Справа № 2-а/1970/2105/11
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2105/11

28 липня 2011 р.м.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А. при секретарі Хоменко Л.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у місті Тернополі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

про визнання протиправними дій та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_1 окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_4 (надалі по тексту ОСОБА_5, позивач) з позовною заявою до ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття про визнання протиправними дій ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі по тексту ОСОБА_1) щодо прийняття наказу №22 від 01.03.2011 року „Про повернення допомоги по безробіттю та скасування наказу ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття №22 від 01.03.2011 року „Про повернення допомоги по безробіттю.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 05.04.2011 року на його адресу надійшов лист відповідача, про те, що 01.03.2011 року відносно нього складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з якого нібито вбачається про безпідставність виплати йому допомоги по безробіттю.

11.04.2011 р. позивач прибув до ОСОБА_1 Міськрайонного центру зайнятості, підписав вказаний акт, залишив пояснення та запитав чи прийнятий на підставі цього акту наказ про стягнення з нього грошових коштів та отримав усну відповідь, що працівникам центру зайнятості не відомо. У наданих відповідачу поясненнях повідомив, що позивачу не відомо чи прийнято ОСОБА_1 міськрайонним центром зайнятості наказ на підставі акту від 01.03.2011 р. і якщо такий наказ виданий, то просив його з ним ознайомити з метою подальшого оскарження до органів прокуратури та суду.

22.06.2011 р. позивач отримав лист-претензію за №08/2927 з якого вбачалось про винесення відповідачем 01.03.2011 р. наказу № 22 (д) про повернення ОСОБА_5 допомоги по безробіттю та до листа було долучено копію Наказу.

Вважає дії відповідача незаконними, так як відповідачем розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було здійснено ще 20.08.2010 р., про що складено відповідний акт та на підставі якого відповідачем уже було прийнято наказ № НТ100820 від 20.08.2010 р. про поверненню виплати допомоги по безробіттю в сумі 4342,86 грн. за період з 30.05.2006 р. по 17.06.2007 р., а тому проведення повторного розслідування порушує конституційне право позивач, передбачене ст. 61 Конституції України, щодо недопустимості повторного притягнення до юридичної відповідальності особи за одне і теж саме правопорушення. При цьому, посадові особи, внесли до офіційного документу, а саме акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення від 01.03.2011 року завідомо неправдиві відомості, а саме - встановивши певні юридичні факти стосовно позивача 20.08.2010 р., ці ж самі особи нібито встановили ці ж факти 01.03.2011 р., і при цьому в даному документі не зазначили жодного згадування про рішення від 20.08.2010 р. про стягнення з позивач грошових коштів, виплачених як допомога по безробіттю. Наказ №22 від 01.03.2011 року „Про повернення допомоги по безробіттю про повернення позивачем коштів, в супереч вимог законів відповідачем було направлено позивачу більш ніж через три місяці з моменту прийняття.

Крім того, з 24.05.2006 р. підприємницьку діяльністю позивачем припинено, відповідне повідомлення в подальшому офіційно опубліковано в «Бюлетені державної реєстрації» тому через відсутність роботи, позивач не мав заробітку або інших передбачених законодавством доходів, що відповідає вимогам ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», а тому мав право на отримання допомоги по безробіттю та на момент написання заяви про надання статусу безробітного позивач підприємницькою діяльністю не займався та й не міг займатись, оскільки усі документи необхідні для припинення підприємницької діяльності були подані позивачем державному реєстратору.

Таким чином, позивач вважає, що з моменту внесення до Єдиного держаного реєстру запису про рішення щодо припинення підприємницької діяльності, позивачем учинялись дії на завершення процедури припинення підприємницької діяльності, яка була зареєстрована 03.08.2006 р., а тому відповідно до п.п. б, п.З ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" ОСОБА_4 не відносився до категорії зайнятого населення, які самостійно забезпечують себе роботою.

З огляду на викладене, зазначає, що акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 01.03.2011 р. складений відповідачем неправомірно, а прийнятий на підставі цього акту Наказ №22(д від 01.03.2011 р.) є незаконним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечувала, просила у задоволені позову відмовити з тих мотивів, що відповідачем проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 01.03.2011 р. та прийнято на підставі цього акту Наказ №22 (д) від 01.03.2011 р. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом.

З приводу проведення повторного розслідування представник відповідача зазначила, що у акті від 20 серпня 2010 року була допущена помилка, а саме, невірно було вказано період за який підлягає до повернення виплата допомоги по безробіттю, а тому і було проведено повторне розслідування.

Представник відповідача визнала, що різниця між періодами які зазначені в актах від 20 серпня 2010 року та 01 березня 2011 року та за які підлягає до повернення виплата допомоги по безробіттю не вплинула на розмір належних до повернення позивачем сум виплати допомоги по безробіттю.

Також, представником відповідача визнано факт не надіслання (не вручення) позивачеві протягом двох днів після прийняття наказу №22 „Д від 01 березня 2011 року повідомлення та визнано, що копію наказу було надіслано позивачеві лише з листом від 17.06.2011 року за вих. №08/2927. Відмітила, що наказом №22 „Д від 01 березня 2011 року було скасовано попередній наказ (рішення) НТ 100820 від 20.08.2010 року.

З приводу правомірності проведення відповідачем розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення щодо позивача, який уже не перебуває на обліку як безробітний більш як три роки, представник позивача обґрунтованих пояснень суду не надала та відповідні положення нормативних актів не вказала.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив.

Страхування громадян на випадок безробіття є окремим видом загальнообовязкового державного соціального страхування і здійснюється на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(далі - Закон) Фондом загальнообовязкового державного соціального страхування України в особі виконавчих дирекцій Фонду, функції яких згідно ст. 12 Закону України виконують органи державної служби зайнятості.

30.05.2006 року ОСОБА_4 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до ОСОБА_1 міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного (а.с.19), де був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки № 52300001(а.с.34).

Відповідно до положень ст. 22 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02 березня 2000 року № 1533-ІІІ, застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу. Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років.

ОСОБА_6 поданої заяви, позивачу наказом від 30.05.2006 року № НТ 060530 було надано статус безробітного, як особі, трудовий договір з якою було розірвано з ініціативи власника, призначено допомогу по безробіттю в період з 30.05.2006р. по 24.05.2007р. та відкладено виплату допомоги у звязку з наданням особі вихідної допомоги та інших виплат при вивільненні з 30.05.2006р. по 22.06.2006р.

Однак, до надання позивачу статусу безробітного, а саме 24.05.2006 року державним реєстратором виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради вчинено запис 2 005063 щодо внесення рішення фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про припинення підприємницької діяльності та 03.08.2006р. вчинено запис 2 005063 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем за її рішенням, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру фізичних осіб і юридичних осіб від 21.08.2010р. (а.с.18)

Наказом від 26.06.2006 р. №НТ 060626 позивачу розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 23.06.2006р. та наказом від 18.06.2007 року №НТ 070618 припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку із закінченням строку виплати з 18.06.2007р., що підтверджується Витягами із наказів про прийняття рішення щодо відповідача. (а.с.11)

На підставі п. 20 „Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, у звязку з працевлаштуванням згідно наказу №НТ 071122 від 22.11.2007 року позивача знято з обліку з 15.11.2007р. (а.с.11).

20 серпня 2010р. відповідачем складено ОСОБА_6 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (надалі по тексту - ОСОБА_6 №1).(а.с.10)

Як слідує з ОСОБА_6 №1, заступником начальника відділу надання соціальних послуг ОСОБА_7 та заступником начальника відділу - головним бухгалтером ОСОБА_8 проведено звірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_4

Підставами для проведення звірки у ОСОБА_6 №1 зазначено пп. 4.3. Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове соціальне страхування на випадок безробіття та п.1.5. Порядку взаємодії субєктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.12.2005р. за №1523/11803.

В ОСОБА_6 №1 зазначено, що гр. ОСОБА_4 зареєструвався у центрі зайнятості 23.05.2006 року, а 30.05.2006 року йому було надано статус безробітного. Також відмічено, що при наданні статусу ОСОБА_4 приховав відомості про те, що з 18.10.2000р. зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності і цей факт встановлено при обміні інформаційно телекомунікаційними засобами в електронному вигляді відповідно до п.1.5. Порядку взаємодії субєктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

У ОСОБА_6 №1 також вказано, що розслідуванням встановлено те, що ОСОБА_4 знято з обліку в ОСОБА_1 з 15.11.2007р.

Відповідно до висновків ОСОБА_6 №1, підлягає поверненню виплата допомоги по безробіттю в сумі 4342,86 грн. за період з 30.05.2006р по 24.05.2007р.

Слід відмітити, що в ОСОБА_6 №1 особи які приймали участь у розслідувані не вказані, пояснення позивача не відображені та не вказано про відмову ОСОБА_4 у наданні таких пояснень, відсутні відомості про ознайомлення (надіслання) ОСОБА_6 №1 позивачу.

Цього ж дня, що і ОСОБА_6 №1, а саме 20 серпня 2010 року, відповідачем прийнято рішення у формі Наказу №НТ 100820 від 20.08.2010р. щодо повернення коштів у встановленому порядку відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000, № 307 ОСОБА_4 з 30.05.2006р. по 24.04.2007р. (а.с. 32)

Як слідує з витягу наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_4 ПК №52300001 (а.с. 11) по Наказу №НТ 100820 від 20.08.2010р. за кодом 35 зазначено повернути виплати, та за кодом 35.01. повернути кошти у встановленому порядку відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000, № 307 з 30.05.2006р. по 24.04.2007р. (а.с. 11)

29.10.2010 року відповідачем за вих. №08/5786 оформлено претензію на імя позивача з пропозицією добровільно повернути кошти у сумі 4342,86 грн., а у випадку незгоди сплатити вказані суми коштів прибути до 15.11.2010р. для зясування всіх обставин. (а.с.12)

01.03.2011 року, відповідачем повторно складено ОСОБА_6 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (надалі по тексту - ОСОБА_6 №2).(а.с.9)

Як слідує з ОСОБА_6 №2, заступником начальника відділу надання соціальних послуг ОСОБА_7 та заступником начальника відділу - головним бухгалтером ОСОБА_8 проведено звірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_4

Підставами для проведення звірки у ОСОБА_6 №2 вказано пп. 4.3. Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове соціальне страхування на випадок безробіття та п.1.5. Порядку взаємодії субєктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.12.2005р. за №1523/11803, а саме, ті ж підстави, що і у ОСОБА_6 №1.

В ОСОБА_6 №2 зазначено, що розслідуванням встановлено те, що гр. ОСОБА_4 зареєструвався у центрі зайнятості 23.05.2006 року, а 30.05.2006 року йому було надано статус безробітного. Також відмічено, що при наданні статусу ОСОБА_4 приховав відомості про те, що з 18.10.2000р. зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності і цей факт встановлено при обміні інформаційно телекомунікаційними засобами в електронному вигляді відповідно до п.1.5. Порядку взаємодії субєктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а саме, ті ж обставини (факти), що і у ОСОБА_6 №1.

У ОСОБА_6 №2 також вказано, що розслідуванням встановлено те, що ОСОБА_4 знято з обліку у ОСОБА_1 з 15.11.2007р.

Відповідно до висновків ОСОБА_6 №2, підлягає поверненню виплата допомоги по безробіттю в сумі 4342,86 грн. за період з 30.05.2006р по 17.06.2007р.

Слід відмітити, що в ОСОБА_6 №2 особи які приймали участь у розслідувані не вказані та у ОСОБА_6 №2 є напис вчинений ОСОБА_4 про день ознайомлення з ОСОБА_6 №2, а саме 11.04.2011р., а також про те, що він з актом не згідний, просить видати йому копію наказу.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем на підставі ОСОБА_6 №2, того ж дня, було прийнято наказ „Про повернення допомоги по безробіттю №22 „Д від 01.03.2011р., однак доказів надіслання зазначеного наказу позивачу протягом двох днів з моменту його прийняття, а також доказів вручення даного наказу на вимогу позивача, під час ознайомлення з ОСОБА_6 №2 відповідачем не надано та судом не здобуто. Крім того, у судовому засіданні представником відповідача визнано, що даний наказ було надіслано позивачу лише з претензією від 17.06.2011 року за вих. №08/2927, а саме більше як через три місяці після його прийняття (а.с. 17).

Відповідно до наказу „Про повернення допомоги по безробіттю №22 „Д від 01 березня 2011 року прийнятого директором ОСОБА_1 №22 „Д вказано: „1. ОСОБА_4 повернути кошти у встановленому порядку відповідно до п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000, № 307 в сумі 4342 грн. 86 коп. за період з 30.05.2006р. по 17.06.07р. 2. Заступнику начальника бухгалтерського обліку ОСОБА_9 провести відповідні перерахунки матеріального забезпечення ОСОБА_4 3. В персональній справі ОСОБА_4 №52300001 відмінити рішення наказу НТ 100820 від 20.08.2010 року за кодом 35.01. (а.с. 8)

Відповідно до листа за вих. №03-1152 від 18.03.2011р. відповідачем запропоновано позивачу повернути кошти у сумі 4342,86 грн., а у випадку незгоди сплатити вказані суми коштів прибути до 01.04.2011р. надати пояснення або зробити свої зауваження з даного приводу. (а.с.16) Надіслано зазначений лист згідно наданої відповідачем засвідченої копії фіскального чеку №6022 22.03.2011р. (а.с.33)

Отримавши зазначеного листа, позивач прибув 11.04.2011р. до відповідача, ознайомився з ОСОБА_6 №2 та надав письмові пояснення до нього, які зареєстровані відповідачем за вх. №1847 від 11.04.2011р., а також просив відповідача надати для ознайомлення наказ прийнятий на підставі ОСОБА_6 №2, що підтверджується відміткою на ОСОБА_6 №2 та штампом відповідача про реєстрацію пояснень (а.с. 9, 21-24).

Копія наказу „Про повернення допомоги по безробіттю №22 „Д від 01.03.2011р. надіслана відповідачем позивачу разом із претензією від 17.06.2011р. за вих. №08/2927, що визнано і в судовому засіданні представником відповідача (а.с.17).

Не погодившись з прийнятим ОСОБА_1 рішенням, у формі Наказу „Про повернення допомоги по безробіттю №22 „Д від 01.03.2011р., позивач звернувся з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_6 з п. 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року № 232/16248 (далі Порядок) розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду його перебування на обліку як безробітного.

Як зазначено в ОСОБА_6 №1 та №2 розслідування проведене на підставі пп.4 п.3 Порядку.

ОСОБА_6 вимог вказаного п.4 п.3 Порядку, перевірка проводиться центром зайнятості у разі коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_4 проведене ОСОБА_1 20.08.2010 року та повторно 01.03.2011 року, в той час як 22.11.2007р. згідно наказу №НТ071122 позивач вже був знятий з обліку.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до вимог пп.1 п.3 Порядку на центри зайнятості покладено обовязок проведення перевірки у разі коли подані застрахованою особою документи дають їй право на одержання допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Як встановлено з матеріалів справи (персональна картка відповідача №52300001) ОСОБА_4 з 30.05.2006 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", проте, відповідачем не надано суду доказів проведення перевірки ні під час подання позивачем документів ні під час перебування його на обліку.

Крім того, слід відмітити, що відповідно до п. 2.14 Порядку взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого наказом Держаного Комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, ДПА України, Держкомстату України від 07.12.2005 р. N 121/560/406, затвердженого Постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття від 07.12.2005 N 368, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2005 р. за N 1523/11803 у разі виникнення ситуації неможливості використання інформаційно-телекомунікаційних засобів зв'язку для інформаційного обміну використовуються інші носії даних, які передаються кур'єром. Організацію передачі носіїв даних забезпечують відповідальні особи суб'єктів інформаційного обміну.

Отже, із змісту норм «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» вбачається, що перевірка проводиться під час звернення особи в центр зайнятості та подання відповідних документів, або впродовж перебування особи на обліку у центрі зайнятості. Проведення перевірки по особі, яка не перебуває на обліку як безробітна (в тому числі, по особі яка знята з обліку) не передбачено вказаним порядком.

Крім того, згідно п.3 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» рішення щодо проведення перевірки приймається керівником центру зайнятості, однак як слідує з матеріалів справи, рішення щодо проведення перевірки по ОСОБА_4 керівником центру зайнятості не приймалось, та у ОСОБА_6 за №1 та 2 зазначено, що перевірка проводилась на підставі пп. 4 п. 3 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним».

Зокрема, даним пунктом встановлено, що перевірка проводиться у разі, коли: під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації.

Відповідачем суду доказів надходження інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, які були підставою для призначення розслідування не надано.

Щодо тверджень представника відповідача з приводу проведення повторного розслідування у звязку з тим, що ОСОБА_6 №1 була допущена помилка, а саме, невірно було вказано період за який підлягає до повернення виплата допомоги по безробіттю, а тому і було проведено повторне розслідування, то суд вважає за потрібне зазначити, що у «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» не передбачено такої підстави для проведення перевірки та не надано прав проводити будь-які повторні перевірки з мотивів допущення відповідачем у ОСОБА_6 помилки щодо періоду за який підлягає до повернення виплата допомоги по безробіттю.

Крім того, згідно ОСОБА_6 №1 та прийнятого на підставі нього наказу №НТ 100820 до повернення підлягала вся сума виплати матеріального забезпечення позивачу за час перебування на обліку згідно п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, а саме 4342,86 грн. ОСОБА_6 №2 та Наказу №22 „Д від 01 березня 2011 року відповідачем вказана така ж сума коштів до повернення - 4342,86 грн., хоча у п. 2 цього наказу і міститься вказівка здійснити перерахунки матеріального забезпечення позивача.

З викладеного слідує, що відповідачу на момент вчинення оскаржуваних дій та прийняття оскаржуваного рішення було достеменно відомо, що позивачу виплачено за час перебування на обліку кошти у сумі 4342,86 грн. і враховуючи вимоги п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, зазначена сума не може змінюватись внаслідок зазначення у ОСОБА_6 №1 періоду з 30.05.2006р. по 24.05.2007р., а у ОСОБА_6 №2 з 30.05.2006р. по 17.06.2007р., так як, згідно наказу від 30.05.2006р. №НТ06053 допомогу було призначено з 30.05.2006р. по 24.05.2007р. та відкладено виплату до 22.06.2006р. у звязку з чим, згідно наказу від 18.06.2007р. №НТ 071122 припинено виплату допомоги з 18.06.2007р.

Таким чином, всупереч зазначених положень «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» посадовими особами здійснено дії щодо розслідування обґрунтованості виплат матеріального забезпечення (оформлено ОСОБА_6 ) без наявності підстав для проведення такої перевірки (розслідування), без прийняття керівником центру зайнятості рішення про проведення перевірки (розслідування) та не під час перебування позивача на обліку у ОСОБА_1

Крім того, у відповідності до 5 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним», у разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.

Пунктом 7 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом та протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Як слідує з матеріалів справи, рішення про повернення ОСОБА_4 коштів оформлено наказом директора ОСОБА_1 від 01 березня 2011 року за №22 „Д, причому, як слідує з даного наказу, при прийняті рішення взято до уваги датований (складений) того ж дня (01.03.2011р.) ОСОБА_6 №2, - з яким не був ознайомлений позивач на момент прийняття оскаржуваного рішення та який не містив відмітки про відмову ОСОБА_4 його підписати, що підтверджується поясненнями сторін у справі та підписом позивача на ОСОБА_6 №2 про ознайомлення 11.04.2011р. (а.с.9)

Таким чином, враховуючи, що позивач своєчасно для ознайомлення з актом не був запрошений, в результаті чого був позбавлений можливості надання пояснень та подання інших документів, які б могли вплинути на прийняття рішення, то таке рішення (наказ) відповідача є необґрунтованим та прийнятим без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Пунктом 7 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» також визначено, що центр зайнятості протягом двох робочих днів після прийняття рішення, надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Однак, як слідує з матеріалів справи, всупереч зазначеного положення, таке повідомлення здійснено відповідачем листом за вих. №03-1152 від 18.03.2011 року який надіслано 22.03.2011р., а саме через двадцять один день з моменту прийняття наказу №22 „Д від 01 березня 2011 року та сам наказ вручено позивачу більш як через три місяці з моменту його прийняття, що визнано представником відповідача у судовому засіданні та підтверджується копією фіскального чеку №6022 та претензією від 17.06.11р. (а.с. 33, 17).

Крім того, відповідно до наказу №22 „Д від 01 березня 2011 року до повернення підлягають кошти отримані позивачем в сумі 4342 грн. 86 коп. за період з 30.05.2006р. по 17.06.07р., однак доказів скасування наказу НТ 100820 від 20.08.2010 року згідно якого уже щодо позивача було прийнято одне рішення про повернення цих же коштів у сумі 4342 грн. 86 коп. відповідачем не надано. Не може свідчити про скасування даного наказу і п. 2 наказу №22 „Д від 01 березня 2011 року яким відповідач лише відмінив у персональній справі ОСОБА_4 №52300001 рішення наказу НТ 100820 від 20.08.2010 року та лише за кодом 35.01.

Таким чином, відповідачем прийнято два рішення щодо повернення позивачем допомоги по безробіттю отриманої згідно Наказу від 30.05.2006р. №НТ 060530, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України та порушує права та інтереси позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_6 ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ст.71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності вчинених дій та прийнятого рішення покладається на субєкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не подано до суду доказів, які б спростували твердження позивача та підтверджували б правомірність вчинених дій та прийнятого рішення, а тому суд дійшов до висновку, що хоч у відповідності з ст. 11 КАС України суд і повинен вчиняти заходи до виявлення на витребування доказів з власної ініціативи, але не зобовязаний брати на себе весь тягар доказування правомірності вчинених відповідачем дій та прийнятого наказу.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 не доведено правомірності вчинених дій щодо проведення перевірки (розслідування) та прийняття на підставі результатів такої перевірки (розслідування) наказу №22 від 01.03.2011 року „Про повернення допомоги по безробіттю.

Суд не заперечує права відповідача здійснювати розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним та примати рішення про повернення безпідставно отриманих коштів, однак, це повинно відбуватись із дотриманням чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Аналізуючи дії ОСОБА_1 по проведенню перевірки та прийняття оспорюваного наказу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв не в межах наданих йому законом повноважень, що мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що оспорюваним наказом порушуються права позивача, а тому суд приходить до переконання про захист цих прав шляхом визнання протиправними дії ОСОБА_1 щодо прийняття наказу №22 від 01.03.2011 року „Про повернення допомоги по безробіттю та скасування даного наказу.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 94, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття щодо прийняття наказу №22 від 01.03.2011 року „Про повернення допомоги по безробіттю.

3. Скасувати наказ ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття №22 від 01.03.2011 року „Про повернення допомоги по безробіттю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02 серпня 2011 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.