Справа № 826/13273/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 липня 2015 року № 826/13273/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Паньківу В.В., розглянувши адміністративну справу

за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн»
до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

за участю представників сторін:

від позивача: Тригубчук О.В.

від відповідача: Ященко В.В., Шило М.Ю.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21.07.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків (надалі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2015р. № .

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем безпідставно зроблено висновки, щодо допущення позивачем порушень строків повернення готівкових коштів отриманих під звіт та не забезпечення своєчасного оприбуткування готівкових коштів у КОРО.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву. В судовому засіданні представник Відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Співробітниками Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків проведено фактичну перевірку пункту продажу, який належить ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» та розташований за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 1.

За результатами перевірки складено акт № 0047/28-10/39-30/35625082 від 02.04.2015р. (надалі - акт перевірки).

Проведеною перевіркою встановлено наступні порушення: підпункту 2.6 пункту 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого Постановою Правління Національного банку України N637 від 15.12.2004 року (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого позивачем не своєчасно здійснено оприбуткування готівкових коштів у сумі 1 343 692,50 грн.; пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого затвердженого Постановою Правління Національного банку України N637 від 15.12.2004 року (зі змінами та доповненнями), зокрема встановлено перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки в розмірі 50 000,00 грн.

У зв'язку із встановленням допущення позивачем зазначених порушень податковим органом 23.04.2015р. винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 6 730 962,50 грн.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6 718 462,50 грн. застосовано до позивача у зв'язку із встановленням не забезпечення останнім своєчасного оприбуткування готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 1 343 692,50 грн., зокрема, перевіркою встановлено, що кошти які надійшли 06.02.15р. на підставі Z - звіту № 308 від 06.02.15р. в сумі 145 399,00 грн. оприбутковано в КОРО № р/1 08.02.2015р., готівкові кошти які надійшли в період з 30.05.2015р. по 29.06.2015р. включно на підставі Z - звітів № 373-403 на загальну суму 1 198 293,50 грн. оприбутковано в КОРО № р/2 лише після 31.07.2015р.

Відповідно до п. 2.6 глави 2 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК, оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п. 1.2 глави 1 вказаного Положення, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до визначення цього ж пункту, книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

З матеріалів справи вбачається, що позивач проводив готівкові розрахунки із застосуванням реєстратора розрахункових операцій.

Отже, оприбуткуванням готівки для позивача є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій, на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Щодо оприбуткування коштів в сумі 145 399,00 грн., що надійшли на підставі Z - звіту № 308 від 06.02.15р.

Відповідно до наявних матеріалів справи та наданих представником відповідача пояснень, судом встановлено, що на переконання податкового органу такі кошти фактично оприбутковано 08.02.2015р., на сторінках 60-61 КОРО № р/1.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, кошти в сумі 145 399,00 грн. надійшли 06.02.2015р., відповідно до прибуткових ордерів №1-199 від 06.02.2015р., №1-200 та №1-205.

Відповідно до наявної в матеріалах копії КОРО №р/1, оприбуткування таких коштів здійснено 06.02.2015р. на сторінках 48-49, однак, в подальшому даний запис анульовано відповідальною за ведення КОРО особою, у зв'язку із встановленням помилок.

В подальшому запис про оприбуткування готівки 06.02.2015р. перенесено на сторінку 60-61 книги ОРО №р/1, з аналізу яких вбачається, що запис про оприбуткування готівки за 06.02.2015р. в сумі 145 399,00 грн. йде у першому рядку, далі продовжено записи щодо оприбуткування готівки за 08.02.2015р.

Оприбуткування готівкових коштів, які надійшли 06.02.2015р. на підставі Z - звіту № 308 від 06.02.2015р. в сумі 145 399,00 грн. саме 06.02.2015р. підтверджується також наданими до матеріалів справи копіями супровідних відомостей до сумки з грошовою виручкою №1358 від 06 того 2015 року та №4658 від 07 лютого 2015 року, відповідно до яких підтверджується передання інкасатору ПАТ «АК «Експрес-Банк» виручки отриманої 06.02.2015 на підставі 2-звіту №308, для зарахування на рахунок позивача.

Враховуючи наведені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що готівкові кошти в сумі 145 399,00 грн. що надійшли 06.02.2015р. року на підставі Z - звіту №308 від 06.02.2015р. оприбутковані позивачем КОРО №р/1 в день їх надходження, а саме, 06.02.2015р.

Щодо оприбуткування коштів в сумі 1 198 293,50 грн. що надійшли на підставі Z - звітів № 373-403 в період з 30.05.2015р. по 29.06.2015р.

Відповідно до наданих суду пояснень, висновки податкового органу обґрунтовуються тим, що позивачем не забезпечено своєчасно оприбуткування готівкових коштів в сумі 1 198 293,50 грн., а саме, не в період надходження, тобто з 30.05.2015р. по 26.06.2015р. включно, а лише після 31.07.2015р., оскільки відповідні записи у КОРО зроблено після записів про оприбуткування готівкових коштів 31.07.2014р.

Суд погоджується з такими висновками податкового органу, виходячи із наступних міркувань.

Так, відповідно до змісту наявної в матеріалах справи копії книги ОРО №р/2 вбачається, що готівкові кошти в загальній сумі 1 198 293,50 грн., які надійшли в період з 30 травня по 29 червня 2014 включно на підставі Z-звітів №№ 373-403 оприбутковані в книзі ОРО в періоді їх надходження, а саме, з 30 травня по 26 червня 2014 року включно, на сторінках 12 та 13 книги ОРО.

В подальшому, відповідальною за ведення книги ОРО особою виявлено, що на сторінках 12 та 13 книги допущено більше п'яти помилок, у зв'язку із чим 01.07.2014р. сторінки 12-13 КОРО анульовано, а записи про оприбуткування готівкових коштів в сумі 1 198 293,50 грн., що надійшли у період з 30.05.2014р. по 26.06.2014р., перенесено на наступну порожню сторінку, якими у даному випадку виявились сторінки 36-37. Перенесення записів з сторінок 12-13 на сторінки 37-37 КОРО №р/2 та анулювання записів на сторінках 12-13 засвідчено відповідальною особою 01.07.2014р.

Відповідно до п. 14 глави 4 розділу 11 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 N 417 (далі - Порядок ведення книг ОРО), зіпсовані аркуші КОРО та такі, на яких зроблено більше 5 виправлень, слід перекреслити по діагоналі з обох боків, зробити на них напис "Анульовано", проставити дату анулювання, засвідчити підписом відповідальної особи суб'єкта господарювання або суб'єкта господарювання - фізичної особи -підприємця. Усі дані з анульованого аркуша переносяться на новий аркуш книги ОРО, номер якого проставляється на анульованому аркуші.

Враховуючи наведені обставини, а також норми чинного законодавства, що в тому числі регулюють виправлення допущених помилок у книзі ОРО, суд приходить до висновку щодо правомірності дій позивача при виправленні виявлених помилок, усунення допущення таких саме шляхом перенесення таких записів на наступні вільні сторінки, якими у даному випадку виявились ст. 36-37 книги ОРО №р/2. При цьому перенесення записів із усуненням помилок після записів з оприбуткування готівкових коштів за 31.07.2014р., а не 01.07.14р. коли такі фактично було виявлено, може слугувати підставою для застосування штрафних санкцій за порушення порядку ведення КОРО вразі встановлення таких перевіркою, однак жодним чином не може являтись доказом не своєчасного оприбуткування готівкових коштів.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку щодо помилкових та не обґрунтованих висновків податкового органу щодо допущення позивачем порушень підпункту 2.6 пункту 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України N637 від 15.12.2004 року (зі змінами та доповненнями), зокрема, не забезпечення своєчасного оприбуткування готівкових коштів у сумі 1 343 692,50 грн., а тому, податкове повідомлення-рішення № від 23.04.2015р. в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 6 718 462,50грн. підлягає скасуванню.

Також підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, слугувало встановлення податковим органом допущення позивачем порушень пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого затвердженого Постановою Правління Національного банку України N637 від 15.12.2004 року (зі змінами та доповненнями), зокрема встановлено, що начальнику служби регіональних продаж ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Романюку В.В. 06.12.14р. по видатковому касовому ордеру № І-2552 видано під звіт 50 000,00 грн., однак, кошти в касу здані лише 08.12.14р. відповідно до прибуткового косового ордеру, хоча в період з 06.12.14р. по 08.12.14р. включно пункт продажу та касир підприємства працювали.

Підпунктом 2.11. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого Постановою Правління Національного банку України N637 від 15.12.2004 року (зі змінами та доповненнями), встановлено, що видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України.

Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт.

Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівки під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження.

Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.

Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначається, що кошти в сумі 50 000,00 грн. видані під звіт Романюку В.В. 06.12.14р. по видатковому касовому ордеру № І-2552 внесені ним у касу об'єкту торгівлі ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» за адресою: вул. Вадима Гетьмана, 6 у м. Києві у той же день, що підтверджується прибутковим касовим ордером №ФБшФТ-3033 від 06.12.14р. та звітом про використання коштів від 06.12.14р. № АвО1205. Натомість, внесені 08.12.14р. кошти на підставі прибуткового касового ордеру № І-4674 від 08.12.14р. в сумі 50 000,00 грн. є іншими коштами, отриманими Романюком В.В. за видатковим касовим ордером № ФБшФТ-1410 від 07.12.14р.

Суд не вправі погодитись з такими доводами позивача виходячи із наступних міркувань.

Пунктом 2.11 Положення №637 передбачено, що видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до пунктів 7.39, 7.41 Положення №637 під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, ураховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження. Під час перевірки правильності оформлення видачі готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Дослідивши надану позивачем копію Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 06.12.14р. № АвО1205, вбачається, що такий не містить посилань на підтверджуючі витрати документи, при цьому, в графі «додаток» вказано « 1 документів» натомість відповідно до Розписки про отримання від Романюка В.В. звіту, зазначено, що прийнято 1 документ, при цьому, відмітка про отримання додатків, що підтверджують факт повного використання коштів, відсутня.

У відповідності до абз. 5 ст. 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 р. N 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (далі - Указ N 436/95) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, щодо правомірності та обґрунтованості висновків податкового органу з приводу перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки в розмірі 50 000,00грн., а тому, спірне податкове повідомлення рішення в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 12 500,00 грн. скасуванню не підлягає.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.04.2015р. в частині застосування до ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» штрафних санкцій в розмірі 6 718 462,50 грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук