Справа № 405/4781/15-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4781/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого Циганаш І.А.

при секретарі Лисоконь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії ПС2 №184575 у справі про адміністративне правопорушення від 29 червня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 425 грн. , -

ВСТАНОВИВ :

30.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 29.06.2015 року інспектором ДАІ було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення. Даною постановою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 425 грн. Згідно постанови про адміністративне правопорушення: повертаючи праворуч він не надав перевагу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку він повертав, чим допустив порушення п. 16.2 ПДР України. З вказаною постановою категорично не згоден, викладені в ній обставини не відповідають дійсності, зазначене інспектором в протоколі ( по суті порушення ) відрізняється від фактичних обставин справи. Отже, не вірно кваліфіковано діяння, за яке настає відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, постанова складена з порушенням вимог, встановлених КУпАП. Так, він рухався по вул. Академіка Корольова та здійснив поворот праворуч на вул. Ж. ОСОБА_3. В час, коли від АС №2 дорогу переходила дівчина, якій він надав перевагу, з протилежного боку дороги, від пров. Великовисківський, намагалась перейти проїзну частину пішохід ( жінка ), яка в момент його проїзду умовного пішохідного переходу рухалась повільно та перебувала на зустрічній крайній правій смузі по відношенню до його транспортного засобу, та переходила проїзну частину дороги під кутом, по траєкторії позаду його транспортного засобу. Інспектор знаходився безпосередньо на місці події та чомусь не вірно кваліфікував його діяння. З представленого відео не подається однозначна складова порушення п. 16.2 саме з його боку. Отже, при дбайливому стеженні за дорожньою обстановкою у інспектора не було перепон здійснити заходів по залученню свідків ( пішохода жінку). Відтак, до матеріалів справи не було залучено свідків і інспектор при звинуваченні покладався на власне відео та передчуття. Крім того, при складанні протоколу йому не було розяснено права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, чим порушено ч. 4 ст. 256 КУпАП, із за вказаних обставин він відмовився підписувати протокол. Просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС2 №184575 від 29.06.2015 року, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач інспектор ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, до суду надав заперечення, згідно яких просив розглянути справу у його відсутність у звязку з зайнятістю в службових справах, в задоволенні позову просив відмовити, зазначив, що вважає свої дії по складанню протоколу та під час винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача вчинені на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами, обґрунтовано, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення, своєчасно. Так, 29.06.2015 року він здійснював нагляд за дорожнім рухом згідно плану розстановки сил та засобів взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровоград на маршруті патрулювання по вул. Ж. Революції, де ним приблизно об 13:45 год. за порушення правил дорожнього руху України був зупинений водій ОСОБА_1, який керуючи автомобілем ЗАЗ-110206, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вулиць Академіка ОСОБА_4 ОСОБА_3, повертаючи праворуч не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку водій повертав. Тобто позивач порушив п. 16.2 ПДР України. Враховуючи усі обставини справи, вважає, що в діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, надає у якості доказу копію відеофіксації вищевказаного правопорушення, яке фіксувалося за допомогою «відеорегістратора», який знаходився у службовому автомобілі на момент порушення ( згідно п. 7.6 Наказу МВС України №111 від 27.03.2009 року «Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС» передбачено використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів). У подальшому, згідно положень ст. ст. 222, 276 КУпАП ним було прийнято рішення про розгляд вказаного адміністративного протоколу АП1 №068965 на місці вчинення правопорушення. За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача згідно положень ст. ст. 283-285 КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Винесену постанову було негайно на місці розгляду справи оголошено правопорушнику та вручено йому її копії. Вважає, що винесена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №068965 від 29 червня 2015 року вбачається, що 29 червня 2015 року о 13:45 год. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем марки ЗАЗ-110206 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1 в м. Кіровограді на перехресті вул. ОСОБА_4 Ж. ОСОБА_3 повертаючи праворуч не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку водій повертав, чим порушив п. 16.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП ( а.с.5 ).

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №184575 від 29 червня 2015 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та керуючись положеннями ст. ст. 33, 284 зазначеного Кодексу інспектор постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. ( а.с. 4 ).

Відповідно до п. 16.2 ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до п. 7.6 Наказу Міністерства Внутрішніх справ України №111 від 27.03.2009 року « Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС» до прав працівників підрозділів ДПС, зокрема належить використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

В судовому засіданні було переглянуто наданий відповідачем відеозапис вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, з якого вбачається, що водій автомобіля марки ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1, на перехресті повертаючи праворуч не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку водій повертав.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги зазначені вище обставини та доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що не має підстав для скасування постанови серії ПС2 №184575 у справі про адміністративне правопорушення від 29 червня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме п. 16.2 ПДР України, що повністю підтверджується матеріалами справи, тому на позивача правомірно працівником ДАІ накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. в межах ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 9, 11, 71, 86, 104, 158 ч.1 163, 167, 171-2 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії ПС2 №184575 у справі про адміністративне правопорушення від 29 червня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 425 грн. - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_5