Справа № 0870/1033/12
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2012-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року Справа № 0870/1033/12

(12 год. 50 хв.) м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудивуса О.В.,

при секретарі судового засідання Вельможко О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби

до: Садівничого товариства «Любимівка»

про: стягнення податкового боргу.

08.02.2012 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області (далі позивач) до Садівничого товариства «Любимівка» (далі відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача суму податкового боргу в розмірі 2211,00 грн., а саме: по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1870,00 грн. на р/р 0079, одержувач Державний бюджет Вільнянський район, код одержувача 37997149, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код б/к 11021000; по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 341,00 грн. на р/р 0088, одержувач Місцевий бюджет, Вільнянський район, Любимівська с/рада, код одержувача 37997149, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код б/к 13050100.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

Станом на 23.01.2012 за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 2211,00 грн., а саме 1870,00 грн. з податку на прибуток приватних підприємств та 341,00 грн. з земельного податку з юридичних осіб.

Актами про результати невиїзних документальних перевірок своєчасності подання податкової звітності від 16.03.2009 № 170/15-20519827, від 19.03.2010 № 251/15/20519827, від 28.03.2011 № 101/15-20519827 встановлені порушення пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників перед бюджетами та іншими цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ, та пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 та ст. 157 Податкового кодексу України, а саме платником не було подано податкові звіти про використання коштів неприбутковими установами та організаціями.

В результаті встановлених актами перевірок порушень позивачем були винесені податкове повідомлення-рішення від 23.03.2009 № /0 на суму 510,00 грн., податкове повідомлення-рішення від 31.03.2010 № /0 на суму 680,00 грн., податкове повідомлення-рішення від 06.04.2011 № НОМЕР_1 на суму 680,00 грн., якими відповідачеві визначено зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств, та податкове повідомлення-рішення від 31.03.2009 № /0 на суму 170,00 грн., податкове повідомлення-рішення від 31.03.2010 № /0 на суму 170,00 грн., податкове повідомлення-рішення від 06.04.2011 № /0 на суму 1,00 грн., якими відповідачеві визначено зобовязання з земельного податку.

На адресу відповідача направлялися перша податкова вимога № 1/253 від 25.09.2007, та друга податкова вимога № 2/270 від 31.10.2007.

На підставі викладеного позивач просив стягнути суму податкового боргу з відповідача.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 13.02.2012 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

За клопотанням позивача судом допущена його заміна на правонаступника Вільнянську міжрайонну державну податкову інспекцію Запорізької області Державної податкової служби (далі позивач).

03.04.2012 судом була отримана заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання двічі не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття, а також не надіслав суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

У судове засідання 03.04.2012 особи, які беруть участь у справі, не прибули.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до поданої позивачем довідки про стан заборгованості відповідача станом на 03.04.2012 (а.с. 48) за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 3061,00 грн., а саме: 2550,00 грн. борг з податку на прибуток та 511,00 грн. борг з земельного податку з юридичних осіб.

Податковий борг у сумі 2211,00 грн., який позивач просить стягнути, виник в результаті наступного.

16.03.2009 позивачем була проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності подання податкової звітності відповідачем. За результатами перевірки позивачем складено Акт № 170/15-20519827 від 16.03.2009 (далі перший акт перевірки, а.с. 27). Перевіркою встановлено, що відповідачем не подавались податкові звіти про використання коштів неприбутковими організаціями за 9 місяців 2008 року, 11 місяців 2008 року, та річний звіт за 2008 рік. Крім того перевіркою встановлено, що відповідачем не подано податковий розрахунок земельного податку за 2009 рік.

На підставі першого акту перевірки позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 23.03.2009 № 0 (далі перше податкове повідомлення-рішення, а.с. 26) та № 0 (далі друге податкове повідомлення-рішення, а.с. 26). Першим податковим повідомленням-рішенням відповідачеві визначено податкове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 510 грн., другим податковим повідомленням-рішенням податкове зобовязання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 170 грн. Перше та друге податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача, але були повернуті 31.03.2009 позивачеві з відміткою «за зазначеною адресою не знайдено», про що позивачем складено акт від 31.03.2009 № 87/15-20519827 про неможливість вручення податкового повідомлення-рішення (а.с. 26).

19.03.2010 позивачем була проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності подання податкової звітності відповідачем. За результатами перевірки позивачем складено Акт № 251/15-20519827 від 19.03.2010 (далі другий акт перевірки, а.с. 25). Перевіркою встановлено, що відповідачем не подавались податкові звіти про використання коштів неприбутковими організаціями за І квартал 2009 року, І півріччя 2009 року, 9 місяців 2009 року, та річний звіт за 2009 рік. Крім того перевіркою встановлено, що відповідачем не подано податковий розрахунок земельного податку за 2010 рік.

На підставі другого акту перевірки позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 31.03.2010 № /0 (далі третє податкове повідомлення-рішення, а.с. 23) та № /0 (далі четверте податкове повідомлення-рішення, а.с. 22). Третім податковим повідомленням-рішенням відповідачеві визначено зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 680 грн., четвертим податковим повідомленням-рішенням податкове зобовязання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 170 грн. Третє та четверте податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача, але повернуті позивачеві 07.04.2010 з відміткою «за зазначеною адресою не значиться», про що складено акт від 07.04.2010 № 22/15-20519827 про неможливість вручення податкового повідомлення-рішення (а.с. 22).

28.03.2011 позивачем була проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності подання податкової звітності відповідачем. За результатами перевірки позивачем складено Акт № 101/15-20519827 від 28.03.2011 (далі третій акт перевірки, а.с. 20). Перевіркою встановлено, що відповідачем не подавались податкові звіти про використання коштів неприбутковими організаціями за І квартал 2010 року, І півріччя 2010 року, 9 місяців 2010 року, та річний звіт за 2010 рік. Крім того перевіркою встановлено, що відповідачем не подано податковий розрахунок земельного податку за 2010 рік.

На підставі третього акту перевірки позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.04.2011 № НОМЕР_1 (далі пяте податкове повідомлення-рішення, а.с. 18) та № НОМЕР_2 (далі шосте податкове повідомлення-рішення, а.с. 18). Пятим податковим повідомленням-рішенням відповідачеві визначено грошове зобовязання з податку на прибуток підприємств у розмірі 680 грн., шостим податковим повідомленням-рішенням податкове зобовязання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1 грн.

Пяте та шосте податкові повідомлення-рішення 12.04.2011 були надіслані поштою на адресу відповідача, але повернуті позивачеві з відміткою «неповна адреса», про що позивачем складено акт про неможливість вручення податкового повідомлення рішення від 13.04.2011 № 48/15-20519827 (а.с. 19).

Процедура узгодження податкових зобовязань, визначених відповідачеві першим, другим, третім і четвертим податковими повідомленнями-рішеннями була регламентована нормами чинного на час їх виникнення Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-ІІІ (далі Закон № 2181-ІІІ).

Так, згідно з пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму податкового зобовязання платника податків, зокрема, у разі якщо: платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Відповідно до п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Згідно з п.п. 5.3.1. п. 5.3 ст 5 Закону № 2181-ІІІ у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати податкового зобовязання, що були визначені йому першим, другим, третім та четвертим податковими повідомленнями рішеннями, чи доказів їх оскарження.

Згідно п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, чинного на момент виникнення зобовязань за пятим та шостим податковими повідомленнями-рішеннями, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених Податковим кодексом України або іншим законодавством, в тому числі якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобовязання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобовязання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Доказів оскарження пятого та шостого податкових повідомлень-рішень відповідач суду не надав.

За правилами пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

У зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкового зобов'язання позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме: згідно з п.п. 6.2.1 п. 6.2, п.п 6.2.4 п. 6.2 ст.6 Закону України № 2181-ІІІ, позивачем була направлена платнику податків перша податкова вимога форми «Ю1» № 1/253 від 25.09.2007 (далі перша податкова вимога, а.с. 15), та друга податкова вимога форми «Ю2» №2/270 від 31.10.2007 (далі друга податкова вимога, а.с. 16). Перша податкова вимога повернута позивачеві з відміткою поштового звязку «за зазначеною адресою адресат не знаходиться», про що позивачем складено акт про неможливість вручення податкової вимоги від 01.10.2007 № 24-058/270 (а.с. 15). Друга податкова вимога отримана відповідачем. Вищезазначені податкові вимоги залишені відповідачем без задоволення.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. З матеріалів справи вбачається, що зазначений строк сплив.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач не надав на пропозицію суду жодних заперечень проти позову та доказів, які б спростовували вимоги заявника.

З наведених підстав суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби до Садівничого товариства «Любимівка» задовольнити.

Стягнути з Садівничого товариства «Любимівка» (ідентифікаційний код 20519827) податковий борг у розмірі 2211,00 грн. (дві тисячі двісті одинадцять гривень), а саме: заборгованість з податку на прибуток підприємств у розмірі 1870,00 грн. на р/р 0079, код платежу 11021000, одержувач Державний бюджет Вільнянський район, код одержувача 37997149, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015; заборгованість з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 341,00 грн. (триста сорок одна гривня) на р/р 0088, код платежу 13050100, одержувач місцевий бюджет, Вільнянський район, Любимівська с/рада, код одержувача 37997149, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус