Справа № 2-а-8575/10/2270
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2011-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8575/10/2270
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2011 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Славутському районі та місті Славута в особі ОСОБА_4 про визнання дії протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить визнати вимогу про сплату боргу № Ф-654 від 05.11.2010 року на суму 745, 86 грн. протиправною та скасувати її. Одночасно просить суд звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного суду України питання щодо конституційності Закону України №2461 від 08.07.2010 року Про внесення змін до законів України Про державний бюджеті України на 2010 рік та Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на підставі якого виставлена спірна вимога.

На думку позивача, вимога про сплату боргу № Ф-654 від 05.11.2010 року є незаконною, оскільки суперечить Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва , а Закон України №2461 від 08.07.2010 року, яким на субєктів малого підприємництва покладено обовязок щодо сплати страхових внесків до пенсійного фонду, суперечить Конституції України та порушує конституційні права. Вважає, що у відповідності до Бюджетного кодексу України Закон №2461 може бути запроваджений не раніше 01.01.2011 року, а не з 01.07.2010 року.

В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача проти позову заперечила, вважає, позовні вимоги необґрунтованими, оскільки дії щодо формування спірної вимоги та надіслання її позивачеві вчинені відповідачем з дотримання вимог Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування зі змінами, внесеними Законом №2461 від 08.07.2010 року.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення з урахуванням наведеного нижче.

Позивач ОСОБА_3, як фізична особа-підприємець з 27.11.1997 року, що підтверджується копією Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.11 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (далі Закон України № 1058-IV) загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України № 1058-IV платниками страхових внесків є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону. В силу п.5 ст.14 Закону України № 1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 цього Закону.

Статтею 17 Закону України № 1058-IV на платника страхових внесків покладені обовязки щодо нарахування, обчислення і сплати страхових внесків в повному обсязі в установлені строки.

Отже, позивач, як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, який обрав особливий спосіб оподаткування, підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і є платником страхових внесків до Пенсійного фонду.

Відповідно до пп. 4 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058-IV в редакції Закону України Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 8 липня 2010 року N 2461-VI фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески. Мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати (доходу) (ст.1 Закону України № 1058-IV).

В силу ч.6 ст. 20 Закону України № 1058-IV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим періодом для відповідача у відповідності з ч.6 ст. 20 названого Закону є квартал.

З урахуванням зазначених вище положень Закону позивач зобовязаний сплатити нараховані у порядку, визначеному пп. 4 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058-IV, страхові внески за липень - вересень 2010 року - до 20 жовтня 2010 року.

За змістом ч.2. ст. 106 Закону України № 1058-IV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків.

Частиною 3 ст. 106 Закону України № 1058-IV визначено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (б) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду недоїмку зі сплати страхових внесків , то вимога формується на підставі даних особових рахунків платника на всю суму боргу.

Факт наявності заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 745,86 грн. позивачем не спростований.

Тому, вимога про сплату боргу №Ф-654 від 05.11.2010 року сформована відповідачем правомірно, в межах повноважень, наданих йому Законом України № 1058-IV.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на Указ Президента України Про спрощену систему оподаткування та звітності як на підставу для звільнення платників єдиного та фіксованого податків від сплати внесків до Пенсійного фонду України, з урахуванням наведеного.

В силу ч.4 ст.18 Закону України № 1058-IV страхові внески не включаються до складу податків, інших обовязкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство.

Статтею 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Таким чином, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не встановлені пільги з нарахування та сплати цих внесків або звільнення від їх сплати. Відтак, обовязок сплачувати страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не залежить від статусу платника податку.

Суд відхиляє прохання позивача про звернення суду до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України №2461 від 08.07.2010 року, оскільки позивачем не наведено жодної норми Конституції України, всупереч якої прийнятий зазначений закон. В той же час, суд не має сумнівів щодо відповідності Закону України №2461 від 08.07.2010 року Конституції України, а відтак і приводу для звернення до Верховного Суду України на підставі ч.5 ст.9 КАС України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене відповідачем доведено правомірність вимоги про сплату боргу №Ф-654 від 05.11.2010 року, тому, підстав для її скасування немає.

Керуючись Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , ст.ст. 11, ст. 99, 100, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 доУправління Пенсійного фонду України у Славутському районі та місті Славута в особі ОСОБА_4 про визнання дії неправомірною та скасування вимоги про сплату боргу, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2011 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя