що є підконтрольною установою по відношенню до відповідача та з висновком апеляційного суду стосовно зазначених підстав для відмови в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 22 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що акціонерами ПАТ “Центренерго” є НАК “Енергетична компанія України”, яка є власником 78,29 % акцій, іншим суб'єктам господарювання належить 21,71% акцій.

Згідно п. 2 постанови КМ України від 22 червня 2004 року № 794 “Про утворення Національної акціонерної компанії “Енергетична компанія України” статутний фонд компанії формується шляхом передачі до нього пакетів акцій, що належать державі у статутних фондах господарських товариств, зазначених у додатку 1 та 100 відсотків акцій, що належать державі у статутних фондах господарських товариств, зазначених у додатку 2.

До переліку господарських товариств, зазначених в додатку 1 до вказаної постанови КМ України, віднесено, зокрема, ДЕК “Центренерго”, правонаступником якого є ПАТ “Центренерго”. Розмір пакета акцій ДЕК “Центренерго”, який був переданий до статутного фонду “Енергетична компанія України” склав 78,29 %.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції стосовно того, що ПАТ “Центренерго” є підконтрольною установою, оскільки належить до суб'єктів господарювання державного сектору економіки.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції вірно було встановлено, що ПАТ “Центренерго” оскаржує вимогу ДФІ в Київській області про усунення порушень, викладену в листі від 31 жовтня 2011 року №10-15-13-14/8134 року в частині: пункту 7.1 щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ “Центренерго” Вуглегірською ТЕС до ТОВ “Інтер-Компанія” та ТОВ “Ізопрон”; пунктів 7.4, 7.5 щодо усунення порушень, пов'язаних із завищеною сумою нарахованої амортизації; пункту 8.1 щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ “Центренеро” Зміївською ТЕС до ПП “Науково-виробничої фірми “Спецрембудналадка” та ПП НВП “Будметалопроект”; пункту 8.10 щодо відображення в обліку Зміївської ТЕС вартості основних засобів, викладених в залишку.

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, в пунктах 7.1, 7.4, 7.5, 8.1, 8.10 листа від 31 жовтня 2011 року №10-15-13-14/8134 містяться вимоги про усунення порушень, виявлених під час ревізії, які вказують на виявлені збитки та їхній розмір.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов’язки для позивача.

У справі, що розглядається, Інспекція пред’явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 10 лютого 2015 року у справі № 21-632а14, вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду, що підставою для відмови у задоволення адміністративного позову ПАТ “Центренерго” є те, що вищезазначені пункти листа від 31 жовтня 2011 року №10-15-13-14/8134 не можуть бути виконані шляхом направлення вимоги, не породжують прав і обов'язків для позивача та не можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства “Центренерго” відхилити.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 3 березня 2014 року, змінену постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: