Справа № 2-а-10115/11
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2011 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок щомісячної компенсації за втрату годувальника та виплату недоплачених сум пенсії,

в с т а н о в и в :

23 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області (далі ОСОБА_2 ПФУ), у якому зазначала, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною померлого громадянина ОСОБА_3 із числа ліквідаторів категорії 1, інваліда І групи, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, яким вносилися зміни у ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а щомісячна компенсація в разі втрати годувальника визначалася в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У звязку з цим, вона звернулася до ОСОБА_2 ПФУ із заявою про перерахунок розміру щомісячної компенсації в разі втрати годувальника, 02 березня 2011 року від відповідача нею був отриманий лист про відмову у перерахунку компенсації.

Вважає, що такі дії ОСОБА_2 ПФУ суперечать вимогам зазначеного вище Закону та порушують її права.

Просила визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови їй у перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника протиправними, зобовязати ОСОБА_2 ПФУ провести з 25 лютого 2011 року перерахунок розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника згідно із ст. 52, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачену суму компенсації з урахуванням проведених виплат.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, вважає свої дії правомірними, оскільки позивачу щомісячна компенсація за втрату годувальника виплачується згідно із вимогами чинного законодавства.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дружиною померлого громадянина з числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням № 028655.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції до 01 січня 2008 року) щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Підпунктом 14 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, були внесені зміни у ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У частині першій слова 50 процентів мінімальної пенсії за віком замінено словами 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у попередній редакції, тому позивач має право на виплату щомісячної компенсації в разі втрати годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14 червня 2011 року, який набрав чинності 19 червня 2011 року, встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу даної норми випливає, що визначення порядку та розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника, передбаченої ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 установлено, що щомісячна компенсація сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, не може бути нижчою від 10 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України.

Визначаючи порядок і розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника Кабінет Міністрів України повинен був встановити розмір цієї компенсації не порушуючи положень ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У ч. 4 ст. 9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя № 9 від 01 листопада 1996 року розяснив, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру щомісячної компенсації непрацездатним членам сімї за втрату годувальника застосуванню підлягає ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розміри, визначені постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 і від 06 липня 2011 року № 745.

Листом від 02 березня 2011 року № 786-1/І-01 ОСОБА_2 ПФУ позивачу у проведенні перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника відмовило.

Дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника відповідно до ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи суперечать вимогам цього Закону, тому судом вони визнаються протиправними.

Із змісту ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру щомісячної компенсації непрацездатним членам сімї за втрату годувальника за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 ПФУ повинно виплачувати позивачу ОСОБА_1 щомісячну компенсацію за втрату годувальника, передбачену ч. 1 ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо проведення з 25 лютого 2011 року перерахунку розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком та доплати недоотриманих сум компенсації заявлені в межах строку звернення до адміністративного суду та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 159 163, 1832, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника відповідно до ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 25 лютого 2011 року ОСОБА_1 перерахунок розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника згідно із ч. 1 ст. 52, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, і виплатити недоплачену суму компенсації з урахуванням проведених виплат.

Постанова суду в частині присудження виплати щомісячної компенсації за втрату годувальника в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.