Справа № 607/1395/15-а
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2015 Справа №607/1395/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого - судді Стельмащука П.Я.,

при секретарі Жара М.Т.;

за участю позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, третя особа підприємство «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом (в подальшому уточненим) до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, третя особа підприємство «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств, про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, скасування протоколу №41 від 15.08.2014р. комісії управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі з розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та зобовязання відповідача зарахувати позивачу до пільгового трудового стажу за списком №2 період роботи на посаді електрогазозварника з 17 грудня 1988 року по 29 серпня 2001 року, зазначеного в трудовій книжці під №№11-16 (при цьому врахувати запис №26, що вносить уточнення у запис №15) та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 07 серпня 2014 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 17.12.1988р. по 29.08.2001р. працював на посаді електрогазозварника на підприємстві «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств. 07.08.2014р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, так як на день звернення йому минуло 55 років, стаж роботи більше 25 років, з них більше 12 років і 6 місяців електрогазозварником. Відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії із посиланням на відсутність висновків щодо якості проведеної атестації робочих місць, наказів по підприємству про проведення атестації. Підстави відмови викладені у протоколі №41 від 15.08.2014р. комісії управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі з розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На думку позивача, в результаті порушення третьою особою законодавства щодо атестації робочих місць за умовами праці, відповідачем не зараховано позивачу пільгового стажу за період з 22.08.1992р. по 29.08.2001р. Проте, навіть за таких умов, на думку позивача, відповідач зобовязаний був зарахувати позивачу згаданий пільговий стаж, так як робота позивача електрогазозварником зафіксована в трудовій книжці позивача.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та наданих усних поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, подав суду письмове заперечення та усні пояснення, суть яких зводиться до наступного. Відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в якості умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачають не лише факт зайнятості працівника повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 для чоловіків після досягнення 55 років при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на визначених роботах, а й факт проведення атестації робочих місць. Також вказує на те, що в разі відсутності у трудовій книжці працівника відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження пільгового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тобто підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, зокрема, наявність професії чи посади в зазначеному списку, підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць (при наявності пільгового стажу після 21.08.1992 року дата затвердження Кабінетом Міністрів України Постановою №442 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці), а також зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. При призначенні такого роду пенсії для зарахування до стажу, що дає право на пенсію певного пятирічного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць. Позивачем не надано необхідних для призначення пенсії документів, а саме висновків щодо якості проведеної атестації робочих місць та накази по підприємству про проведення атестації. У пільгових довідках №54 та №55 від 03.06.2014р. зазначено, що атестація робочих місць з 1992 року не проводилась. Тому зарахувати до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992р. по 29.08.2001р. немає підстав. Так як пільговий стаж позивача, на думку відповідача, становить лише 3 роки 8 місяців і 5 днів, цього недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років у чоловіків. У задоволенні позову просить відмовити.

Третя особа підприємство «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств явку уповноваженого представника в судове засідання 21.07.2015р. не забезпечила, хоча повідомлялась про час і місце розгляду справи у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд встановив наступні обставини.

Трудовий стаж позивача розпочався 20.07.1976р. після зарахування слюсарем у Бобруйський філіал Запоріжського конструкторсько-технологічного інституту сільгоспмашинобудування.

Позивач 22.04.1981р. прийнятий на посаду слюсара-монтажника четвертого розряду в спеціалізоване ремонтно-будівельне управління Тернопільської облспоживспілки.

З 17.12.1988р. позивач переведений на цьому ж підприємстві газозварювальником четвертого розряду.

В подальшому найменування підприємства змінювалось, а також відбувалась реорганізація.

29.08.2001р. позивач звільнився з роботи на посаді електрогазозварювальника пятого розряду підприємства «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств.

З 29.04.2002р. по 30.05.2002р. позивач працював на посаді газозварювальника у приватному підприємстві «Родос», в подальшому на інших підприємствах та інших посадах, які не стосуються предмету спору.

Дані обставини випливають із записів у трудовій книжці позивача, копія якої міститься в матеріалах справи.

07.08.2014р. позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2.

15.08.2014р. комісія управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі для розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відмовила позивачу у призначенні такої пенсії. Дане рішення комісії оформлене протоколом №41 від 15.08.2014р.

Дану відмову комісія мотивувала тим, що позивачем не надано необхідних для призначення пенсії документів, а саме висновків щодо якості проведеної атестації робочих місць та накази по підприємству про проведення атестації. У пільгових довідках №54 та №55 від 03.06.2014р. зазначено, що атестація робочих місць з 1992 року не проводилась. Тому зарахувати до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992р. по 29.08.2001р. немає підстав. Так як пільговий стаж позивача, на думку відповідача, становить лише 3 роки 8 місяців і 5 днів, цього недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років у чоловіків.

Листом від 25.11.2014р. за №117 підприємство «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств повідомило адвоката позивача про те, що до 1992 року атестація робочого місця професії електрогазозварника була не обовязкова, а з 1992 року в архівних документах підприємства не містяться відомості про проведення атестації робочого місця електрогазозварника, тому інформацію про причину не проведення атестації надати не можу.

Листом від 06.05.2015р. за №1744 департамент соціального захисту населення Тернопільської ОДА повідомив адвоката позивача про відсутність відомостей стосовно проведення вищевказаним підприємством атестації робочих місць в період з 22.08.1992р. по 29.08.2001р.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність відмовити у задоволенні позову з наступних мотивів.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визначено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у Постановах від 25.11.2014р. по справі №21-519а14 і від 10.09.2013р. по справі №21-183а13.

Відповідно до ч. 1 статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність документального підтвердження зайнятості позивача за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці електрогазозварника на підприємстві «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств, з огляду на правову позицію Верховного Суду України з приводу застосування норм матеріального права, приводять до висновку, що відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пільгової пенсіїдіяв правомірно, тобто у межах своїх повноважень, у спосіб та порядок визначений чинним законодавством України.

Таким чином, суд при розгляді даної адміністративної справи, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні, не вбачає підстав для задоволення позову.

Так як, рішення ухвалено не на користь позивача, судові витрати йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 5-11, 69-72, 122, 158-163, 185, 186, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, третя особа підприємство «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий П.Я.Стельмащук