Справа № 2-а-16/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року Справа № 2-а-16/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора дорожньо-патрульної служби Криничанської роти ДПС при УДАІ ГУМВС України у Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій, визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа у справі - Державне Казначейство України,

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає: - визнати неправомірними дії посадової особи - старшого інспектора дорожньо-патрульної служби Криничанської роти ДПС при УДАІ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_2, які були спрямовані 26 вересня 2009 року на притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП; - визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 048371 від 26.09.2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України.

В обґрунтування позову в позовній заяві позивач зазначив, що правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, він не вчиняв. 26.09.2009 року близько 13.50 год. позивач керуючи належним йому автомобілем «Міцубісі», державний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя. Разом з ним в якості пасажира їхав його батько ОСОБА_3 Проїзжаючи населений пункт с. Пушкарівка, на 135 км зазначеної автодороги, позивач в межах вимог п. 14 ПДР України здійснив обгін автомобіля «Москвич». Після обгону, перед перехрестям на 135 км. його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_2. При цьому автомобіль зупинився на самому перехресті, інспектор отримавши водійські документи: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, запропонував перегнати автомобіль до заїзного карману, приблизно за 50 м. від перехрестя. Через деякий час інспектор надав протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якому було зазначено, що, начебто, позивачем було порушено правила обгону, а саме здійснено обгін на пішохідному переході та перехресті. На пояснення позивача, що він дійсно здійснив обгін, але завершив його на відстані понад 50 м. до знаку пішохідний перехід, який був розташований приблизно за 50 м. до перехрестя, відповідач ніяк не відреагував та запропонував розписатися в протоколі. Позивач зробив свої зауваження та підписав протокол, при цьому копія протоколу йому надана не була. Після чого відповідач склав постанову АЕ № 048371 від 26.09.2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 122 КУпАП та наклав штраф у розмірі 450 грн. Позивач вважає всі дії відповідача та складені ним документи неправомірними з наступних підстав. Позивач вважає, що обгін здійснив в межах вимог п. 14 ПДР України, згідно якого обгін заборонено ближче 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м. поза населеним пунктом. Позивач стверджує, що обгін він здійснив в населеному пункті і завершив його на відстані понад 50 м. до знаку «Пішохідний перехід», а його автомобіль був зупинений відповідачем на перехресті, тобто здійснити обгін на перехресті позивач ніяким чином не міг, тому вважає, що подія адміністративного правопорушення відсутня. Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в адміністративній справі слід закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Відповідач складав постанову в службовому автомобілі за відсутності позивача, після чого вручив постанову позивачу з вимогою розписатися в ній, хоча, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В порушення вимог ст. 256 КУпАП відповідач під час розгляду справи не розяснив позивачеві його права та обовязки, які має особа, що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, право на захист, що позбавило позивача можливості скористатися послугами адвоката, оскільки позивач вважає себе юридично неграмотним та сам не зміг здійснити повноцінно захист своїх прав при розгляді справи. Відповідач також порушив передбачені ст. 268 КУпАП право представляти докази, оскільки на прохання позивача залучити до участі у справі в якості свідка особи, присутньої в якості пасажира в автомобілі, яка була безпосереднім очевидцем цих подій, відповів відмовою, зауваживши, що свідок уже вписаний в протокол про адміністративне правопорушення . На запитання позивача, звідки взявся цей свідок, відповідач пояснив, що свідок знаходився поряд з ним та все бачив, хоча, насправді, ніякого свідка, який би був очевидцем подій, крім батька позивача, не було. Неправомірні дії відповідача щодо фіксації, начебто, скоєного позивачем правопорушення, були зняті позивачем на відеокамеру відразу після зупинки інспектором автомобіля. Позивачем було знято на відеокамеру місце розташування автомобіля, дорожню обстановку, дорожні знаки, дорожню розмітку. На прохання додати матеріали відеозйомки до матеріалів справи відповідач відповів відмовою. Відповідач в порушення ст. 251 КУпАП, окрім складання протоколу про адміністративне правопорушення, жодних дій, передбачених зазначеною нормою права, по доказуванню наявності самої події правопорушення, складу правопорушення, та вини позивача в його скоєнні не виконав, або виконав з порушенням законодавства, та безпідставно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач позов та його обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що здійснив обгін автомобіля «Москвич-412» синього кольору відповідно до вимог ПДР України, після чого зупинився на вимогу працівника ДПС за пішохідним переходом, на місці, на яке вказав інспектор ДПС. Після чого інспектор ДПС забрав його водійські документи і дав вказівку зїхати з перехрестя та перегнати автомобіль на інше місце, розташоване біля площадки автобусної зупинки, справа по ходу руху. Інспектор пішов до свого автомобіля і став там щось писати, комусь зателефонував. Через деякий час з сторони Верхньодніпровська підїхав автомобіль «Міцубісі L 200» джип, з якого вийшов молодий чоловік., який також став щось писати. Після цього інспектор ДПС ознайомив позивача з протоколом, де було записано, що він порушив правила обгону, а саме здійснив обгін на пішохідному переході та на перехресті., в протоколі був зазначений свідок ОСОБА_4. Позивач спитав інспектора, чому той не зупинив автомобіль «Москвич», який він обігнав, на що не було дано відповіді. Коли позивач сказав, що інспектор викликав свідка ОСОБА_4 по телефону, то інспектор дав відповідь, що, свідок, тут стояв. Коли позивач повідомив про свідка свого батька, то інспектор не опитав цього свідка і не записав його в протокол. Прав та обовязків, відповідно до ст. 268 КУпАП, позивачу не розяснювалося, було розяснено тільки ст. 63 Конституції України. Інспектор ДПС вручив йому тільки копію постанови, копію протоколу не вручав. Свої пояснення позивач підтвердив продемонструвавши в судовому засіданні здійснену ним відеозйомку місця події, починаючи з моменту зупинки його інспектором ДПС та закінчуючи спробами позивача звернути увагу інспектора ДПС на дорожню розмітку та інші обставини події.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, але був повідомлений про час, дату та місце судового засідання належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення.

Відповідач - УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання свого представника не направило, але надало заяву про розгляд справи за його відсутності. Разом з тим, відповідач надіслав письмові заперечення на позов, рапорт старшого інспектора ДПС ОСОБА_2 на імя командира Криничанської РДПС ДАІ майора міліції ОСОБА_5 без зазначення дати, та довіреність на представлення інтересів в судовому засіданні без обмеження повноважень на імя командира РДПС для обслуговування Криничанського району майора міліції ОСОБА_5, від 24.03.09 р., яка була дійсна по 31.12.2009 року.

Із письмових заперечень, підписаних представником УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5, що надійшли до суду 06.11.09 року, витікає, що 26.09.09 року, згідно дислокації, на маршруті № 3-4 автодороги Бориспіль Дніпропетровськ Запоріжжя ніс службу екіпаж Криничанської РДПС для обслуговування доріг державного значення в складі старшого інспектора ДПС лейтенанта міліції ОСОБА_2 та інспектора ДПС прапорщика міліції ОСОБА_6, з використанням службового автомобіля «ДЕУ Ланос» державний знак 041846 та приладу фіксації швидкості руху «Радіс» № 2086. О 13.50 год. на 135 км. автодороги Бориспіль Дніпропетровськ Запоріжжя, що проходить через населений пункт Пушкарівка, Верхньодніпровського району, старшим інспектором ДПС ОСОБА_2 за порушення п. 14.6 ПДР обгін на пішохідному переході та перехресті, був зупинений автомобіль «Міцубісі», н.з. АЕ 4585 СА під керуванням гр. ОСОБА_1, якому інспектор ДПС представився та назвав причину зупинки. Після чого інспектор ДПС ОСОБА_2 ознайомив ОСОБА_1 зі ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, про що свідчить особистий підпис позивача в адміністративному протоколі АЕ № 137365, який був складений про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до ст.ст. 254, 255 КУпАП та наказу МВС України № 1111-2006. В подальшому Інспектор ДПС ОСОБА_2 на підставі ст. 283 КУпАП склав відносно ОСОБА_1 постанову про накладення штрафу у розмірі 450 грн. за порушення ПДР України. Адміністративний протокол та постанова були винесені в присутності свідка ОСОБА_4. ОСОБА_1 почав погрожувати неприємностями по службі, після вручення копій адміністративного протоколу та постанови, останній фотоапаратом зняв ділянку автодороги, яка знаходилася вище ділянки скоєння адміністративного порушення. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що знає ОСОБА_1, який при порушенні ПДР постійно вчинює сварки, щоб уникнути відповідальності за скоєння порушень ПДР. Адміністративний протокол АЕ № 137365 пройшов відповідну реєстрацію згідно чинного законодавства, про що існують записи в журналі реєстрації порушень ПДР, та направлений до ВДАІ м. Верхньодніпровська та м. Вільногірська ГУМВС України в Дніпропетровській області. Представник прохає відмовити в задоволенні позову, постанову про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності залишити в силі, розгляд справи проводити за його відсутності.

Згідно рапорту старшого інспектора ДПС ОСОБА_2 на імя командира Криничанської РДПС ДАІ майора міліції ОСОБА_5, без зазначення дати, надано пояснення, які повністю відповідають письмовим запереченням.

Представник третьої особи Державного казначейства України, ОСОБА_8, в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що в позові не зазначено про наявність неправомірних дій чи бездіяльності Державного казначейства України, яке здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік всіх надходжень та витрат Державного бюджету України, встановлює єдині правила ведення бухгалтерського обліку та складання звітності з цих питань, видає інструкції з цих питань та контролює відповідність платежів взятим зобовязанням та бюджетним асигнуванням. Тому, на її думку, залучення Державного казначейства України до участі у даній справі в якості третьої особи є необґрунтованим.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив пояснення позивача, та показав, що він їхав разом зі своїм сином ОСОБА_1 в автомобілі «Міцубісі», яким керував син. Коли проїхали міст в районі с. Заріччя, впереді рухався автомобіль «Москвич», якого син обігнав зразу, як закінчилася суцільна роздільна розмітка дороги і почалася переривиста розмітка. «Москвич» рухався повільно 20-30 км/год. Після чого їх зупинив інспектор ДПС, який перебував на відстані близько 100 м. Вони зупинилися на перехресті, проїхавши пішохідний перехід. Після чого інспектор ДПС забрав документи у сина і пішов до своєї патрульної машини, а їм дав вказівку переїхати на площадку до автобусної зупинки. Син із машини не виходив і на мобільний телефон та відеокамеру зняв всю розмову з інспектором ДПС, який звинуватив його в тому, що було здійснено обгін на перехресті та пішохідному переході. Свідок бачив, що інспектор ДПС по мобільному телефону з кимось розмовляв, після чого на місце події підїхав автомобіль джип, з водієм якого продовжив розмовляти інспектор ДПС. Після чого джип поїхав в сторону Кременчука, тобто в тому напрямку, в якому рухалися свідок з сином, а інспектор підійшов до них і надав протокол. Син спитав у інспектора, чи може він записати в протокол свідка і записав його, ОСОБА_3, свідком. Він, свідок, також розписався в протоколі. Сину було вручено лише один документ, на його думку, це був протокол.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча викликався в судове засідання неодноразово, зокрема, про це свідчить поштове повідомлення про вручення повістки свідку 05.03.2010 року. Також суд зобовязував відповідачів забезпечити явку цього свідка в судове засідання. В звязку з тим, що позивач заявив в судовому засіданні про можливість закінчення розгляду справи без допиту свідка ОСОБА_4, суд повторно свідка в судове засідання не викликав.

Як витікає з копії постанови серії АЕ № 048371 від 26.09.2009 року, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи про виконавче провадження, наданій відділом ДВС Вільногірського МУЮ, Дніпропетровської області,: «26.09.2009 року 335 км. а/ш. Бориспіль-Дніпропетровськ Запоріжжя, ст. ІДПС Криничанської РДПС ДАІ лейтенант міліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, установив, що «26.09.09 р. о 13.50 на 335 км. а/ш. Бориспіль - Дніпропетровськ Запоріжжя, с. Пушкарівка, В-Дніпровського р-ну, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1, 1971 р. н. прож. Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Л. Комсомолу 48-А,30, керуючи автомобілем Міцубісі д/з. АЕ 4585 СА, порушив правила обгону, здійснив обгін на пішохідному переході та на перехресті. Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та керуючись ст. 14-1, ч.ч. 5,6, ст. 258, та ст. 283 КУпАП, ПОСТАНОВИВ: 1. Притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді - штраф розміром 450 грн. ..... Примірник постанови отримав 26.09.2009 підпис правопорушника. Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження ... 05.10.09 р. До постанови додаються а/протокол. Строк предявлення до виконання 26.12.09». Суд звертає увагу на те, що в постанові цифри «13.50» мають ознаки повторного наведення, цифри 335 км. в двох місцях також мають ознаки повторного наведення, відповідних приміток з цього приводу немає. Також суд звертає увагу на те, що оригінал постанови та копія постанови, яка була вручена позивачу, мають відмінності, а саме, в оригіналі постанови зазначено, що подія відбулася на 335 км а/ш. Бориспіль-ДніпропетровськЗапоріжжя, а в копії постанови - на 135 км. а/ш. Бориспіль-Дніпропетровськ Запоріжжя.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 137365 від 26.09.2009 року, «26.09.2009 року 13 год. 55 хв. 335 км. а/ш Бориспіль - Дніпропетровськ Запоріжжя, В-Дніпровського р-ну, Дніпропетровської області, Ст. ІДПС Криничанської РДПС ДАІ лейтенант міліції ОСОБА_2, склав цей протокол про те, що громадянин ОСОБА_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, приватний підприємець, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3,30, 26.09.2009 р. о 13.50, на 335 км. а/ш. Бориспіль - Дніпропетровськ Запоріжжя, с. Пушкарівка, В-Дніпровського р-ну, Дніпропетровської області, керуючи автомобілем «Міцубісі лансер», д/з. АЕ 4585 СА, порушив правила обгону, здійснив обгін на перехресті та на пішохідному переході, чим порушив вимоги п. 14.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Свідки: 1. ОСОБА_4, Дніпропетровська обл., Пятихатський р-н, с. Вишневе, вул. Тімірязєва, 22/8. нерозбірливий підпис. Гр-ну ОСОБА_1 розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 26.09.2009 року о 13 год. 55 хв. в 135 км. а/ш. Бориспіль - Дніпропетровськ Запоріжжя. Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи. Пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «По-суті пояснюю. Права та обовязки не розяснено. Обгін було зроблено за 100 м. до пішохідного переходу, в переривчастій лінії, свідок ОСОБА_3. До протоколу додано постанову, є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис посадової особи, яка склала протокол, а також ще один нерозбірливий підпис». Суд звертає увагу на те, що в протоколі є ознаки повторного наведення цифр «13.55», цифри «335 км.» в двох місцях також мають ознаки повторного наведення, відповідних приміток з цього приводу немає.

Згідно копії посвідчення водія ЯАА № 056694, виданого 03.08.94, ОСОБА_1 має право керувати автотранспортними засобами.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС 182837, автомобіль «Міцубісі Ленсер», легковий-седан-В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ОСОБА_1.

Згідно витягу з наказу № 185 о/с від 18.09.2008 року ГУМВС України в Дніпропетровській області, лейтенант міліції ОСОБА_2 призначений на посаду старшого інспектора дорожньо-патрульної служби Криничанської роти ДПС (для обслуговування доріг державного значення), підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в області, з 20.09.2008 року.

Згідно картки маршруту патрулювання № 5 автодороги Н 08 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя з 296 км. +735 м. по 337 км. + 100 м. довжина 41 км. , зазначено 13 населених пунктів та км.: 335 Пушкарівка, 330 Поворот на Зарічча, закінчується - 302 с. Мішурін Ріг. Зазначено в характеристиці маршруту аварійно-небезпечну дільницю 335 км. (закруглення).

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 26.09.2009 року старшим інспектором ДПС Криничанської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення УДАІ ГУМВС України у Дніпропетровській області лейтенантом міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень та який діяв в межах своєї компетенції, на підставі безпосереднього виявлення порушення ПДР України 26.09.2009 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 137365 у відношенні ОСОБА_1 про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на підставі цього протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 048371 від 26.09.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 за те, що він 26.09.2009 р. о 13.50 год. на 335 км. а/ш. Бориспіль - Дніпропетровськ Запоріжжя, в с. Пушкарівка, В-Дніпровського р-ну, Дніпропетровської області, керуючи автомобілем «Міцубісі лансер», д/з. АЕ 4585 СА, порушив правила обгону, здійснив обгін на перехресті та на пішохідному переході, чим порушив вимоги п. 14.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 450 грн., копія вказаної постанови була вручена позивачеві 26.09.2009 року. Факт вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення та факт розяснення позивачу його прав та обовязків позивач заперечує. З позовом до відповідачів позивач звернувся в установлений законом десятиденний строк, згідно ст. 289 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день 26.09.2009 року та в один і той же час 13 год. 50 хв. та 13 год. 55 хв., відповідно, з різницею в пять хвилин після вчинення правопорушення.

Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме за змістом права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 був присутній тільки під час складення протоколу, але не був присутнім на місці події в той час, коли вона відбулася, інших доказів до справи про адміністративне правопорушення старшим інспектором ДПРС ОСОБА_2 прилучено не було.

Суд приймає до уваги також факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення є ознаки повторного наведення цифр «13.55», а цифри «335 км.» в двох місцях мають ознаки повторного наведення, відповідних приміток з цього приводу немає.

Суд приймає до уваги, що оригінал постанови у справі про адміністративне правопорушення та копія цієї постанови, яка була вручена позивачу, мають відмінності, а саме, в оригіналі постанови зазначено, що подія відбулася на 335 км а/ш. Бориспіль-Дніпропетровськ Запоріжжя, а в копії постанови - на 135 км. а/ш. Бориспіль-Дніпропетровськ Запоріжжя.

Факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи стосовно встановлення факту порушення вимог п.14.6 ПДР України з боку позивача.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил обгону водіями транспортних засобів, за що установлено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п/п «а, в» п. 14.6 ПДР України, обгін заборонено: а) на перехресті, крім випадків, коли обганяються двоколісні транспортні засоби без бокового причепа; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

Відповідачі не надали доказів того, що позивач здійснив обгін в порушення вищезазначених вимог ПДР України.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС лейтенант міліції ОСОБА_2 при складанні протоколу та постанови про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 450 грн., в порушення вимог п.3,п.5,п.9 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно, упереджено, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення.

Так в порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач - ст. інспектор ДПС ОСОБА_2 міг би обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він здійснив обгін в межах вимог, установлених ПДР України; до протоколу не долучено жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; стосовно зазначеного в протоколі свідка ОСОБА_4, позивач та свідок ОСОБА_3 однозначно заявили, що під час події цього громадянина на місці події не було, він був присутнім тільки при складанні протоколу, при цьому будь-якого пояснення від свідка не отримано, а тому не відомо, що він мав підтвердити у справі; в звязку з наявністю відмінностей між оригіналом постанови та її копією, наявністю ознак повторного наведення цифр в оригіналах протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, є підстави вважати, що в оригінали цих документів після їх складення, за відсутності позивача і в порушення установленого порядку були внесені частково зміни, що стосуються зазначення місця події, визначеного в кілометровому значенні, що межує з фальсифікацією документів, окрім того, дає підстави вважати, що, дійсно, копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена позивачеві; відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, за відсутності для такого висновку доказів; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань; без врахування даних про особу позивача; без розяснення позивачу прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зміст яких, взагалі, не викладений в протоколі, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, надати належним чином докази, надати свої докладні пояснення по суті справи, скористатися послугами захисника або іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; порушенню прав позивача також сприяло обмеження старшим інспектором ДПС ОСОБА_2 часу розгляду справи, що склало 5 хвилин з часу вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання дій інспектора ДПС ОСОБА_2, направлених на притягнення позивача до адміністративної відповідальності, неправомірними, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачами не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, крім посилання на протокол про адміністративне правопорушення, який на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідачів є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки постанова про адміністративне правопорушення серії АЕ № 048371 від 26.09.2009 року, яка була складена у відношенні позивача відповідачем, необґрунтована і незаконна, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167,185,186,254 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії посадової особи - старшого інспектора дорожньо-патрульної служби Криничанської роти ДПС при УДАІ ГУМВС України у Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_2, які були спрямовані 26 вересня 2009 року на притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП;

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 048371 від 26.09.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 450 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію постанови не пізніше наступного дня після її виготовлення в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачам та третій особі.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.