Справа № 31601/10
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2011 р. справа № 2а-216/2009

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Суховарова А.В. Божко Л.А.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2009 року у справі № 2а-216/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про зобовязання здійснити виплати недоплаченої соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі Управління) в якому просила зобовязати Управління здійснити виплати недоплаченої щомісячної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму за 2007-2008 роки.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, визнано дії відповідача щодо не нарахування та невиплати щомісячної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2008 року неправомірними, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області здійснити виплати ОСОБА_1 недоплаченої соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2008 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та просив прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має двох дітей, доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»розмір державної допомоги, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

До 01.01.2008 року виплата допомоги на дітей для незастрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування регулювалась Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Виплата допомоги застрахованим особам передбачалась Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими народженням та похованням».

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», відповідно до яких за цим Законом допомога однаково виплачується як застрахованим так і незастрахованим особам. Зокрема із статті 13 виключені слова: «не застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування» та частина 1 статті 15 викладена в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 25 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнані неконституційними. Однак пункт 23 цього ж розділу неконституційним не визнавався.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином з 22.05.2008 року правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам одночасно регулюються Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими народженням та похованням».

Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення №4-зп від 03.10.1997 року у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив що конкретна сфера суспільних відносин не може одночасно регулюватись однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження відносно повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

З огляду на те, що зміни до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» прийняті за часом пізніше, Управління праці і соціального захисту населення в 2008 році правильно виплачувало допомогу у відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яка була викладена у редакції Закону України «Продержавний «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»і яка не визнавалась неконституційною.

Згідно з п. 22 постанови Кабінету міністрів України від 27.12.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

За таких обставин, суд першої інстанції не вірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 за 2008 рік.

У своїх запереченнях відповідач просив відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском строку звернення до суду. Однак, позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів вказувала, що про порушення своїх прав їй стало відомо лише у липні 2008 року коли отримала від відповідача повідомлення про надання державної допомоги сімям з дітьми, в якому її було повідомлено про розмір допомоги.

Крім того, у позивачки ОСОБА_1 тяжко хворіла донька, яка страждає гострим пілонефрітом, тому про порушення своїх прав дізнатися раніше не мала змоги оскільки весь час знаходилася з донькою у лікарні, що підтверджується лікарняною довідкою (а.с. 24-26).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив, що позивачкою пропущено строк з поважних причин, а тому її позовні вимоги, які стосуються 2007 року підлягають задоволенню.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01 квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Нарахуванню та виплаті підлягає сума:

З 09 липня 2007 року (463 грн. : 31) Ч 23 - (129,03 грн. : 31) Ч23 = 247,94 грн.

серпень 2007 року 463 грн. 132,64 грн. = 330,36 грн.

вересень 2007 року 463 грн. 134,45 грн. = 328,55 грн.

жовтень 2007 року 470 грн. 136,13 грн. = 333,87 грн.

листопад 2007 року 470 грн. 140,05 грн. = 329,95 грн.

грудень 2007 року 470 грн. 144,10 грн. = 325,90 грн.

всього: 1896,57 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, постанову суду скасувати в частині задоволення позовних вимог за 2008 рік.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2009 року у справі № 2а-216/09 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік та в цій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Л.А. Божко