Справа № 826/1131/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1131/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.05.2015 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Фурнітура» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «ТК-Фурнітура» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення по формі «Р» № від 21.08.2014, видане ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 125 846,25 грн, в тому числі за основним платежем 100 677,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 25 169,25 грн; визнання протиправними дії посадових осіб ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, що виписали та підписали оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.05.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення чинного законодавства щодо оформлення первинних документів у фінансово - господарських взаємовідносинах між позивачем та ТОВ «Вербена-Н» відсутні, а тому вважає, що формування ТОВ «ТК-Фурнітура» податкового кредиту з податку на додану вартість є правомірним, а дії ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києва щодо нарахування позивачу сум з податку на додану вартість протиправними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТК-Фурнітура» з питань фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «Вербена-Н» за період січеня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТК-Фурнітура» п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період січень 2014 р. у розмірі 100 677,00 грн.

За результатами перевірки складено акт № 6046/26-51-22-01/30606259 від 01.08.2014 та винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2014, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 125 846,25 грн, в тому числі за основним платежем у розмірі 100 677,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 25 169,25 грн.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням Міндоходів у м. Києві прийнято рішення № 11172/10/26-15-10-06-15 від 30.10.2014., яким податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2014 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами потворного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 9986/6/99-99-10-01-01-25 від 26.12.2014, яким податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2014 та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між ТОВ «Вербена-Н» (продавець) та ТОВ «ТК-Фурнітура» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 08012014 від 08.01.2014, відповідно до умов якого, продавець зобов'язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти товар (швейна фурнітура) та сплатити за нього на умовах договору.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду: видаткові накладні, які свідчать про видаткові операції; товарно-транспортні накладні, які свідчать про перевезення товару; податкові накладні про нарахування сум ПДВ. Товар був оприбуткований, про що свідчать складені акти передачі товару на магазин.

На підтвердження місцезнаходження своїх магазинів позивачем надано суду договори оренди та суборенди приміщень, акти приймання-передачі нежитлових приміщень, рахунки на їх оплату (а.с. 1-30 Том ІІ).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем здійснено продаж фурнітури кінцевим споживачам, про що свідчать видаткові накладні, податкові накладні, довіреності на отримання матеріальних цінностей, фіскальні чеки (а.с.31-250 Том ІІ, а.с. 1-250 Том ІІІ, а.с. 1- 250 Том ІV, а.с. 1-250 Том V, а.с. 1- 147 Том VІ).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що висновки відповідача щодо нікчемності укладених позивачем та його контрагентом договорів, зроблені з огляду на акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Вербена -Н» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.01.2014 по 28.02.2014» № 1016/26-55-22-07/38150277 від 03.04.2014, відповідно до якого фактичне місцезнаходження ТОВ «Вербена-Н» не встановлено.

За даними ДПІ у ТОВ «Вербена-Н» відсутні трудові ресурси, оскільки підприємство не звітувало та не подавало декларацій з ПДФО, що свідчить про те, що зарплата на підприємстві не нараховувалася. В ході проведення перевірки встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудового та технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, основних та транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача, як на підставу неправомірності включення позивачем певних сум за угодами з таким контрагентом до складу податкового кредиту, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджених наказом Державної податкової адміністрації України № 236 від 22.04.2011 - у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово - господарських відносин суб'єктів господарювання.

Крім того, обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач посилається на судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 по справі № 820/10934/14, залишене без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2014, яке набрало законної сили. Харківським окружним адміністративним судом визнано реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Вербена-Н» з його контрагентами за період січень 2014 року.

На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Вербена-Н» зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, висновки про сумнівність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Вербена-Н» податковим органом зроблені не у зв'язку з непідтвердженням товарності цих операцій, відсутністю чи неправильним складанням первинних документів або неналежним їх відображенням у бухгалтерському чи податковому обліку, а лише на підставі акту № 1016/26-55-22-07/38150277 від 03.04.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Вербена-Н».

З огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни є підставою для застосування правових наслідків саме щодо цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Зазначена позиція узгоджується з Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2007 р. N К-24186/06.

В акті перевірки відповідачем не наведено жодного доказу того, що укладені між позивачем і ТОВ «Вербена-Н» угоди суперечать актам цивільного законодавства чи свідчать про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання цих угод або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету тощо.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що операції позивача з ТОВ «Вербена-Н» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Придбані у ТОВ «Вербена-Н» послуги, позивач використав у подальших оподатковуваних операціях в межах своєї основної господарської діяльності. Податковий кредит був сформований позивачем на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТОВ «Вербена-Н», що не заперечується податковим органом.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірність формування ТОВ «ТК-Фурнітура» податкового кредиту з податку на додану вартість, а дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києва щодо нарахування позивачу сум з податку на додану вартість - протиправними.

Відповідачем не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, що спірне повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.05.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 28.07.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

.

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.