Справа № 803/1542/15
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року Справа № 803/1542/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з позовом до Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ратнівська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 05.02.2015 року по 11.02.2015 року Камінь-Каширським відділенням Ратнівської ОДПІ проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки був складений акт №20-17/НОМЕР_1 від 17.02.2015 року. На підставі акта перевірки було винесене податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 169980,00 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 42495,00 грн., а всього на 212475,00 грн.

Позивач вважаю необґрунтованими висновки Камінь-Каширського відділення Ратнівської ОДПІ, викладені в акті перевірки, зокрема про виплату доходів без утримання та сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 169980 грн., оскільки податковим органом проведено перевірку з численними порушеннями вимог чинного законодавства. Так, у відповідача не було законних підстав проводити перевірку; від контролюючого органу не надходило жодного письмового запиту щодо виявлених у нього порушень законодавства та вимог їх спростувати. Крім того, позивач зазначає, що контролюючий орган не повідомив заздалегідь про проведення перевірки, а наказ про її проведення вже вручив під час її проведення.

Також позивач вказує на те, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 pоку №71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Оскільки сума доходу позивача за попередній календарний рік була значно менша 20 мільйонів гривень, позивач будь-яких заяв щодо проведення перевірки не подавав, а також відсутні рішення суду або підстави, які випливають згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, тому позивач вважає, що контролюючий орган не мав проводити вищевказану перевірку.

На підставі вищевикладеного позивач вважає, що в результаті незаконно проведеної перевірки, підстави для проведення якої були відсутні, відповідач протиправно прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304., котре фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просить скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в запереченні проти позову та в судовому засіданні просив в позові відмовити, оскільки наведені в позовній заяві доводи не спростовують факт виплати позивачем доходів без утримання та сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб в загальному розмірі 169980 грн.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з таких мотивів та підстав.

Камінь-Каширським відділенням Ратнівської ОДПІ з 05.02.2015 року по 11.02.2015 року проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки був складений акт №20-17/НОМЕР_1 від 17.02.2015 року (а.с.12-17). На підставі акта перевірки було винесене податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 169980,00 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 42495,00 грн., всього на 212475,00 грн. (а.с.18).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем з 01.06.2005 року, взятий на облік як платник податків в Камінь-Каширському відділенні Ратнівської ОДПІ з 01.06.2005 року, є платником єдиного податку та оподатковується за спрощеною системою оподаткування ІІ група (20%) з 01.01.2012 року, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД №454905, витягу з реєстру платників єдиного податку від 22.09.2014 року №116, свідоцтва платника єдиного податку серії А №533005, довідки про взяття на облік платника податків від 21.01.2006 року №1 (а.с.8-11).

З висновків акта перевірки від 17.02.2015 року №20-17/НОМЕР_1 слідує, що документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення фізичною особою ОСОБА_3 пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого йому визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 169980,00 грн.

До таких висновків контролюючий орган дійшов на підставі встановлених в акті перевірки наступних обставин.

Під час виїзду працівників контролюючого органу в с. Верхи для вручення субєкту господарської діяльності ОСОБА_3 повідомлення про початок та наказу про проведення перевірки 05.02 2015 року, в складі комісії було проведено обстеження місця здійснення підприємницькою діяльністю платника податків (стрічкової пилорами, яка належить ОСОБА_3 ), про що складено довідку. Під час обстеження було встановлено, що на пилорамі працювало двоє працівників, з якими не було укладено трудові договори в письмовій формі, чим порушено статтю 43 Конституції України та статті 21, 24, 24-1, 26 Кодексу законів про працю.

Згідно наданої інформації Верхівською сільською радою, протягом 2013-2014 років субєкт господарської діяльності ОСОБА_3 залучав до заняття підприємницькою діяльністю жителів с.Верхи та інших сіл.

Фізичній особі ОСОБА_3 21.01.2014 року було надіслано письмовий запит за №77/15-001 з вимогою надати письмове пояснення щодо використання найманої праці та представити документальні підтвердження отриманих протягом 2012-2014 років доходів, походження сировини для виготовлення реалізованої продукції . Протягом 10 робочих днів та на дату закінчення перевірки пояснень від ОСОБА_3 податковий орган не отримав.

У відповідності до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, поданої 11.01.2013 року за зареєстрованої за №8658 субєкт господарської діяльності ОСОБА_3 отримав у 2012 році дохід в сумі 173200 грн. Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, поданої 11.02.2014 року та зареєстрованої за № ОСОБА_3 отримав у 2013 році дохід в сумі 380000 грн. У відповідності до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця, поданої 09.02.2015 року та зареєстрованої за № субєкт господарської діяльності ОСОБА_3 отримав у 2014 році дохід в сумі 580000 грн. Всього, згідно поданої звітності, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 за 2012-2014 роки отримав дохід в сумі 1133200 грн.

Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку - форми 1ДФ по доходах за цивільно-правовими угодами або виплат самозайнятим особам субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 протягом 2012-2014 років не подавались.

Відповідно до пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 297.3 ст.297 ПК України передбачено, що платник єдиного податку виконує передбачені цим Кодексом функції податкового агента у разі нарахування (виплати, надання) оподатковуваних податком на доходи фізичних осіб доходів на користь фізичної особи, яка перебуває з ним у трудових або цивільно-правових відносинах.

Відповідно до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата) (п.167.1 ст.167 ПК України).

Згідно п.127.1 ст.127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Як встановлено судом, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 не надано документів, які б підтверджували придбання сировини у юридичних осіб. Таким чином, за сировину було виплачено доходи без утримання та сплати позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2012-2014 року в сумі 169980,00 грн. (1133200,00 грн.х15%), а відтак застосування штрафних санкцій в розмірі 25 відсотків суми податку, що становить 42495,00 грн., відповідає вимогам п.127.1 ст.127 ПК України та фактичним обставинам справи.

Суд вказує на те, що позивачем в позовній заяві та в судовому засіданні не зазначалось про невідповідність висновків податкового органу щодо виплати доходів без утримання та сплати позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 169980,00 грн. фактичним обставинам. Будь-яких письмових доказів, які б свідчили про невідповідність висновків податкового органу суду не надано.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні письмові докази, які б свідчили про виплату доходів з утриманням та сплатою позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 169980,00 грн., а також те, що представником в судовому засіданні не акцентувалась увага суду на неправомірності висновків податкового органу в частині виплати доходів без утримання та сплати позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб, тому у суду відсутні підстави вважати, що висновок Камінь-Каширського відділення Ратнівської ОДПІ про виплату доходів без утримання та сплати позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 169980,00 грн. зроблений з порушенням вимог закону та не відповідає фактичним обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304 був акт перевірки від 17.02.2015 року №20-17/НОМЕР_1.

Судом встановлено, що позивач оскаржував згаданий акт перевірки та дії працівників Камінь-Каширського відділення Ратнівської ОДПІ під час проведення перевірки до Головне управління ДФС у Волинській області, про що подав скаргу від 18.03.2015 року (а.с.19-21).

Так, в листі від 30.04.2015 року №127/ФОП/03-20-14-14 (а.с.22-23) на скаргу позивача вищестоящий контролюючий орган - Головне управління ДФС у Волинській області визнав, що мали місце порушення та недоліки при складанні та надсиланні письмового запиту, організації проведення позапланової виїзної перевірки, оформленні та реалізації її результатів.

Суд погоджується з доводами позивача про порушення відповідачем податного законодавства під час проведення перевірки, за результатами якої був складений акт від 17.02.2015 року №20-17/НОМЕР_1, проте суд вважає такі порушення незначними, оскільки вони не спростовують встановлений в цьому акті факт виплати доходів без утримання та сплати позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 169980,00 грн. за 2012-2014 роки.

З огляду на зазначене, суд вважає, що допущені порушення контролюючим органом податного законодавства під час проведення перевірки позивача не можуть слугувати самостійною підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304, оскільки такі порушення відповідача не є наслідком для визнання судом протиправності нарахування позивачу податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 169980,00 грн.

Крім того, позивач посилається в позовній заяві на те, що відповідач не мав права проводити перевірку, оскільки пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 pоку №71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Проте таке обмеження не поширюється з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість. Оскільки перевірка позивача проводилася щодо повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, тому згаданий пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 pоку №71-VIII, на який посилався позивач в позовній заяві, не поширюється на перевірку, за результатами якої був складений акт від 17.02.2015 року №20-17/НОМЕР_1 та було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304.

Враховуючи те, що висновки податкового органу про порушення позивачем пп.168.1.1 п.168.1 ст.68 ПК України не спростовані, суд вважає податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304 обґрунтованим та не знаходить підстав для його скасування.

Отже, в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

За правилами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки позов не вирішено на його користь. Крім того, позивачем згідно квитанції №18 від 07.07.2015 року під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 182,70 грн. Оскільки даний адміністративний позов містить вимогу майнового характеру, а саме визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304 на загальну суму 212475,00 грн., де ставка судового збору становить 2 відсотки розміру майнових вимог, тому судовий збір має бути сплачений в розмірі 4249,50 грн. (212475,00 грн.х2%).

Отже, оскільки в задоволенні позову майнового характеру позивачу відмовлено, з позивача слід стягнути до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4066,80 грн. (4249,50 грн. 182,70 грн.).

Керуючись частиною 3 статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.03.2015 року №000062304 відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (44570, Волинська область, Камінь-Каширський район, село Верхи, вул. Миру, будинок 35, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4066,80 грн. (чотири тисячі шістдесят шість гривень 80 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 24 липня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук