Справа № 820/5028/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

09 липня 2015 р. №820/5028/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - Ясінського А.В.,

представника відповідача - Поярко І.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНУНЦ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАНУНЦ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення рішення ДПІ у Московському районі м. Харкова від 25.12.2014 року № про накладення на ТОВ "ДАНУНЦ" штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 2 120 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки від 09.12.2014 року, на підставі якого винесене оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 року №, є необґрунтованими та помилковими, оскільки відповідач неправомірно вимагав під час фактичної перевірки від торгівельної точки позивача (аптека №30) бухгалтерської звітності у письмовій формі, не враховуючи того факту, що чинним законодавством не передбачено зберіганням у письмовій формі бухгалтерської звітності на точки реалізації товару. Крім того, в аптеці №30, що була об'єктом перевірки містилася бухгалтерська звітність в електронній формі, але це відповідачем не було взято до уваги. При цьому позивач зазначив, що вся бухгалтерська звітність в письмовій формі знаходиться в головному офісі ТОВ "ДАНУНЦ" .

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Поярко І.В. до суду надійшли письмові заперечення, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач діяв у відповідності до чинного законодавства.

Представник позивача Ясінський А.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Поярко І.В. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАНУНЦ" (далі - ТОВ "ДАНУНЦ") зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в на обліку в ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 11.07.2012 року, є платником податку на додану вартість (т.1 а.с.77-82).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видами діяльності ТОВ "ДАНУНЦ" є оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, управління формами, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, консультування з питань комерційної діяльності й керування, рекламні агентства (т.1 а.с.77-81).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ДАНУНЦ" на підставі ліцензії на право провадження підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами, виданої Державною службою України з лікарських засобів, з 02.08.2014 року відкрито аптеку №30 (КРЕМЕНЧУЦЬКА - 4»), що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, пр. 50-річчя Жовтня,16а, що підтверджується наказом від 01.08.2014 року №37, а також ліцензією, виданою Державною службою України з лікарських засобів 20.02.2013 року (т.1 а.с.90,91).

Судом встановлено, що фахівцями ГУ ДФС у Полтавській області проведена фактична перевірка щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами фактичної перевірки складений акт (довідка) від 09.12.2014 (т.1 а.с.8), яким встановлено порушення вимог ст. 24 КЗпП України, п.п. 6,9, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", п.4 розділу 3 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товар (послуги), який затверджено наказом Міністерством доходів та зборів від 28.08.2013 року №417.

Зазначений акт був оскаржений позивачем в адміністративному порядку до ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області (т.1 а.с.10-11).

У відповіді на заперечення до акту фактичної перевірки від 22.10.2014 року №9105/10/20-34-22-01-15 (т.1 а.с.40-42) визначено, що висновки акта щодо зазначених порушень є правомірними та будуть враховані під час застосування фінансових санкцій.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області винесене податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 року № , яким нараховано штрафні (фінансові) санкції у зв'язку з порушенням п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 2120 грн. (т.1 а. с.7).

Зазначене податкове повідомлення - рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ Міндоходів у Харківській області (т.1 а.с.45-46).

Рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області від 27.02.2015 року №1511/10/20-40-10-04-17 скарга директора ТОВ "ДАНУНЦ" ОСОБА_3 залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 року № без змін (т.1 а.с.48-54).

Також зазначене податкове - повідомлення рішення було оскаржено позивачем до Державної фіскальної служби України (т.1 а.с.56-58).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 29.04.2015 року №9169/6/99-99-10-01-02-25, залишенобез змін податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 року № та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а скарга без задоволення (т.1 а.с.63-67).

Перевіряючи правомірність висновків акту фактичної перевірки від 09.12.2014 року щодо порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме:а саме: неведення обліку товарів, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл за місцем реалізації в аптеці №30, (КРЕМЕНЧУЦЬКА - 4»), що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, пр. 50-річчя Жовтня,16а, судом встановлено наступне.

Згідно відомості про результати перевірки щодо оприбуткування реалізації та фактичних залишків запасів (товарно - матеріальних цінностей) станом на 09.12.2014 року при перевірці аптеки №30, (КРЕМЕНЧУЦЬКА - 4"), що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, пр. 50-річчя Жовтня,16а (т.1 а.с.245) виявлено неприбуткування товарів, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл в кількості 53 штуки в бухгалтерському обліку ТОВ "ДАНУНЦ".

Для підтвердження оформлення руху товару, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл в кількості 53 штук, позивачем надано договір поставки від 13.03.2013 року №2 з Приватної фірми «ГАММА -55» (т.1 а.с.12-13), податкові та видаткові накладні (т. 1 а.с.22-35,200-241), платіжні доручення (т.1 а.с.124-128).

На підтвердження переміщення товару позивачем надано накладна по переміщенню до аптеки №30 товару, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл (т.1 а.с.37-39), а також товарно - транспортна накладна (т.1 а.с. 116-123).

Також позивачем до матеріалів справи надано товарний звіт за період з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, в якому відображено залишки товару, зокрема, витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл, в аптеці №30 «Кременчук 4», що підтверджує факт документування усіх господарських операцій , пов'язаних з продажем чи переміщенням товару (т. 1 а.с.97-109).

Як встановлено в ході судового засідання, облік та рух товару визначено та закріплено у наказі по підприємству від 14.12.2012 року №1 (т.2 а.с.2).

Також позивачем до матеріалів справи надано наказ про впровадження електронного обміну документами з використанням програми «М.Е.Dос» від 22.07.2014 року №01/10-1 (т.1 а.с.14), також на підтвердження наявності на підприємстві використання зазначеної програми позивачем надано відповідні договори на виконання послуг щодо впровадження зазначеної програми, її обслуговування, а також акти наданих послуг та специфікації (т.1 а.с.15-21).

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Згідно ч.2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 5 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" закріплено, що підприємство самостійно:

- визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства;

- обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних;

- розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів;

- затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що позивачем надано до матеріалів справи належні та допустимі докази, що підтверджують факт наявності бухгалтерського обліку у позивача відповідно до норм чинного законодавства.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач здійснює реалізацію фармацевтичної продукції, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл, в аптеці №30.

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку аптека №30 як господарська одиниця не є юридичною особою.

Відповідно до п.12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265-95-ВР, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно ст. 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Чинним законодавством України не встановлено обов'язку для суб'єктів господарювання зберігати документи бухгалтерського обліку за місцем реалізації та/або зберігання товару.

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення (стандарту) 9, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої ст. 21 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 20.01.15р. за позовом ТОВ "Сварог Трейд" до ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міністерства доходів і зборів України у Харківській області, третя особа - ДПА в Харківській області про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про належне оприбуткування товарів, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл в кількості 53 штуки в бухгалтерському обліку ТОВ "ДАНУНЦ", відображення руху товарів між головним офісом та місцем реалізації в аптеці №30, (КРЕМЕНЧУЦЬКА - 4") шляхом оформлення внутрішніх накладних, "переміщень товарів", що підтверджено наданими позивачем доказами, які досліджені судом у судовому засіданні.

Факт порушення відповідачем п. 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", у судовому засіданні не підтверджено, штрафну санкцію застосовано у розмірі 2120 грн. за зазначене порушення застосовано неправомірно.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 25.12.2014 року № є необґрунтованим та неправомірним, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Державного бюджету України фактично понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 187,70 грн., що підтверджується квитанцією від 12.05.2015 року №1403 (т.1 а.с.3).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНУНЦ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 25.12.2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, , ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, рахунок №4011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНУНЦ" (код 38277749, поштовий індекс 61038, м. Харків, в'їзд Білостоцький, 3) судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 20 липня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.