Справа № 2а-249/10/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року Справа № 2а-249/10/0870

за позовом: Мелітопольського міжрайонного прокурора

до відповідача: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області

про скасування дозволу на виконання будівельних робіт,-

у складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

при секретарі судового засідання Бриль А.В.

за участі представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_1 (посвідчення № 83 від 06.08.2008)

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 7/8 17/3 від 14.01.2010)

Мелітопольський міжрайонний прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, в якій просить скасувати виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області дозвіл на виконання будівельних робіт № 00405-09 від 04.06.2009р.

19.01.2010 Запорізьким окружним адміністративним судом, в порядку ст. 104-107 КАС України, відкрито провадження у адміністративній справі №2а-249/10/0870 та призначено до судового розгляду на 17.02.2010.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання, суд відмовив у його задоволенні оскільки по-перше, заявником не зазначено у якості кого слід залучити вказаних осіб до участі у справі та, по-друге, не надано обґрунтованих пояснень стосовно того, яким саме чином рішення у даній справі може вплинути на права та обовязки зазначених осіб.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, та посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві просить задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування, зокрема зазначає, що у зв'язку з виявленням порушення, а саме, наданням відповідачем дозволу на виконання будівельних робіт №00405-09 з реконструкції квартир №3, №4 та №21 в житловому будинку №77 по пр-ту Б.Хмельницького в м. Мелітополі та будівництва прибудови 04.06.2009 Мелітопольський міжрайонний прокурор до Мелітопольського відділу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області вніс протест №5188вих-09. В даному протесті прокурор вимагав скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт №00405-09 від 04.06.2009 року.

ОСОБА_2 за №7/8-2703/3 від 24.12.2009 року відповідач повідомив Мелітопольського міжрайонного прокурора про відхилення зазначеного протесту.

Позивач зазначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт №00405-09 від 04.06.2009 року є таким що суперечить Закону та підлягає визнанню незаконним та скасуванню, оскільки виданий забудовнику, який не мав на час видачі дозволу документу, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій має бути здійснено будівництво прибудови.

Представник відповідача проти задоволення заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на обставини та докази, викладені у запереченнях та поясненнях. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що виділення частки земельної ділянки з прибудинкової території окремо одному з власників вбудованого (вбудовано-прибудованого) приміщення багатоквартирного житлового будинку неможливо, отже договір оренди земельної ділянки між міською радою та власником (власниками) вищевказаних приміщень не укладається і реєстрації не підлягає. Прибудова до вбудованого в житловий будинок №77 по пр-ту Б.Хмельницького в м. Мелітополі приміщення є реконструкцією існуючого обєкту нерухомості та не розглядається як окремий обєкт будівництва, тому будівництво прибудови здійснюється через реконструкцію обєкту без відведення частини прибудинкової території. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 17.02.2010, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови, разом з тим оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів та їх скасування в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 №1699-ІІІ одним з документів для видачі дозволу на виконання будівельних робіт є документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову.

Аналогічна норма закріплена в Положенні про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05.12.2000, відповідно до п.2.1 якого для одержання дозволу на виконання будівельних робіт забудовник (замовник) повинен подати до інспекції держархбудконтролю документ, що посвідчує право власності забудовника (замовника) чи право користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою, на якій буде розміщено об'єкт містобудування.

Але згідно з земельним законодавством виділення частки земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку власникам квартир і нежитлових приміщень в натурі та їх окреме відчуження не допускається.

Згідно листа Державного комітету України по земельних ресурсах віл 18.03.2005 №14-17-2-Ко291/1900 виділення частки земельної ділянки власникам квартир і нежитлових приміщень в натурі та їх окреме відчуження не допускається, позаяк договір оренди земельної ділянки у зазначеному випадку не укладається, а розмір плати визначається відповідно до розміру використання відповідної частки прибудинкової території.

Отже, право на виділення частки земельної ділянки з прибудинкової території окремо одному з власників вбудованого (вбудовано-прибудованого) приміщення багатоквартирного житлового будинку) неможливо, отже договір оренди земельної ділянки між міською радою та власником (власниками) вищевказаних приміщень не укладається і реєстрації не підлягає.

Прибудова до вбудованого в житловий будинок приміщення є реконструкцією існуючого об'єкту нерухомості та не розглядається як окремий об'єкт будівництва, тому будівництво прибудови здійснюється через реконструкцію об'єкту без відведення частини прибудинкової території.

Також, необхідно зазначити, що рішенням 17 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області V скликання від 22.06.2007 №1/22 був затверджений Тимчасовий порядок та Методика визначення частки земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні власників (наймачів) вбудовано-прибудованих у будівлю нежитлових приміщень.

Тимчасовий порядок визначення частки земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні власників (наймачів) вбудовано-прибудованих у будівлю нежитлових приміщень (додаток 1 до рішення 17 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області V скликання від 22.06.2007 №1/22) встановлює механізм визначення частки земельної ділянки прибудинкової території, яка знаходиться у користуванні власників (наймачів) вбудовано-прибудованих у будівлю нежитлових приміщень будь-якого призначення для справляння плати за землю, згідно законодавством України.

Відповідно до п.2 вищезазначеного Тимчасового порядку прибудинкові території (земельні ділянки) згідно норм діючого законодавства повинні передаватись у власність або надаватися у користування відповідними органами місцевого самоврядування Об'єднанням співвласників багатоквартирних будинків. За відсутності Об'єднання співвласників будинків, а також враховуючи фінансову неможливість виконання робіт з поділу території мікрорайону (кварталу) у відповідності до Правил та порядку розподілу території житлового кварталу, розроблений цей Тимчасовий порядок визначення частки земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні власників (наймачів) вбудовано-прибудованих у будівлю нежитлових приміщень.

Відповідно до п.5 Тимчасового порядку замовником робіт є фізична або юридична особа, яка є власником або наймачем вбудовано-прибудованих у будівлю нежитлових приміщень в місті Мелітополі.

Згідно з п.7,8 Тимчасового порядку відповідно до завдання, виконавець виготовляє довідку, яка включає дані про розмір частки земельної ділянки, що знаходиться у користуванні замовника. Для розрахунку розміру плати за користування земельною ділянкою замовнику необхідно звернутись до Мелітопольського міського управління земельних ресурсів, яке на підставі довідки про розмір частки земельної ділянки визначає нормативну грошову оцінку цієї земельної ділянки. На підставі даних довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки визначається розмір плати за землю, що справляється у вигляді земельного податку.

Відповідно до п.11 Тимчасового порядку земельна ділянка прибудинкової території для власника (наймача) нежитлових приміщень визначається відношенням загальної площі нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (оренді), до спільної площі всіх житлових і нежитлових приміщень будинків. Виділення частки земельної ділянки власникам розташованих у будинку нежитлових приміщень в натурі та їх окреме відчуження не допускається.

Згідно з п.16 Тимчасового порядку площа земельної ділянки за даними методиками визначається в умовних кадастрових одиницях: умовних кадастрових квадратних метрах. У подальшому, при розробленні проектів відведення земельних ділянок прибудинкових територій та закріплення меж прибудинкових територій на місцевості (в натурі) на основі проектів розподілу території мікрорайонів (кварталів), площа земельних ділянок буде визначена за результатами геодезичних вимірювань та переведена в фізичні кадастрові одиниці: квадратні метри.

Таким чином, рішенням 17 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області V скликання від 22.06.2007 №1/22 «Про затвердження Тимчасового порядку та Методик визначення частки земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні власників (наймачів) вбудовано прибудованих у будівлях нежитлових приміщень» є підтвердженням того, що виділення частки земельної ділянки власникам розташованих у будинку нежитлових приміщень в натурі та їх окреме відчуження не допускається, а земельна ділянка прибудинкової території для власника (наймача) нежитлових приміщень визначається відношенням загальної площі нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (оренді), до спільної площі всіх житлових і нежитлових приміщень будинків.

Відповідно до п.3 вищезазначеного рішення виконання Тимчасового порядку визначення частки земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні власників (наймачів) вбудовано-прибудованих у будівлю нежитлових приміщень є обов'язковим для керівництва в роботі виконавчого органу міської ради, юридичних та фізичних осіб.

Також, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області листом від 28.08.2009р. № 718-1632/3 звернулася до Головного управління Держкомзему у Запорізькій області стосовно надання роз'яснень щодо відведення та оформлення прав на земельні ділянки під вбудованими та прибудованими приміщеннями.

Головне управління Держкомзему у Запорізькій області листом від 07.09.2009р. № 01-09-08/2029 повідомило наступне.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст.3 Земельного кодексу України).

Відносини щодо використання землі під вбудованими та прибудованими приміщеннями в житлових багатоквартирних будинках прямо не врегульовано земельним законодавством, але враховуючи норми інших галузей, можна визначити наступний порядок вирішення цього питання.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Статтею 79 Земельного кодексу визначено поняття земельної ділянки, а саме: земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Законодавство України не містить поняття «частина земельної ділянки», яка надається у власність або в оренду. Також у законодавстві є поняття «частка земельної ділянки» - це поняття стосується спільної власності на земельну ділянку, коли правовстановлюючий документ надається на всю земельну ділянку, яка знаходиться у спільній власності і зазначається окрема частка співвласника земельної ділянки. Відповідно до статті 42 Земельного кодексу України:

1.Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та при будинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

2.У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

3.Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

4.Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Статтею 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 №2866-ІІ визначено поняття «житловий комплекс», а саме, житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс.

Тобто, земельна ділянка (прибудинкова територія), межі якої визначені відповідно до проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації, може надаватися в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, або передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників як складова частина житлового комплексу, і ні в якому разі не окремому власнику житлового чи нежитлового приміщення будинку.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що дозвіл на виконання будівельних робіт №00405-09 від 04.06.2009 з реконструкції квартир №3, №4 та №21 в житловому будинку №77 по пр-ту Б.Хмельницького в м. Мелітополі та будівництва прибудови, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі діючого законодавства, а, відтак позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову Мелітопольського міжрайонного прокурора до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про скасування дозволу на виконання будівельних робіт № 00405-09 від 04.06.2009 , відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 01.03.2010.

Суддя (підпис) О.М. Нечипуренко