Справа № 233/2311/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Київ К/800/10883/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області (далі - Управління) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати неправомірними дії Управління щодо відмови в призначенні пільгової пенсії за віком; скасувати рішення відповідача №1/2295 від 13 березня2013 року; зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 26 липня 1980 року по 6 лютого 1989 року по списку №2 у Костянтинівській філії №1 Артемівського УПО «УТОС» «Заря» на посаді газоелектрозварювальника 4 розряду; зобов'язати Управління зарахувати стаж роботи в районах Крайньої Півночі з 24 лютого 1989 року по 13 березня 1992 року та з 4 травня 1994 року по 30 червня 1996 року з урахуванням коефіцієнта один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу; зобов'язати Управління призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 27 грудня 2012 року.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2014 року позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року скасовано постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2014 року, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з врахуванням наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, тому відсутність уточнюючих довідок та письмового трудового договору, за умови наявності відповідних записів у трудовій книжці, не є підставою для позбавлення позивача права на пільгове обчислення страхового стажу.

Рішення про скасування постанови суду першої інстанції та відмови в задоволенні позову апеляційний суд мотивував тим, що позивач звертаючись до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не надала доказів, які б підтверджували її право на пільгове обчислення трудового стажу.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 14 грудня 2012 року звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Рішенням № 1/2295 від 13 березня 2013 року відповідачем було відмовлено в призначенні позивачеві пенсії за віком за списком №2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу. Відповідачем визначено наявність у позивача пільгового стажу 00 років 00 місяців 00 днів, страхового стажу 18 років 10 місяців 20 днів .

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Посада газоелектрозварника на момент роботи позивача була передбачена списком №2 виробництв та професій, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільговому розмірі».

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яким визначено, зокрема, особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників. Так, згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до трудової книжки позивач з 26 липня 1980 року по 6 лютого 1989 року працювала газоелектрозварником 4 розряду в Костянтинівській філії Артемівського УПО УТОС.

Трудова книжка не містить в собі відповідного запису про те, що ця робота пов'язана із зайнятістю повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Згідно з довідкою ПОГ «Костянтинівське УПП УТОС» №133 від 22 серпня 2012 року позивач дійсно працювала на підприємстві ПОГ «Костянтинівське УПП УТОС» газоелектрозварником 4 розряду. Оплата праці здійснювалась відрядно, але відсутні документи на підтвердження шкідливих умов праці.

У довідці від 10 червня 2014 року №54 ПОГ «Костянтинівське УПП УТОС» зазначило, що позивач працювала на цьому підприємстві з 26 липня 1980 року по 6 лютого 1989 року газоелектрозварником. Документація по відділу кадрів на позивача відсутня. Згідно розрахунково-платіжних відомостей за цей період доплата за шкідливі умови здійснювалась тільки в той період, коли зварник знаходився у відпустці чи на лікарняному. В інші періоди позивач працювала водієм електрокара та штамповщиком на ділянці штамповки. Атестація робочого місця позивача з приводу шкідливих умов відсутня.

Таким чином, правильними є висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 26 липня 1980 року по 6 лютого 1989 року по списку №2 у Костянтинівській філії №1 Артемівського УПО «УТОС» «Заря» на посаді газоелектрозварювальника 4 розряду, оскільки відсутній документ, який би підтверджував що така робота позивача за вказаний період була пов'язана із зайнятістю повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Позовні вимоги про зарахування в стаж роботу в районах Крайньої Півночі з 1 січня 1991 року з урахуванням коефіцієнта один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до абзацу першого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року зараховуються лише періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген до 1 січня 1991 року. Зарахування вказаного стажу після 1 січня 1991 року в пільговому відношенні чинним законодавством України не передбачено.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

М.М. Заїка