Справа № 2а/2508/7753/11
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2508/7753/11 Головуючий у 1-й інстанції: Короїд Ю.М.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області (далі - УПФУ в Козелецькому районі) та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - УПСЗН Козелецької РДА) про визнання протиправними дій щодо не здійснення нарахування та виплати основної, додаткової пенсії, підвищення до пенсії, щомісячної грошової допомоги, щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації в розмірі, відповідно до ст.ст. 37, 39, 48, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання здійснити такі виплати.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2011 року позов в частині вимог за період з 01.01.2010 р. по 24.02.2011 р. залишено без змін.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2011 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідачів щодо не здійснення позивачу перерахунку та виплату основної, додаткової пенсії, підвищення до пенсії, щомісячної грошової допомоги, щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, відповідно ст.ст. 37, 39, 48, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано УПФУ в Козелецькому районі здійснити позивачу перерахунок та виплату основної, додаткової пенсії та підвищення до пенсії в розмірі, відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 цього Закону, а УПСЗН Козелецької РДА зобов'язано здійснити перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги та щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, відповідно до ст.ст. 37, 48 цього Закону, - за період з 25.02.2011 р. по 22.07.2011 р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року апеляційну скаргу УПСЗН Козелецької РДА (щодо виплат згідно ст.ст. 37, 48 вказаного Закону) залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишено без змін.

На постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2011 року УПФУ в Козелецькому районі подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині щодо виплати основної, додаткової пенсії та підвищення до пенсії в розмірі, відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 вказаного Закону та в цій частині ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач належить до осіб, які є інвалідами 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до постраждалих осіб 1 категорії та постійно проживає на території, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 №106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю, є непрацюючим пенсіонером.

Згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, зокрема у зоні посиленого радіоекологічного контролю підвищуються у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Відповідно до ст. 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 54 цього Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність, а розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Всупереч ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» такі виплати здійснювались позивачу в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 р. № 836.

Проте, з огляду на загальні засади приорітетності законів над підзаконними актами Закон України має вищу юридичну силу в порівняні з постановою Кабінету Міністрів України, а тому відповідач неправомірно здійснював пенсійні виплати позивачу в меншому розмірі ніж це встановлено ст.ст. 39, 50, 54 вказаного Закону.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що 14.06.2011 р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №3491-VI, відповідно до якого п. 7 ч. 1 Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п. 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 р. прийнята постанова «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745 (набрала законну силу з 23.07.2011 р.), п.1, 3, 4 якої встановлено розміри виплат згідно ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, з 23.07.2011 р. при нарахуванні належних позивачу виплат застосуванню підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 р. №745, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що 22.07.2011 р. є кінцевим строком по який позивачу належить здійснювати виплати в розмірах, які встановлені ст.ст. 39, 50, 54 зазначеного Закону.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в оскаржуваній частині, а тому апеляційну скаргу УПФУ в Козелецькому районі необхідно залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2011 року - без змін, оскільки вона відповідає нормам матеріального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Земляна Г.В.