Справа № 0417/2-а-1187/2011
Суддя: Циганков В. О.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0417/2-а-1187/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 травня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська одноособово під головуванням судді Циганкова В.О.,

розглянувши у місті Дніпропетровськ у письмовому проваджені справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ м. Дніпропетровська УДАІ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодшого сержанта ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, предявляючи адміністративний позов про скасування рішення відповідача у формі постанови про накладення стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 03.02.2011 на підставі необґрунтованого притягнення його до адміністративної відповідальності в наслідок однобічного і неповного зясування обставин справи про адміністративне правопорушення, за якого зібрані докази в супереч ст. 252 КУпАП, у звязку з чим просив визнати протиправними і скасувати постанову А Е1 №090796 від 03.02.2011р.

У судове засідання сторони не зявилися, подавши письмове клопотання про розгляд справи в їх відсутність, на підставі чого ця справа розглядається, по суті, згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України за наявними доказами.

З оскаржуваної постанови від 03.02.2011р. і протоколу у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідачем цією постановою позивач підданий адміністративному штрафу в сумі 260 (Двісті шістдесят) гривень на підставі порушення ним, як водієм, п. 15.9.г. Правил дорожнього руху під час керування автомобілем Мерседес Бенц, д/н НОМЕР_1, в наслідок зупинки ближче 10 метрів від пішохідного переходу 03.02.2011 о 18 годині 30 хвилині у м. Дніпропетровську на проспекті Гагаріна, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У позові позивач не погодився з порушенням, що ставилося йому за вину, на підставі того, що відповідачем не було здійснено вимірювання відстані від місця зупинки автомобіля до пішохідного переходу, а також позивач надав письмові заяви свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ніяких вимірювань відповідач не призводив.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, доходить висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступних мотивів:

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають водії, які керували транспортними засобами, серед іншого, за зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Згідно з ст.ст. 251, 254 КУпАП обовязок збирання доказів відносно виявлення та розслідування правопорушення покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 251 КУпАП докази в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що добуті за допомогою визначених засобів доказування.

Відповідно, оскільки позивач у позовній заяві вказує на відсутність таких доказів, фактичних даних вказаних в проколі, та враховуючи письмові покази свідків про відсутність будь-яких вимірювань, а відповідач, в свою чергу, не надав, адміністративному суду жодних доказів на підтвердження своєї позиції, то в адміністративного суду залишаються неспростовні сумніви у правомірності винесення такого рішення відповідачем.

За таких обставин, за внутрішнім переконанням суду, субєкт владних повноважень, оскільки іншого ним не доведено, виніс оскаржувану постанову АЕ1 №090796 від 03.02.2011р. без врахування всіх обставин, що мали значення для встановлення події проступку і безспірного доведення вини особи, використавши надані йому повноваження в супереч завданням провадження за ст. 245 КУпАП та мети адміністративного стягнення за ст. 23 КУпАП, для досягнення яких він ст. 222 КУпАП наділений такими повноваженнями, а подія адміністративного проступку за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яку субєкт владних повноважень у постанові вважав встановленою, настільки сумнівна, що виключається як не доведена.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена з порушенням п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, а ефективність засобів правового захисту прав позивача вимагає розвязання питання, щодо підстав його юридичної відповідальності, щоб можливість розглянути справу, по суті, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП була забезпечена з повним захистом прав від тривання їх порушення правовою невизначеністю.

Враховуючи, що в порушення ст.ст. 257, 279 КУпАП постанову винесла та ж сама особа, яка склала протокол, внаслідок помилкового розширювального тлумачення нею випадків винесення постанови на місці вчинення проступку за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, достатнім засобом правового захисту буде вирішення питання, по суті, про адміністративну відповідальність позивача, на підставі чого адміністративному суду належить згідно в ч. 2 ст. 162 КАС України постановити встановленим ст. 293 КУпАП особливим порядком про скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення з закриттям справи відносно позивача за п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 288, 293 КУпАП, ст.ст. 71, 161-163, 171 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 з а д о в і л ь н и т и.

Постанову інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ м. Дніпропетровська УДАІ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодшого сержанта ОСОБА_2, від 03.02.2011р. серії АЕ1 №090796 про накладання адміністративного стягнення с к а с у в а т и, а справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП провадження з а к р и т и через відсутність складу проступку за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Циганков