Справа № 442/1198/15а,2а/442/59/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р. Справа № 876/3550/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Курильця А.Р., Кухтея Р.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Комунального закладу Львівської обласної ради «Нагуєвицька спеціальна загально-освітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2015 року у справі за позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора Львівської області в інтересах ОСОБА_1 до Комунального закладу Львівської обласної ради «Нагуєвицька спеціальна загально-освітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» третьої особи Органу опіки і піклування Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах ОСОБА_1 17.02.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального закладу Львівської обласної ради «Нагуєвицька спеціальна загально-освітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» просить визнати бездіяльність комунального закладу Львівської обласної ради Нагуєвицька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів щодо невиплати випускнику з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одноразової грошової допомоги неправомірною та зобовязати зазначену установу нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 7603 грн. 50 коп..

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2015 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Комунальний заклад Львівської обласної ради «Нагуєвицька спеціальна загально-освітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить постанову скасувати та прийняти нову якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 24.06.2009 року № 242 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 10.12.2008 року по 30.05.2014 року ОСОБА_1 навчалася та виховувалася в комунальному закладі Львівської обласної ради Нагуєвицька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів, де перебувала на повному державному утриманні. З 01.09.2014 року ОСОБА_1 навчається у навчальному закладі «Дрогобицький механіко-технологічний коледж».

Як встановлено в ч. ч. 1-3 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі, ОСОБА_1, при випуску з навчального закладу має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716 грн.

Судом встановлено, що адміністрація комунального закладу Львівської обласної ради Нагуєвицька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів при складанні кошторису для виплат грошової допомоги випускнику ОСОБА_1 вказаної грошової допомоги, керувалась підпунктом 1 п.13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, яким передбачено виплату грошової допомоги в розмірі не менше як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 42,50 грн. Внаслідок чого, 26.12.2013 року навчальним закладом неповнолітній дитині, позбавленій батьківського піклування ОСОБА_1 виплачена грошова допомога у сумі 112 грн. 50 коп., що стверджується відповідним видатковим касовим ордером.

Як встановлено в пп. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» № 226 від 05.04.1994 року зі змінами та доповненнями, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м'яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Статтею 39-9 вказаного вище Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Норми ст. ст. 25, 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі.

Крім того, як встановлено в ст. 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 зазначеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується і охороняються державною.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час розгляду та вирішення цієї справи застосуванню підлягає частина 7 статті 8 Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги прокурора в інтересах ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності комунального закладу Львівської обласної ради Нагуєвицька спеціальна загально-освітня школа-інтернат І-ІІ ступенів, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» та зобов'язання нарахувати та сплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, проте виплату вказаної допомоги вважає за доцільне провести з урахуванням сплаченої суми допомоги у розмірі 112,50 грн. підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального закладу Львівської обласної ради «Нагуєвицька спеціальна загально-освітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» залишити без задоволення.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2015 року у справі №442/1198/15-а провадження № 2-а/442/59/2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді А.Р. Курилець

ОСОБА_2