Справа № 2-а-7358/11
Суддя: Грачов В. Л.
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7358/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2011

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Грачов В.Л., розглянувши у скороченому провадженні в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату невиплаченої соціальної надбавки дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду 10.06.2011р. з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську (надалі УПФУ) Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату невиплаченої соціальної надбавки дитині війни, в якому зазначила, що має статус "дитини війни", у зв'язку з чим у відповідності до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" її пенсія повинна підвищуватись на 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач зазначену доплату не нараховував та не виплачував у встановленому законом розмірі. Позивач звернувся до відповідача щодо перерахування пенсійного забезпечення з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», але отримала відмову з якою не згодна. Просить визнати дії відповідача по відмові у невиплаті соціальної надбавки як дитині війни неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату невиплаченої соціальної надбавки як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 01.01.2011 року по 01.07.2011р. відповідно діючого законодавства та з урахуванням фактично здійснених виплат.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду від 13.06.2011р. відкрито скорочене провадження у даній справі.

Відповідно до положень ст. 183-2 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження без виклику сторін.

У письмових запереченнях відповідача проти позову зазначено, що порядок надання пільг, передбачених ст.6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" , Кабінетом Міністрів України у 2006 р. не було зроблено. Законом України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія ст. 6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" була призупинена, тому, незважаючи на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. " 1-29/2007 , яким визнано неконституційним п.12 ст.71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік", видатки на підвищення дітям війни не передбачено, як і не визначено, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, який чином обчислювати вказаний розмір. Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який визнано у подальшому неконституційним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесена до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в м.Артемівську Донецької області, що підтверджується довідкою відповідача й відміткою на пенсійному посвідченні позивача.

Згідно довідки відповідача у 2006-2007 роках позивачу надбавка по категорії "Діти війни" не виплачувалась. Зазначене підвищення виплачувалось позивачу з 01.01.2008 р.-47,00 грн.; з 01.04.2008 р.-48,10 грн.; з 01.07.2008 р.-48,20 грн.; з 01.10.2008 р.-49,80 грн.

Відповідно до ст.6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 р. , що набув чинності з 01.01.2006 р., дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум»від 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-Ш, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону №2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Згідно ст.. 1 ЗУ „ Про встановлення прожиткового мінімуму і мінімальної заробітної плати „ № 1646 від 20.10.2009 року та Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік»з 01.01.2010 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб встановлений у розмірі 695.00 грн., з 01.04.2010 року - 706 грн., з 01.07.2010 року - 709 грн., з 01.10.2010 року - 723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік» від 23.12.2010 року № 2857-УІ прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2011 року складає - 750 грн., 01.04.2011 року - 764 грн.

19 червня 2011 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»№ 3491-VI від 14.06.2011 року, яким прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту: «у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(796-12) (Відомості Верховної ради України, 1992 р., № 13, ст.. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст.. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29 ст.399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік».

28.05.2008р. Кабінетом Міністрів країни була прийнята Постанова №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до п. 8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в твердих розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 01 липня - 48,20грн. та з жовтня 49,80грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання соціальної надбавки до пенсії як дитина війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.01.2011 року по 18.06.2011 року включно, тому дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплати підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2011 року по 18.06.2011 року слід визнати протиправними та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області здійснити нарахування та виплату щомісячної надбавки до пенсії позивачу, як особі, що має статус дитини війни, за період 01.01.2011 року по 18.06.2011 року відповідно до вимог ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни з урахуванням фактично здійснених виплат.

Суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача доплати до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки ,такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження.

В іншій частині, враховуючи положення пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік»від 14.06.2011 року, що діє з 19.06.2011 року, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності до ст. 94 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст.2-15,17-18, 33-35,41-42,47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99-100,183-2,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату невиплаченої соціальної надбавки дитині війни - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м.Артемівську Донецької області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2011 року по 18.06.2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м.Артемівську Донецької області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як особі, що має статус дитини війни у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2011 року по 18.06.2011 року відповідно до вимог ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням фактично здійсненних виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Звільнити відповідача від сплати судових витрат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області виконати постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя В. Л.Грачов