Справа № 817/982/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/982/15

23 липня 2015 року 16год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Майструк С.М.,

відповідача: представник Середа О.В., представник Лейченко О.В.,

третьої особи: представник ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6

до Державної фінансової інспекції в Рівненській області

про визнання протиправним та скасування п.2 вимоги №17-08-17/712 від 26.01.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (далі - ДПБА Рівненської ОДА) звернувся з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Рівненській області (далі - ДФІ в Рівненській області) про визнання протиправною та скасування п.2 вимоги від 26.01.2015 №17-08-17/712.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта ревізії, за наслідками якого прийнято оспорювану вимогу, суперечать вимогам законодавства.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) підтримав повністю та пояснив суду, що п.2 вимоги ДФІ в Рівненській області від 26.01.2015 №17-08-17/712, прийнятої на підставі акта ревізії від 12.12.2014 №17-08-06/313, є протиправним, оскільки умови договорів на придбання житла, укладених Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації з метою виконання делегованих повноважень в інтересах територіальних громад Рівненської області в особі Рівненської обласної ради, відповідають вимогам Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Закону України «Про здійснення державних закупівель», Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. В силу вимог ст.47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та відповідно до рішення Рівненської обласної ради від 14.05.2010 №1603, у сфері управління Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації може бути лише майно, що забезпечує його діяльність. Позивач був визначений лише розпорядником, а не власником коштів обласного бюджету. Зазначив, що при здійсненні державної реєстрації придбаного за кошти обласного бюджету житла для працівників бюджетної сфери за державною формою власності, державним реєстратором було допущено помилку, не враховано джерело фінансування придбання нерухомого майна. Жодних втручань під час проведення державної реєстрації позивачем вчинено не було, що підтверджується актом ревізії. Звернув увагу суду на те, що Закон України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» перехід права власності з комунальної до державної пов'язує з такою обов'язковою обставиною як відповідне волевиявлення на зазначену передачу як суб'єкта комунальної власності (Рівненської обласної ради), так і Кабінету Міністрів України. Позивач не вчиняв жодних дій, пов'язаних з відчуженням квартир за власним волевиявленням, а діяв в інтересах територіальних громад Рівненської області в особі Рівненської обласної ради в межах рішення від 22.04.2011 №256. Відтак, позивач не може нести відповідальності як за дії державних реєстраторів, так і за дії Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради, які прийняли рішення про перехід права власності на квартири на користь інших осіб. Вказав, що вимога відповідача щодо повернення до комунальної власності квартир, придбаних за рахунок коштів бюджету, не може бути виконана ДПБА Рівненської ОДА, та не може бути йому адресована, оскільки останній не є власником зазначеного житла. Рішень щодо делегування інших повноважень позивачу, окрім придбання квартир для працівників бюджетної сфери, Рівненською обласною радою не приймалося. Зважаючи на викладене, вимога щодо повернення квартир може бути адресована лише власнику квартир - Рівненській обласній раді. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачем позовні вимоги не визнано повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях.

У судовому засіданні представники відповідача надали пояснення, тотожні письмовим запереченням, а зокрема пояснили, що під час проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДПБА Рівненської ОДА, встановлено порушення Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації вимог ст.ст.327, 328 Цивільного кодексу України, п.32 ч.1 ст.43, ч.ч.4,5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.1 ст.5 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності». Вказані порушення допущені при укладенні договорів купівлі-продажу квартир для працівників бюджетної сфери, умовами яких передбачено перехід права власності до Покупця (Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації), реєстрації цих квартир (що знаходяться в м.Рівному за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2) як державної форми власності, передачі цих квартир та документів на них іншим юридичним особам (Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Прокуратурі Рівненської області, Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області) та фізичній особі Сад С.І. Вказали, що кошти бюджету розвитку Рівненського обласного бюджету на придбання житла для працівників бюджетної сфери на суму 1800000,00грн. виділено Головному управлінню з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації як головному розпоряднику за КТКВ 150101 «Капітальні вкладення» без передачі вказаних коштів як міжбюджетного трансферту Державному бюджету України. Відтак, чотири квартири загальною вартістю 1773000,00грн., придбані Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, є комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування», правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі вирішення питання їхнього відчуження, здійснюють лише органи місцевого самоврядування від імені та інтересах відповідних територіальних громад. У ході проведення ревізії було встановлено, що жодних рішень про передачу у державну власність чотирьох квартир вартістю 1773000,00грн., які є об'єктами права комунальної власності, не приймалося. Таким чином, з метою усунення виявлених порушень, на виконання вимог п.7 ст.10 Закону України «Про здійснення фінансового контролю в Україні» ДФІ в Рівненській області було надіслано ДПБА Рівненської ОДА оспорювану вимогу, яка з огляду на викладене є законною. Зазначили, що оспорювана вимога може бути виконана, зокрема шляхом подання позивачем позову про визнання договорів купівлі-продажу недійсними. Вказали на безпідставність позовних вимог, просили у задоволенні позову відмовити повністю.

У ході розгляду справи судом було залучено до участі у справі ОСОБА_6 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

У судовому засіданні представником третьої особи надано пояснення, згідно з якими позов є обґрунтованим, а заявлена вимога протиправною. Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності. Зокрема, статтею 387 Цивільного кодексу України власнику надано право витребовувати майно із чужого незаконного володіння. Відтак, оспорювана вимога про повернення майна у комунальну власність не може бути адресована ДПБА Рівненської ОДА. Така вимога може бути заявлена виключно власнику майна, тобто Рівненській обласній раді, яка діє в інтересах територіальних громад. Повернення майна базується на визнанні права власності абсолютним правом, яке не припиняється із незаконною чи помилковою реєстрацією.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, допитавши свідка, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації є правонаступником Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 13.11.2012 №156-к «Про впорядкування структури Рівненської обласної державної адміністрації» (ч.2 п.2 Положення про Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядження голови Рівненської облдержадміністрації від 18.01.2013 №24).

З 18.11.2014 по 12.12.2014 ДФІ в Рівненській області відповідно до звернення СУ УМВС України в Рівненській області від 06.11.2014 №18/9888, постанов старшого слідчого в особливо важливих справах СУ УМВС України в Рівненській області від 24.10.2014, 26.11.2014, ухвал Рівненського міського суду Рівненської області від 03.11.2014, від 02.12.2014 проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДПБА Рівненської ОДА за період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За наслідками ревізії складено акт від 12.12.2014 №17-08-06/313.

На підставі даного акта ревізії, з метою повного усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення надалі, ДФІ в Рівненській області надіслано ДПБА Рівненської ОДА вимогу від 26.01.2015 №17-08-17/712, згідно з п.2 якої контролюючий орган вимагає забезпечити повернення до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Рівненської області, квартир, придбаних за рахунок коштів бюджету розвитку Рівненського обласного бюджету, що знаходяться в м.Рівне за адресами: АДРЕСА_3; АДРЕСА_15.

Як вбачається з акта ревізії від 12.12.2014 №17-08-06/13, відповідач вважає, що при укладенні договорів купівлі-продажу квартир для працівників бюджетної сфери, умовами яких передбачено перехід права власності до Покупця (Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації), реєстрації квартир (що знаходяться в м.Рівному за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2) як державної форми власності, передачі цих квартир та документів на них іншим юридичним особам (Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Прокуратурі Рівненської області, Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області) та фізичній особі ОСОБА_7, Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації порушено вимоги ст.ст.327, 328 Цивільного кодексу України (зі змінами), п.32 ч.1 ст.43, ч.ч.4,5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/9777-ВР (зі змінами), ч.1 ст.5 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 №147/98-ВР.

Суд не погоджується з цими висновками контролюючого органу, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 18 рішення Рівненської обласної ради від 22.04.2011 №256 «Про внесення змін до обласного бюджету на 2011 рік» затверджено зміни до переліку об'єктів, видатки на які у 2011 році будуть здійснюватися за рахунок коштів бюджету розвитку обласного бюджету, в тому числі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на соціально-економічний розвиток, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 №297-р (Додаток 7).

Згідно з Додатком (до зазначеного рішення від 22.04.2011 №256) №7 «Зміни до переліку об'єктів, видатки на які у 2011 році будуть здійснюватися за рахунок коштів бюджету розвитку обласного бюджету», для головного розпорядника коштів Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації за КТКВ 150101 «Капітальні вкладення» затверджено бюджетні призначення в сумі 1800000,00грн. на придбання службового житла для працівників бюджетної сфери, зокрема:

- Рівненській обласній державній адміністрації - 450000,00грн.;

- Прокуратурі Рівненської області - 450000,00грн.;

- Управлінню служби безпеки України в Рівненській області - 450000,00грн.;

- Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області - 450000,00грн.

Пунктом 3 розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 06.05.2011 №225 «Про перелік об'єктів будівництва на 2011 рік» внесено зміни до переліку об'єктів, видатки на які у 2011 році будуть здійснюватися за рахунок коштів бюджету розвитку обласного бюджету, згідно з Додатком 3.

Додатком (до зазначеного розпорядження від 06.05.2011 №225) №3, замовниками придбання житла для працівників бюджетної сфери на загальну суму 1800000,00грн. визначено:

- Рівненську обласну державну адміністрацію - на суму 450000,00грн.;

- Прокуратуру Рівненської області - на суму 450000,00грн;

- Управління служби безпеки України в Рівненській області - на суму 450000,00грн.;

- Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області - на суму 450000,00грн.

Розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 16.06.2011 №306 «Про внесення змін до переліку об'єктів будівництва на 2011 рік» внесено зміни до розпорядження від 06.05.2011 №225, зокрема, замовником придбання житла для працівників бюджетної сфери на загальну суму 1800000,00грн. визначено Головне управління з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації.

Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації, за результатами процедур відкритих торгів укладено договори на придбання квартир для працівників бюджетної сфери на загальну суму 1343000,00грн., зокрема:

- з СПД ОСОБА_8, що діяла від імені власника ОСОБА_9, - договір від 25.08.2011 (зареєстровано в реєстрі за №2200) - щодо купівлі-продажу двокімнатної квартири житл.пл.36,0кв.м, заг.пл.66,3кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5; вартість квартири - 430000,00грн

- з ТзОВ «Реноме-Євробуд» - договір від 08.12.2011 (зареєстровано в реєстрі за №977) - щодо купівлі-продажу трикімнатної квартири житл.пл.50,5кв.м, заг.пл.89,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6; вартість квартири -448000,00грн.;

- з ППФ «Асканіт» - договір від 12.12.2011 (зареєстровано в реєстрі за №1038) - щодо купівлі-продажу двокімнатної квартири житл.пл.30,6кв.м, заг.пл.60,6кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7; вартість квартири - 448000,00грн.;

- з ППФ «Асканіт» - договір від 12.12.2011 (зареєстровано в реєстрі за №1035) - щодо купівлі-продажу двокімнатної квартири житл.пл.31,7кв.м, заг.пл.68,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8; вартість квартири - 447000,00грн.

Виконання умов укладених договорів купівлі-продажу підтверджується платіжними дорученнями від 31.08.2011 №284, 19.12.2011 №7, 19.12.2011 №19, 19.12.2011 №20, 16.12.2011 №6, 16.12.2011 №8, 16.12.2011 №9, 16.12.2011 №10, 16.12.2011 №11, 16.12.2011 №13 та актами передачі-приймання, відповідно до яких Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації прийнято вищезазначені квартири: від ОСОБА_9 - акт від 29.08.2011 №1; від ТзОВ «Реноме-Євробуд» - акт від 12.12.2011; від ППФ «Асканіт» - акт від 12.12.2011; від ППФ «Асканіт» - акт від 12.12.2011.

З інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.12.2014 вбачається, що на підставі договорів купівлі-продажу, актів передачі-приймання Комунальним підприємством «Рівненське бюро технічної інвентаризації» було здійснено державну реєстрацію прав власності на зазначені квартири за Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації за державною формою власності.

Надалі, вищезазначені квартири Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації було передано згідно з актами приймання-передачі наступним чином:

- Прокуратурі Рівненської області за актом від 20.01.2012 - трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9;

- Управлінню служби безпеки України в Рівненській області за актом від 27.12.2011 - двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10;

- Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області за актом від 30.12.2011 - двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11.

Також, Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації за актом приймання-передачі від 12.10.2011 гр.ОСОБА_7 як одержувачу квартири передано будинкову книгу та технічний паспорт на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12.

Відповідно до ч.3 ст.71 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), капітальні видатки бюджету розвитку спрямовуються на будівництво і придбання житла окремим категоріям громадян відповідно до законодавства.

В силу вимог ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 N280/97-ВР (далі - Закон N280/97-ВР), територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти.

Згідно з ч.5 ст.60 Закон N280/97-ВР, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Поряд з цим, в силу вимог Закону України Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 №586-XIV (далі - Закон №586-XIV), місцеві адміністрації та відповідно їх структурні підрозділи здійснюють повноваження, делеговані їм відповідними радами. Делегування радами повноважень місцевим державним адміністраціям супроводжується передачею фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення (статті 1, 14, 34).

Судом встановлено, що майно, яке належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області Рівненській обласній державній адміністрації передано в управління рішенням Рівненської обласної ради від 14.05.2010 №1603 «Про управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад області».

Розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 08.11.2011 №547 визначено, що структурні підрозділи облдержадміністрації здійснюють виключно ті повноваження місцевого самоврядування, які делеговані їм відповідними радами, зокрема, управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, без права ліквідації та відчуження.

Судом встановлено, що Головне управління з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації, яке є структурним підрозділом Рівненської обласної державної адміністрації, визначено головним розпорядником коштів бюджету розвитку обласного бюджету при внесенні змін до обласного бюджету на 2011 рік рішенням Рівненської обласної ради від 22.04.2011 №256 з урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.22 БК України.

Ця обставина визнається відповідачем у акті ревізії від 12.12.2014 №17-08-06/13.

Головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 БК України отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень. Головні розпорядники бюджетних коштів мають право на отримання бюджетних асигнувань, взяття зобов'язань і здійснення видатків з бюджету.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.2 БК України, бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Згідно з п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 N2289-VI, чинного на момент проведення торгів (далі - Закон N2289-VI), договір про закупівлю - договір, який укладається між замовником і учасником за результатами процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари за державні кошти.

Договір про закупівлю укладається у письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Господарського кодексу України (далі - ГК України), що кореспондує зі ст.40 Закону N2289-VI.

Згідно з приписами ст.7 Закону N2289-VI, Державне казначейство України перевіряє наявність та відповідність укладеного договору про закупівлю звіту про результати проведення процедури закупівлі та річному плану закупівель, правильність їх оформлення відповідно до законодавства, зокрема і ст.41 Закону N2289-VI.

Під час судового розгляду суд переконався, що умови вищезазначених договорів, укладених Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації за результатами проведених торгів з метою виконання делегованих повноважень, що передбачають набуття права власності в інтересах територіальних громад Рівненської області на квартири, що є предметом закупівлі, відповідають вимогам вищенаведених норм.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що Головне управління з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації внаслідок укладення вищезазначених договорів купівлі-продажу набуло права власності на обумовлені квартири, оскільки виконуючи рішення Рівненської обласної ради від 22.04.2011 №256, управління здійснювало делеговані повноваження, і як покупець за договором діяло в інтересах територіальних громад Рівненської області в особі Рівненської обласної ради, та набувало в її інтересах відповідних прав і обов'язків покупця.

Відповідно до ст.47 Закону №586-XIV, для забезпечення діяльності місцевих державних адміністрацій, їх структурних підрозділів за ними на праві управління закріплюється майно, що є державною власністю.

Вищезазначеним рішенням Рівненської обласної ради від 14.05.2010 №1603 урегульовано питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад області - передано в управління Рівненській обласній державній адміністрації.

В силу вимог ст.ст.2, 326 ЦК України, суб'єктом права державної власності є Держава Україна, від імені та в інтересах Держави Україна право власності здійснюють органи державної влади.

Статтею 4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» від 21.09.2006 №185-V визначено коло суб'єктів управління об'єктами державної власності, серед яких відсутні місцеві державні адміністрації та їх структурні підрозділи.

Зважаючи на викладене, Головне управління з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації не могло набувати у власність будь-яке майно, а тому посилання відповідача на перехід до цього структурного підрозділу права власності на обумовлені квартири внаслідок укладення договорів щодо придбання житла для працівників бюджетної сфери суперечить чинному законодавству.

Як зазначає відповідач, перехід права власності з комунальної у державну відбувся внаслідок проведення державної реєстрації права власності.

З досліджених у судовому засіданні заяв Головного управління з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації від 29.08.2011 та від 13.12.2011, наданих ним КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»,вбачається, що управлінням до реєстраційного органу були надані нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу, технічні паспорти та будинкові книги. Форму власності у вказаних заявах Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації самостійно визначено не було.

В силу вимог ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 N1952-IV, єдиним суб'єктом, уповноваженим приймати рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, відмови в державній реєстрації, є державний реєстратор, який приймає рішення про державну реєстрацію прав, відмову в такій реєстрації, її зупинення, про державну реєстрацію обтяжень, про скасування запису, погашення запису та внесення змін до записів у Державному реєстрі прав.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Під час проведення державної реєстрації обумовлених квартир жодного втручання в дії державного реєстратора Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації допущено не було, що підтверджується матеріалами ревізії та показаннями свідка ОСОБА_10

Як вбачається з витягів від 29.08.2011 та від 14.12 2011 про державну реєстрацію прав, державним реєстратором під час проведення реєстрації прийнято рішення про реєстрацію квартир (що знаходяться в м.Рівному за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2) за державною формою власності.

На момент здійснення обумовленої реєстрації права власності порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно було врегульовано Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 N703 (далі - Порядок №703).

Згідно п.32 Порядку №703, для проведення державної реєстрації права власності на підставі рішення про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27-29 і 31 цього Порядку, подає:

1) рішення правонабувача майна, уповноваженого ним органу про надання згоди на передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

2) акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна, відповідно до якого оформлено передачу такого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 N147/98-ВР, передача об'єктів з комунальної у державну власність здійснюється за рішенням сільських, селищних, міських, районних у містах рад - щодо об'єктів права комунальної власності відповідних територіальних громад. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що передача об'єктів з комунальної у державну власність здійснюється за наявності згоди на передачу Кабінету Міністрів України.

Таким чином, перехід права власності з комунальної до державної закон пов'язує з такою обов'язковою умовою як відповідне волевиявлення на зазначену передачу як суб'єкта комунальної власності (Рівненської обласної ради), так і Кабінету Міністрів України.

Позивач не є уповноваженим органом щодо прийняття у державну власність житла, придбаного за кошти обласного бюджету. Під час судового розгляду підтвердилася відсутність будь-яких рішень позивача (чи Головного управління з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації) з цього приводу.

Суд прийшов до висновку, що державним реєстратором при здійсненні реєстрації обумовлених квартир було допущено помилку у визначенні форми власності у зв'язку з неврахуванням джерела фінансування придбання нерухомого майна.

Суд вважає необґрунтованими висновки ДФІ в Рівненській області щодо порушення Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації під час передачі квартир юридичним особам (Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Прокуратурі Рівненської області, Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області) та гр.ОСОБА_7 вимог ст.ст.327, 328 ЦК України, п.32 ч.1 ст.43, ч.ч.4,5 ст.60 Закону №280/9777-ВР, ч.1 ст.5 Закону №147/98-ВР, оскільки управління не вчиняло будь-яких дій, пов'язаних з відчуженням квартир і не могло вчиняти, так як не набувало права власності на обумовлені квартири, а діяло в інтересах територіальних громад Рівненської області в особі Рівненської обласної ради в межах рішення Рівненської обласної ради від 22.04.2011 №256.

Судом встановлено, що підставою виникнення права власності на квартиру (що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12, гр. ОСОБА_11 є наказ Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 11.11.2011 №592. Перехід права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_13, до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області відбувся на підставі свідоцтва НОМЕР_1 від 19.01.2012, виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради. Щодо квартир, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_14, кв.221, то останні залишаються у віданні позивача. Вказані обставини підтверджено інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.12.2014 та матеріалами ревізії, зокрема, довідкою зустрічної звірки від 26.11.2014 №17-06-08/938.

Відповідно до ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відтак, позивач не може нести відповідальності за дії державного реєстратора, який здійснював державну реєстрацію права власності на обумовлені квартири, за дії Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради, які прийняли рішення про перехід права власності на квартири на користь інших осіб .

Крім того, надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус Державної фінансової інспекції в Україні, її функції та правові основи діяльності визначаються Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 N2939-XII (далі - Закон N2939-XII).

Відповідно до ст.2 Закону N2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю шляхом проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За змістом ст.10 Закону N2939-XII органу державного фінансового контролю надано право: перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень.

Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому, є обов'язковою для виконання.

Проте, з приводу вимоги органу державного фінансового контролю вчинити певні дії в інтересах територіальних громад сіл, селищ та міст Рівненської області - забезпечити повернення до комунальної власності вищезазначених квартир, суд зазначає, що в силу приписів Цивільного кодексу України правом витребування майна з чужого незаконного володіння користується власник майна або уповноважена ним особа.

Зокрема, згідно зі ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст.19 Закону N1952-IV). При цьому, повернення майна базується на визнанні права власності абсолютним правом, яке не припиняється із незаконною чи помилковою реєстрацією.

Таким чином, вимога про забезпечення повернення майна у комунальну власність може бути заявлена виключно власнику, Рівненській обласній раді, яка діє в інтересах територіальних громад. Пред'явлення такої вимоги позивачу суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності п.2 вимоги від 26.01.2015 №17-08-17/712 щодо забезпечення повернення до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Рівненської області, квартир, придбаних за рахунок коштів бюджету розвитку Рівненського обласного бюджету, що знаходяться в м.Рівне за адресами: АДРЕСА_3; АДРЕСА_15, а тому позов належить задовольнити.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати п.2 вимоги Державної фінансової інспекції в Рівненській області №17-08-17/712 від 26.01.2015 року.

Присудити на користь позивача Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.