Справа № 29392/10
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2011 р.справа № 2-3631/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Щербатому І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради

на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2010 року у справі № 2а-3631/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради та просила стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 02.10.2007 року по31.12.2009 року у розмірі 9228,34 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2010 року у справі № 2а-3631/10 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленому ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст..15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до шести років за період з 02 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2010 року у справі № 2а-3631/10 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, у звязку з чим, відповідно до ст..41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

18 лютого 2010 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1691-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо юрисдикції справ, пов'язаних із соціальними виплатами", який набрав чинності 10 березня 2010 року. Цим Законом встановлено, що справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них суди розглядають у порядку цивільного судочинства, а п. 3 ч. 1 ст. 18 КАС України виключено.

Рішенням Конституційного суду України № 19-рп/2010 від 09.09.2010 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами" (справа № 1-40/2010) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року № 1691VI.

Отже, з 09.09.2010 року апеляційні суди загальної юрисдикції не вправі розглядати справи даної категорії. Тобто, поновлено юрисдикцію розгляду таких справ в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради з 02.10.2007 року та їй призначена виплата державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у звязку з народженням 21.07.2007 року доньки Ксенії (а.с.9).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", який набрав чинності 01.01.2007 року, було призупинено дію ч. першої ст.15 та п.3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Абз.3 ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення рішення положення п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині зупинення на 2007 рік дії ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Приймаючи до уваги той факт, що п.14 ст.71 Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік»яким було зупинено дію ч.1 ст. 15 та п. 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», втратив чинність з 09.07.2007 року, суд першої інстанції вірно визначив, що, саме, з 02.10.2007 року по 31.12.2007 року дії відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», слід визнати неправомірними.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачу за цей період нараховувалась та сплачувалась допомога в порядку та у розмірі визначеному в ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням змін, внесених до неї Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2008 року і відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися. Відповідно, слід відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідача за 2008 рік незаконними, оскільки відповідач здійснював виплати державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

Не визнано неконституційним також положення Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»в частині щомісячного розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно нарахування, проведені відповідачем Управлінням праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради у 2008-2009 роках по виплаті допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є правомірними.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 207 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2010 року у справі № 2а-3631/10 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2010 року у справі № 2а-3631/10- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: А.В. Суховаров