Справа № 821/2039/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2039/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправними дій,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЦ Фабрика» (далі позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач) в якому просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 р.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та пояснили, що 18.06.2015 р. засобами телекомунікаційного звязку було подано до ДПІ у м. Херсоні в електронному вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року. Зазначена податкова звітність була прийнята, що підтверджується Квитанцією №1 та №2 від 18.06.2015 р. На адресу позивача 26.06.2015 року надійшов лист ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області від 23.06.2015 р. №7460/10/21-03-11-03-30, яким повідомлялося, що у поданій засобами телекомунікаційного звязку податковій декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року та зареєстрованій від 18.06.2015 р. за № виявлені порушення, а саме: невідповідність обовязкового реквізиту податкової декларації місцезнаходження платника податків згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб; невідповідність дати подання, яка зазначена в розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість. Також, було зазначено, що відповідно до абз. 8 п.48.3 ст. 48 гл. 2 ПК України, податкова звітність повинна містити такі обовязкові реквізити, як місцезнаходження платника податків; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості посадових осіб платника податків. Звітність повинна містити обовязкові реквізити, за відсутню та/або невідповідністю яких документ втрачає, визначений Податковим кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків. Крім того, було зазначено, що відповідно до п.48.7 ст. 48 гл.2 ПК України, податкова звітність складена з порушенням норм цих статті не вважається податковою декларацією. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає відмову контролюючого органу в прийнятті податкової декларації за травень 2015 року правомірною та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши адміністративний позов, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

18.06.2015 р. засобами телекомунікаційного звязку було подано до ДПІ у м. Херсоні в електронному вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року.

На підтвердження факту подання та отримання податкової звітності з електронного серверу відповідача отримано квитанції 18.06.2015 р. щодо прийняття декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року (реєстраційний номер №).

ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області листом про відмову у прийнятті податкової звітності від 23.06.2015 р. №7460/10/21-03-11-03-30, було повідомлено позивача, про те що у поданій засобами телекомунікаційного звязку податковій декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року та зареєстрованій від 18.06.2015 р. за № виявлені порушення, а саме: невідповідність обовязкового реквізиту податкової декларації місцезнаходження платника податків згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб; невідповідність дати подання, яка зазначена в розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість. Також, було зазначено, що відповідно до абз. 8 п.48.3 ст. 48 гл. 2 ПК України, податкова звітність повинна містити такі обовязкові реквізити, як місцезнаходження платника податків; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості посадових осіб платника податків. Звітність повинна містити обовязкові реквізити, за відсутню та/або невідповідністю яких документ втрачає, визначений Податковим кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків. Крім того, було зазначено, що відповідно до п.48.7 ст. 48 гл.2 ПК України, податкова звітність складена з порушенням норм цих статті не вважається податковою декларацією.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Пунктами 49.1 та 49.3 статті 49 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Положеннями пункту 49.8 статті 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно із п. 48.1, п. 48.3, п. 48.4, 48.7 ст. 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків; місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

В окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОПТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією.

Як передбачено абзацом 1 пункта 49.9 статті 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 49.11 статті 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Судом досліджено податкову декларацію з податку на додану вартість позивача за травень 2015 р. та додаток №1 на предмет дотримання вимог пункту 48.3 та 48.7 ст. 48 ПК України та не встановлено порушень вказаних положень.

Суд критично оцінює посилання відповідача на пункт 48.3 та 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, як на підставу не прийняття 18.06.2015 р. декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року та додатку №1, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що підставою для не прийняття 18.06.2015 р. декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року (реєстраційний номер №) та додатку №1, слугувала невідповідність обовязкового реквізиту податкової декларації місцезнаходження платника податків згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та невідповідність дати подання, яка зазначена в розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість (додаток 1).

Як вбачається з дослідженого судом Додатку №1 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року, позивачем у графі "дата подання" зазначено 17.06.2015 р., що формально не відповідає даті подання податкової декларації 18.06.2015 р.

Проте, суд зазначає, що дане порушення є формальним, так як з податкової декларації за травень 2015 р. вбачається дата подання 18.06.2015 р., а тому не може бути підставою для відмови у прийнятті Додатку №1 до декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року.

Також, як вбачається з податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року, позивачем у графі "податкова адреса" зазначено вулиця Залаегерсек, буд.18, м. Херсон, 73000, що формально не відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців найменування ТОВ «ТРЦ Фабрика» - вулиця Залаегерсек, буд.18, м. Херсон, Херсонська область, 73000.

Проте, суд зазначає, що дане порушення є формальним, так як з даної податкової декларації вбачається податкова адреса позивача, а тому не може бути підставою для відмови у прийнятті декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року.

Стаття 11 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про задоволення вимоги про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 р., суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, яка подана ТОВ "ТРЦ Фабрика" до ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області в електронному вигляді такою, що прийнята та зареєстрована 18.06.2015 р. (реєстраційний номер НОМЕР_1).

Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Практична реалізація процедури прийняття податкової декларації визначається п.п. 49.8 та 49.9 ст. 49 ПК України.

ПК України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.п.48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов ТОВ "ТРЦ Фабрика" до ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області про визнання протиправною відмову у прийнятті податкової звітності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення, в той час як докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є законними, допустимими, обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 р., яка подана ТОВ "ТРЦ Фабрика" 18.06.2015 р. (реєстраційний номер НОМЕР_1).

Визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, яка подана ТОВ "ТРЦ Фабрика" до ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області в електронному вигляді такою, що прийнята та зареєстрована 18.06.2015 р. (реєстраційний номер НОМЕР_1).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" () судовий збір у сумі 73,08 грн. (Сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 липня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8