Справа № 2-а/1970/645/11
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 2-а/1970/645/11

30 березня 2011 р.м.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі:

головуючої Подлісної І.М.

при секретарі Калиняк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Прокурора міста Тернополя до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконними та скасування підпункту 13 п. 2.2 рішення другої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання № 6/2/31 від 14 грудня 2010 року та п. 3 рішення сесії ОСОБА_1 міської ради № 6/6/44 від 24 лютого 2011 року та зобовязання вчинити дії

в с т а н о в и в:

Прокурор міста Тернополя звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконними та скасування підпункту 13 п. 2.2 рішення другої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання № 6/2/31 від 14 грудня 2010 року та приведення його у відповідність до вимог законодавства, визнання незаконними та скасування п. 3 рішення сесії ОСОБА_1 міської ради № 6/6/44 від 24 лютого 2011 року, посилаючись на те, що згідно із рішенням ОСОБА_1 міської ради № 6/2/31 від 14 грудня 2010 року затверджено Службу у справах неповнолітніх та дітей ОСОБА_1 міської ради, як самостійний виконавчий орган міської ради. П.п. 13 п. 2.2 вказаного рішення на думку позивача прийнято з порушенням вимог законодавства оскільки відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Дитина може бути малолітньою до досягнення нею чотирнадцяти років та неповнолітньою у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а відповідач при прийнятті оспорюваного рішення проігнорував ці вимоги та самостійно визначив правовий статус неповнолітніх, відокремивши їх від правового статусу дитини. Крім того,

24 січня 2011 року прокурором міста Тернопіль було внесено протест на п.п. 13 п. 2.2 рішення другої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання № 6/2/31 від 14 грудня 2010 року п. 3 рішенням сесії ОСОБА_1 міської ради від 24 лютого 2011 року № 6/6/44 протест прокурора було відхилено, а тому просять вказане рішення в цій частині також визнати незаконним і скасувати.

В судовому засіданні представник позивача прокуратури міста Тернополя позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити визнати незаконними та скасування підпункту 13 п. 2.2 рішення другої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання № 6/2/31 від 14 грудня 2010 року та зобовязати відповідача привести його у відповідність до вимог законодавства, а також визнати незаконним та скасувати п. 3 рішення сесії ОСОБА_1 міської ради № 6/6/44 від 24 лютого 2011 року .

Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що позовні вимоги вважає безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення, оскільки вказані рішення не суперечать вимогам законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази та матеріали справи вважає, що вказаний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

П.П. 13 п. 2.2 рішення другої сесії шостого скликання ОСОБА_1 міської ради від 14 грудня 2010 року № 6/2/31 "Про структуру виконавчих органів ради» було затверджено «Службу у справах неповнолітніх та дітей», як структурний орган ОСОБА_1 міської ради.

Прокурор міста Тернополя, вважаючи підпункт 13 п. 2.2 рішення другої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання № 6/2/31 від 14 грудня 2010 року незаконним 24 січня 2011 року вніс на нього протест № 90-601, яким вимагав привести його у відповідність із вимогами законодавства, посилаючись на те, що при прийнятті оспорюваного рішення ОСОБА_1 міська рада проігнорувала вимоги законодавства та самостійно визначила правовий статус неповнолітніх, відокремивши їх від правового статусу дитини.

Статтею 4 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року, N 1789-XII, передбачено, що завданням прокурорського нагляду за додержанням законів є діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань:

1) закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та економічної систем, прав національних груп і територіальних утворень;

2) гарантованих Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних,

особистих прав і свобод людини та громадянина;

3) основ демократичного устрою державної влади, правового статусу місцевих Рад, органів самоорганізації населення.

Таким чином діяльність прокуратури спрямована на захист від неправомірних посягань на соціально - економічні, політичні,

особисті права і свободи людини та громадянина, як гарантовані Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами.

Статтею 20. цього закону визначено Повноваження прокурора При виявленні порушень закону, а саме, що прокурор або його заступник у

межах своєї компетенції мають право вносити подання або протест на рішення місцевих Рад залежно від характеру порушень.

Ч. 1 ст. 2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що оскільки назва утвореної відповідачем «Служби у справах неповнолітніх та дітей» не містить поняття малолітніх, то це порушує їх права, однак вказане посилання позивача є помилковим, оскільки вказана назва містить загальне поняття дитина, яка може бути як малолітньою до досягнення нею чотирнадцяти років так і неповнолітньою у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а з наданого ОСОБА_1 міською радою «Положення про службу у справах дітей ОСОБА_1 міської ради» вбачається, що основним завданням вказаної служби є захист прав та інтересів дітей (в т.ч. малолітніх та неповнолітніх).

Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України "дитина", як правова категорія має чітко визначену вікову межу - 18 років. При цьому діти можуть бути малолітні - до досягнення ними чотирнадцяти років та неповнолітніми - у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Тобто, термін "неповнолітній" є родовим поняттям щодо видового терміну "дитина".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції, поряд з іншими, на служби у справах дітей виконавчих органів міських рад.

Таким чином вказане порушення закону на яке посилається прокурор міста Тернополя, що відсутності у назві «Служби у справах неповнолітніх та дітей» поняття малолітніх дітей є формальним, яке не впливає на зміст діяльності самої служби та не порушує будь чиї права та охороню вальні законом інтереси в т.ч. малолітніх дітей.

Згідно частини 1 статті 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Частина 4 цієї статті передбачає, що положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Враховуючи наведене, оскаржене рішення прийняте ОСОБА_1 міською радою на підставі та у межах повноважень що передбачені чинним законодавством України, обґрунтовано з дотриманням принципу рівності перед законом.

24 січня 2011 року прокурором міста Тернопіль було внесено протест № 90-601 на п.п. 13 пункту 2.2 рішення сесії другої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання від 14 грудня 2010 року 24 лютого 2011 р. пунктом 3 рішення шостої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання № 6/6/44 "Про розгляд протестів прокурора міста Тернополя" вказаний протест прокурора було відхилено.

Крім того судом встановлено, що зазначення неповнолітніх в назві Служби у справах неповнолітніх та дітей ОСОБА_1 міської ради зі сторони відповідача ОСОБА_1 міської ради викликане тим, що особлива увага в роботі цього підрозділу приділяється саме неповнолітнім дітям віком від 14 до 18 років, оскільки вони наділені неповною цивільною дієздатністю, можуть вступати у трудові відносини, у випадках передбачених законом притягатися до кримінальної відповідальності, мають психологічні особливості пов'язані із підлітковим віком, а тому становлять категорію дітей, яка потребує додаткової уваги та роботи виконавчих органів влади.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 року № 1068 затверджено Типове положення про службу у справах дітей обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації та Типове положення про службу у справах дітей районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації. Пунктом 5 цієї постанови органам місцевого самоврядування рекомендовано розробити положення про службу у справах дітей на основі згаданих Типових положень.

ОСОБА_1 міською радою затверджено Положення про Службу у справах неповнолітніх та дітей ОСОБА_1 міської ради, згідно рішення ОСОБА_1 міської ради від 05.01.2011 року № 6/4/51 "Про затвердження положень про виконавчі органи міської ради", яке відповідає рекомендованим Кабінетом Міністрів України Типовим положенням, не суперечить їм, а отже повноваження Служби у справах неповнолітніх та дітей ОСОБА_1 міської ради є такими, що відповідають визначеній законодавством компетенції.

Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що заявлений позов не підлягає до задоволення, оскільки оспорювані рішення не порушують будь чиїх прав та охороню вальних законом інтересів, а тому вимоги про визнання їх незаконними та скасування є безпідставними.

керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86,

160-163 КАС України, Законом України «Про прокуратуру»

від 5 листопада 1991 року, N 1789-XII, ст.. 121 Конституції

України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Прокурора міста Тернополя до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконними та скасування підпункту 13 п. 2.2 рішення другої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання № 6/2/31 від 14 грудня 2010 року та приведення його у відповідність до вимог законодавства, визнання незаконними та скасування п. 3 рішення сесії ОСОБА_1 міської ради № 6/6/44 від 24 лютого 2011 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.