Справа № 9101/4534/2011
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2011 р. справа № 2а-1400/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 листопада 2010 року у справі №2а-1400/2010 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська про зобовязання здійснити перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

19.10.2010 р. позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобовязати відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за забезпечити її виплату з квітня 2010 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 листопада 2010 року (суддя Кіряк А.В.) адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська про визнання незаконними дій по відмові в виплаті щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязання нарахувати та виплатити цю допомогу задоволено частково.

Дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська по відмові в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнано протиправними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська нарахувати та виплатити ОСОБА_2 згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за період з 01.04.2010р. по 01.11.2010 р., - виходячи з мінімальної пенсії за віком на час виплати та виключивши про нарахуванні вже нараховану та виплачену за зазначений час суму щомісячного підвищення до пенсії.

В останній частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 р., набув статусу «Дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.2006 р. дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як особі, що має статус «Дитина війни», позивачу у 2006 та 2007 роках не призначалося, не нараховувалося та не виплачувалося підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а з 2008 року вказаний вид підвищення до пенсії призначався позивачу та виплачувався частково, у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду з позовом 19.10.2010 р. (а.с. 2).

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що передбачене Законом України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії є окремим видом соціальної підтримки певної категорії населення, означеним Законом врегульований окремий вид правовідносин, але при цьому строк для звернення до суду не встановлений, колегія суддів вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Виходячи з наведених правових норм та приймаючи до уваги, що адміністративний позов подано з порушенням законодавчо встановленого строку звернення до суду, питання про поновлення строку позивачем не порушувалось, колегія суддів дійшла висновку, що недотримання судом першої інстанції зазначених вище норм є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, предявлених за період до 19.04.2010 р., і залишення позовної заяви в цій частині без розгляду.

Стосовно решти позовних вимог, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» змінено, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На 2009, 2010 роки дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не обмежена.

Виходячи з наведених норм, п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в період з 19.04.2010 р. по 01.11.2010 р. позивачу повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч. 3 ст. 28 цього Закону застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «Дитина війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Відсутність грошових коштів на виплату підвищення до пенсії в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус «Дитина війни», права на отримання такої надбавки. Закон України не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що за період з 19.04.2010 р. по 01.11.2010 р. судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 197, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01листопада 2010 року у справі № 2а-1400/2010 скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 01.04.2010 р. по 18.04.2010 р., позовну заяву ОСОБА_2 в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01листопада 2010 року у справі № 2а-1400/2010 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко