Справа № 826/1369/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1369/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві до Головного управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (далі по тексту - ДПІ у Шевченківському районі), звернулась до суду з позовом до Головного управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДВС ГУЮ у м. Києві), в якому просить скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 18.12.2014 року ВП №45216174 у розмірі 2040,00 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві про накладення штрафу від 18 грудня 2014 року ВП №45216174, за невиконання рішення суду, на ДПІ у Шевченківському районі накладено штраф у розмірі 2 720,00 грн. (при цьому, з матеріалів справи вбачається, що постановою про виправлення описки від 18.02.2015 року вірна сума штрафу з урахуванням виправленої описки становить 2040, 00 грн.)

Вказана постанова мотивована тим, що ДПІ у Шевченківському районі не виконано рішення суду, а саме виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2014 року №826/7411/14 про зобов'язання ДПІ у Шевченківському районі вилучити з інформаційної системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі акта від 29 квітня 2014 року №1138/26-59-22-12/39003412 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Злато Плюс" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.03.2014 року по 30.03.2014 року" та відновити в інформаційній системі "Податковий блок" показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Злато Плюс" у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою державного виконавця позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на ту обставину, що ним листом від 19 грудня 2014 року №9823/9/26-59-22-12 повідомлено про повне та своєчасне виконання виконавчого листа від 25 червня 2014 року №826/7411/14.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог прийшов до висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця про стягнення штрафу прийнята у межах прав та обов'язків державного виконавця, передбачених чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі по тексту - Закон N 606-XI.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону N 606-XIV Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 75 Закону N 606-XIV встановлено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно із частиною 1 статті 89 Закону N 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 вказаної статті у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

З наведених норм Закону N 606-XIV вбачається, що у разі невиконання без поважних причин рішення суду на боржника накладається штраф.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначає, що у межах спірних правовідносин суду належить встановити факт не виконання боржником рішення суду та поважність причин такого невиконання.

При цьому, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист, виданий Окружним адміністративним судом м. Києва, з виконання постанови від 25.06.2014 року по справі №826/7411/14, якою зобов'язано Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві вилучити з інформаційної системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі акта від 29 квітня 2014 року № 1138/26-59-22-12/39003412 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Злато Плюс" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.03.2014 року по 30.03.2014 року" та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві відновити в інформаційній системі "Податковий блок" показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Злато Плюс" у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 29 жовтня 2014 року, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2014 року №826/7411/14; боржнику постановлено добровільно виконати вимоги виконавчого документа в семиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постанову про відкриття виконавчого провадження отримано 04 листопада 2014 року (а.с.33). вказана обставина не заперечується сторонами по справі.

При цьому, доказів на підтвердження добровільного виконання позивачем вказаного рішення суду матеріали справи не містять.

В зв'язку з тим, що рішення суду в наданий строк для добровільного виконання виконано не було, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві про накладення штрафу від 27 листопада 2014 року ВП №45216174, за невиконання рішення суду, на ДПІ у Шевченківському районі накладено штраф у розмірі 1020,00 грн. (з урахуванням постанови про виправлення описки у процесуальних документах від 18.02.2015 року а.с. 50).

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що доказів оскарження чи скасування постанови про накладення штрафу від 27 листопада 2014 року ВП №45216174 матеріали справи не містять.

Також, вимогою державного виконавця від 27 листопада 2014 року №732/1 ДПІ у Шевченківському районі зобов'язано надати інформацію про виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів в термін до 12 грудня 2014 року.

Вказану вимогу позивачем отримано 03 грудня 2014 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.38).

Однак, згідно матеріалів виконавчого провадження відповіді на вказану вимогу державного виконавця у встановлений строк ДПІ у Шевченківському районі не надано.

За повторне невиконання рішення суду без поважних причин постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві про накладення штрафу від 18 грудня 2014 року ВП №45216174, на ДПІ у Шевченківському районі накладено штраф у розмірі 2 040,00 грн. (з урахуванням постанови про виправлення описки у процесуальних документах від 18.02.2015 року а.с. 50).

Посилання позивача на ту обставину, що листом від 19 грудня 2014 року №9823/9/26-59-22-12 ГУ ДВС ГУЮ у м. Києві повідомлено про повне та своєчасне виконання виконавчого листа від 25 червня 2014 року №826/7411/14 як підставу для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу, колегія суддів не приймає зважаючи на наступне.

Так, дійсно, з матеріалів справи вбачається, що листом від 19 грудня 2014 року №9823/9/26-59-22-12, який отримано відповідачем 24 грудня 2014 року (а.с.46), ДПІ у Шевченківському районі повідомила ГУ ДВС ГУЮ у м. Києві про те, що з метою повного та своєчасного виконання виконавчого листа від 25 червня 2014 року №826/7411/14, інформацію, внесену на підставі акта від 29 квітня 2014 року №1138/26-59-22-12/39003412 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Злато Плюс" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.03.2014 року по 30.03.2014 року" вилучено з інформаційної системи "Податковий блок"; показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Злато Плюс" у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року відновлено в повній мірі.

Разом з тим, колегія суддів в повній мірі погоджується з судом першої інстанції, що вказаний лист підтверджує факт невиконання виконавчого листа від 25 червня 2014 року №826/7411/14 у строк, передбачений Законом України "Про виконавче провадження", а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки зазначені дії вчинено після спливу строку на виконання рішення суду.

Так, стаття 6 Конвенції "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 17.07.1997 року гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права.

При цьому, позивачем, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, не надано доказів наявності поважних причин для неможливості виконати рішення суду своєчасно та у строки, визначені постановами державного виконавця.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом N 606-XI.

Посилання представника позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції на ту обставину, що оскаржуваною постановою визначено невірний розмір штрафу, а саме 2720,00 грн., колегія суддів не приймає до уваги, так як, постановою державного виконався про виправлення описки у процесуальних документах від 18.02.2015 року було виправлено допущені описки в частині розміру штрафів та вказано, що розмір штрафу відповідно до оскаржуваної постанови становить 2040,00 грн. (а.с.50-51).

Таким чином, суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам справи та вірно застосував законодавство, що регулює ці правовідносини.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими та, відповідно, його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі носять формальний характер, не спростовують висновку суду першої інстанції про протиправність дій позивача. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 30 липня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.