Справа № 24960/10
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2011 р. справа № 2а-517/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року

у справі №2а-517/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

про визнання незаконними дій та зобовязання до перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська (далі по тексту - Управління), в якому просив, з урахуванням доповнень, визнати незаконними дії Управління по нарахуванню та виплаті йому пенсії не в повному обсязі, передбаченому ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»; зобовязати Управління нарахувати та виплатити йому суму недоплаченої пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»за період з 01.01.2002 року по теперішній час; визнати за ним право і зобовязати управління нараховувати та виплачувати йому державну пенсію відповідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з розрахунку розміру основної пенсії не менше 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії з розрахунку розміру 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»доплату інваліду війни з розрахунку 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконними дії Управління щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу державної та основної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»починаючи з 01.01.2002 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 17.09.2010 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок державної та додаткової щомісячної пенсії позивачу, у відповідності зі ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»починаючи з 01.01.2002 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 17.09.2010 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік та забезпечити виплату цих сум; зобовязано Управління здійснювати нарахування та виплату державної та додаткової щомісячної пенсії у відповідності зі ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»починаючи з 18.09.2010 року та в подальшому з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік та забезпечити виплату цих сум; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від наслідків катастрофи на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом IІI групи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А №019531, виданого 10.07.1997 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією та довідкою МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 №211044, виданої 27.02.2001 року, яка посвідчує, що його захворювання повязане з виконанням обовязків про ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.4, 5). Позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії на підставі ст., ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду, заподіяну здоровю.

Ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визнано підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів IІI групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 зазначеного закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст.53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію згідно ст.ст.50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що не оспорюється відповідачем та витребуваними судом апеляційної інстанції копіями розпоряджень про перерахунок пенсії позивачу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся 30.09.2009 року із заявою про перерахунок його пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, 08.10.2009 року одержав відмову Управління.

Встановлено, що Управління нараховувало та виплачувало позивачу основну та додаткову пенсію у різні періоди відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремих категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», від 27.12.2005 року №1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.05.2008 року №530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 26.07.1996 року №831 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 1 серпня 1996 р., та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 1 серпня 1996 року»та від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що основна та додаткова пенсії позивачу згідно ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»повинна розраховуватися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якого встановлюється законами про Державний бюджет на відповідні роки.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст., ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо застосування норм Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 в частині визначення початку перерахунку основної та додаткової пенсій згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме з моменту його звернення до Управління 30.09.2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у запереченнях на адміністративний позов відповідач посилався на ст.100 КАС України, яка передбачає, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач звернувся з позовом до суду 28.10.2009 року та не довів, що пропустив строк звернення з адміністративним позовом до суду з поважних причин (а.с.2), а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню з 28.10.2008 року.

Отже, судом першої інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги позивача за період з 01.01.2002 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 27.10.2008 року та правомірно задоволено позовні вимоги за період з 28.10.2008 року по 17.09.2010 року та з 18.09.2010 року в подальшому.

При визначенні періоду перерахунку та виплати пенсії, колегія суддів враховує те, що позивачу інвалідність, яка пов'язана з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, встановлена безстроково, призначення та виплата пенсії носить безстроковий характер, за заявою пенсіонера вид пенсії може змінюватися, а тому визначення кінцевого періоду перерахунку та виплати пенсії вважає недоцільним.

На підставі вище викладеного, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню в частині задоволення позовних вимог за період з 01.01.2002 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 27.10.2008 року.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст.205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року у справі №2а-517/10 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року у справі №2а-517/10 скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 27 жовтня 2008 року та відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог за цей період.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року у справі №2а-517/10 залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 03 березня 2011 року.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: А.В. Суховаров