Справа № 805/1473/15-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 р. Справа № 805/1473/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченко Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною і зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

20 квітня 2015 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області (далі позивач або УПФУ), датований 06 квітня 2015 року і надісланий на адресу суду 10 квітня 2015 року, до Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції (далі відповідач або ВДВС), в якому позивач просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції з виконання вимоги № 65у, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06 травня 2011 року, про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області заборгованості у сумі 1 705,80 грн.;

- зобовязати Відділ державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції вжити заходи примусового виконання вимоги № 65у, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06 травня 2011 року, про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області заборгованості у сумі 1 705,80 грн. у відповідності до положень ст.ст.11, 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем не вчиняються виконавчі дії, спрямовані на своєчасне і повне виконання вимоги від 06 травня 2011 року № Ф-65у про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь УПФУ суми боргу, чим порушуються права УПФУ як стягувача у виконавчому провадженні.

Позивач доводив, що державним виконавцем порушений визначений ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» строк здійснення виконавчого провадження.

Заходи примусового виконання рішення не були здійснені на наступний робочий день після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання, що суперечить положенням ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

В порушення вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не встановлено майновий стан боржника шляхом направлення відповідних запитів до обліково-реєстраційних установ.

Державним виконавцем не здійснено виїзд за місцем мешкання та за місцем здійснення підприємницької діяльності боржника.

В порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не звернено стягнення на кошти боржника на рахунку, відкритому у ПАТ «Альфа Банк».

Державним виконавцем не винесена постанова про привід боржника через органи внутрішніх справ, чим порушені вимоги абз.11 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем не розглянуто клопотання УПФУ від 22 січня 2015 року про здійснення виконавчих дій.

Враховуючи викладене позивач наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.3-4).

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення (а.с.52-53), сутність яких полягала у наступному.

На примусовому виконанні у ВДВС знаходиться вимога УПФУ від 06 травня 2011 року № Ф-65у про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 1 705,80 грн.

Заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документа надійшла до ВДВС 07 червня 2011 року і того ж дня державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Довести факт надіслання на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження відповідач не має можливості, оскільки ця постанова була надіслана простою поштовою кореспонденцією у звязку з недостатнім матеріально-технічним забезпеченням ВДВС.

10 листопада 2011 року на підставі положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем надіслані запити до обліково-реєстраційних установ для встановлення майнового стану боржника, а саме: до БТІ, ДПІ, Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Волноваського району та м. Докучаєвськ при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, Державної інспекції сільського господарства у Донецькій області, Держземагентства у Волноваському районі Донецької області.

На вказані запити отримані відповіді про те, що транспортні засоби за боржником не обліковуються, боржник мешкає за адресою: смт. Новотроїцьке, пр. Новий, буд.8, відкритих рахунків не має.

10 листопада 2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

07 листопада 2012 року, 21 лютого 2013 року, 03 березня 2013 року державним виконавцем направлені виклики, на які боржник до ВДВС не зявилася.

27 червня 2013 року державним виконавцем здійснений виїзд за місцем мешкання боржника, під час якого було встановлено, що впродовж двох місяців боржник не здійснює підприємницьку діяльність.

14 листопада 2013 року на підставі положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем надіслані запити до обліково-реєстраційних установ для встановлення майнового стану боржника, а саме: до ДПІ, Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Волноваського району та м. Докучаєвськ при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, Державної інспекції сільського господарства у Донецькій області, Держземагентства у Волноваському районі Донецької області. Відповіді на ці запити до ВДВС не надходили.

14 листопада 2013 року до Волноваського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області надіслана постанова державного виконавця про привід боржника до ВДВС.

04 грудня 2013 року до ВДВС надійшов рапорт дільничного інспектора міліції, в якому йшлося про те, що боржник зобовязується у найближчий час прибути до ВДВС.

15 листопада 2013 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 24 грудня 2013 року у справі № 221/6332/13-ц подання державного виконавця залишено без задоволення.

30 січня 2015 року на підставі положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем надіслані запити до обліково-реєстраційних установ для встановлення майнового стану боржника.

На вказані запити державним виконавцем отримані відомості про те, що нерухоме майно на імя боржника не зареєстроване; земельні ділянки не значаться; боржник має відкритий рахунок у банківській установі, на кошти, на якому державним виконавцем накладено арешт; боржник не працює, пенсію не отримує, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, на обліку у Фондах державного соціального старування боржник не перебуває та соціальні виплати не отримує; транспорті засоби за боржником не обліковуються.

У звязку з тим, що боржник не зявлявся на виклики державного виконавця та про причини неявки не повідомляла, 27 квітня 2015 року до Волноваського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області надіслана постанова про примусовий привід боржника до ВДВС.

27 квітня 2015 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

На цих підставах відповідач стверджував, що державним виконавцем вживаються всі заходи, спрямовані на фактичне виконання виконавчого документа, та просив вимовити у задоволенні позову.

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.ст.33-36, 38, 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), про що свідчить звіт про надіслання електронної судової повістки (а.с.47).

Сторони явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

03 червня 2015 року через відділ діловодства та документообігу суду позивач надав клопотання про розгляд справи без участі його представника, одночасно вказавши, що наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.103-104).

28 травня 2015 року через відділ діловодства та документообігу суду відповідач надав заперечення проти позову, в яких просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с.52-53).

З урахуванням наведеного та на підставі положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України розгляд справи здійснено в письмовому провадженні на наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

На підставі даних он-лайн сервісу пошуку відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця 26 листопада 2008 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за номером 2 002508.

Основним видом діяльності ОСОБА_1 є код КВЕД 47.89 Роздрібна торгівля з лотків на ринках іншими товарами.

В стані припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 не перебуває (а.с.18).

Як страхувальник ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ.

06 травня 2011 року УПФУ сформована вимога про сплату боргу № Ф 65, відповідно до якої станом на 01 травня 2011 року у ОСОБА_1 існувала заборгованість в сумі 1 705,80 грн. (недоїмка зі сплати страхових внесків), про що свідчить корінець вимоги від 06 травня 2011 року № Ф 65 (а.с.10).

Вказана вимога надіслана на адресу ОСОБА_1 рекомендованою поштовою кореспонденцією, та отримана останньою 18 травня 2011 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.10).

01 червня 2011 року УПФУ звернулося до ВДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначило, що 17 травня 2011 року УПФУ направило на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу від 06 травня 2011 року № Ф-65у на загальну суму боргу 1 705,80 грн. Впродовж встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» строку платник страхові внески не сплатив.

З урахуванням наведеного позивач просив прийняти до виконання вимогу про сплату боргу від 06 травня 2011 року № Ф-65у на суму 1 705,80 грн., одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на кошти та майно боржника.

До заяви про відкриття виконавчого провадження УПФУ були додані узгоджена вимога про сплату боргу від 06 травня 2011 року № Ф-65у на суму 1 705,80 грн. (недоїмка зі сплати страхових внесків), копія корінця вимоги про сплату боргу від 06 травня 2011 року № Ф-65 з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заява про відкриття виконавчого провадження від 01 червня 2011 року № 3846/02 отримана ВДВС 02 червня 2011 року (а.с.8-10, 54-56).

07 червня 2011 року заява про відкриття виконавчого провадження разом з доданими до неї документами передана державному виконавцю ВДВС ОСОБА_2, про що свідчить резолюція керівника на примірнику заяви (а.с.54).

07 червня 2011 року державним виконавцем ВДВС ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 27220726 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № Ф-65у від 06 травня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ заборгованості в сумі 1 705,80 грн.

Боржнику наданий семиденний строк з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання (а.с.7, 57).

Того ж дня копія постанови про відкриття виконавчого провадження разом із супровідним листом від 07 червня 2011 року № 6911-1/938 надіслана на адресу сторін виконавчого провадження (а.с.58). Докази на підтвердження факту отримання боржником цієї постанови відповідачем не надані.

В добровільному порядку боржник вимогу УПФУ від 06 травня 2011 року № Ф-65у не виконав.

10 листопада 2011 року державний виконавець Шмаков Р.С. надіслав запит № 6904-1/948 до ДПІ у Волноваському районі, в якому просив повідомити місце роботи низки боржників, в тому числі ОСОБА_1 (а.с.61).

10 листопада 2011 року державний виконавець Шмаков Р.С. надіслав запит № 6904-1/948 до ВРЕР м. Волноваха при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, в якому просив надати інформацію про наявність зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності ряду боржників, в тому числі ОСОБА_1 (а.с.62).

10 листопада 2011 року державний виконавець Шмаков Р.С. надіслав запит № 6904-1/948 до Волноваського районного відділу Держкомзему у Волноваському районі, в якому просив надати інформацію про наявність зареєстрованих земельних ділянок, право власності на які належить низці боржників, зокрема ОСОБА_1 (а.с.63).

10 листопада 2011 року державний виконавець Шмаков Р.С. звернувся до Волноваського БТІ із запитом № 6904-1/948, в якому просив надати інформацію про наявність зареєстрованого майна, належного на праві власності ряду боржників, в тому числі ОСОБА_1 (а.с.66).

10 листопада 2011 року державним виконавцем Шмаковим Р.С. у виконавчому провадженні ВП № 27220726 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Цією постановою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, у межах суми звернення стягнення 1 705,80 грн. та оголошена заборона на його відчуження (а.с.65).

Крім того, державний виконавець Шмаков Р.С. надіслав на адресу ОСОБА_1 виклик про необхідність прибуття до ВДВС 24 листопада 2011 року з приводу сплати на користь УПФУ заборгованості у сумі 1 705,80 грн. У виклику зазначено, що у разі неявки на боржника буде накладений штраф на підставі ст.90 Закону України «Про виконавче провадження» та здійснено привід працівниками органів внутрішніх справ (а.с.67).

За інформацією, наданою Волноваським БТІ (лист від 27 грудня 2011 року № 2526), право власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстроване, а домоволодіння за адресою: смт Новотроїцьке, пров. Новий, буд.8 належить іншій особі (а.с.64).

Докази на підтвердження факту отримання державним виконавцем на інші запити, адресовані реєстраційно-обліковим установам у листопаді 2011 року, суду не надані.

Листом від 13 січня 2012 року № 6911-1/104 ВДВС повідомив УПФУ, що клопотання останнього щодо виконання вимоги від 06 травня 2011 року № Ф-65у розглянуто; в перебігу виконання цієї вимоги 10 листопада 2011 року надіслані запити до обліково-реєстраційних установ з метою встановлення майнового стану боржника. Згідно з відповіддю Волноваського БТІ за боржником нерухоме майно не зареєстроване. Також боржник неодноразово викликався до ВДВС, але жодного разу не зявлявся. З метою забезпечення реального виконання вимоги УПФУ 10 листопада 2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копія якої надіслана боржнику. Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна накладено арешт на все рухоме майно, згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна накладено арешт на все нерухоме майно (а.с.68).

Обтяження всього нерухомого майна, належного ОСОБА_1, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 листопада 2011 року зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.59-60).

У відповідь на запит державного виконавця, надісланий у травні 2012 року, 02 червня 2012 року ВРЕР м. Волноваха надав інформацію за № 9/9-793, в якій повідомив про те, що станом на 01 червня 2012 року згідно компютерного обліку відділу РЕР ДАІ з обслуговування Волноваського р-ну та м. Докучаєвськ при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за ОСОБА_1 транспортні засоби не значаться (а.с.69).

20 вересня 2012 року державним виконавцем Жигун В.П. у виконавчому провадженні ВП № 27220726 винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, яка передбачала стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 170,58 грн. (а.с.71).

Згідно з відповіддю № 231671 від 25 вересня 2012 року, наданою Державною податковою службою України на запит державного виконавця від 24 вересня 2012 року № 291180, інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржником фізичною особою, РНОКПП: НОМЕР_1, до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила (а.с.70).

10 жовтня 2012 року державним виконавцем Жигун В.П. встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС знаходиться виконавче провадження № 6911-1/104 з примусового виконання вимоги № Ф-65у від 06 травня 2011 року, виданої УПФУ, про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ боргу у розмірі 1 705,80 грн.; а також виконавче провадження № 3125-1/1168 з примусового виконання вимоги № Ф-178у від 04 квітня 2011 року, виданої УПФУ про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ боргу в розмірі 4 010,30 грн.

З урахуванням цих обставин 10 жовтня 2012 року державним виконавцем Жигун В.П. винесена постанова про зведене виконавче провадження, якою виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_1 обєднані у зведене виконавче провадження, якому присвоєний номер № 6911-1/104 на суму 5 716,10 грн. (а.с.73).

10 жовтня 2012 року державним виконавцем Жигун В.П. у виконавчому провадженні ВП № 32767334 винесена постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Цією постановою виконавче провадження ВП № 32767334 з примусового виконання вимоги № Ф-178у, виданої 04 квітня 2012 року УПФУ про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, штрафів та пені в сумі 4 010,30 грн., приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 35092968, яке веде ВДВС (а.с.72).

10 жовтня 2012 року державним виконавцем Жигун В.П. у виконавчому провадженні ВП № 27220726 винесена постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Цією постановою виконавче провадження ВП № 27220726 з примусового виконання вимоги УПФУ № Ф-65у, виданої 06 травня 2011 року УПФУ про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 1 705,80 грн., приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 35092968, яке веде ВДВС (а.с.26).

07 листопада 2012 року державний виконавець Жигун В.П. надіслав на адресу ОСОБА_1 виклик державного виконавця № 6911-1/104, в якому повідомляв боржника про необхідність прибуття до ВДВС 13 листопада 2012 року для сплати боргу за вимогою УПФУ № Ф-65у від 06 травня 2011 року або надання документів, що підтверджують оплату боргу. Разом із цим боржника було повідомлено, що у разі неявки до державного виконавця до нього будуть застосовані штрафні санкції та примусовий привід через органи внутрішніх справ (а.с.74).

21 лютого 2013 року державний виконавець Жигун В.П. надіслав на адресу ОСОБА_1 виклик державного виконавця № 6911-1/104, в якому повідомляв боржника про необхідність прибуття до ВДВС 28 лютого 2013 року для сплати боргу за вимогою УПФУ № Ф-65у від 06 травня 2011 року або надання документів, що підтверджують оплату боргу. Разом із цим боржника було повідомлено, що у разі неявки до державного виконавця до нього будуть застосовані штрафні санкції та примусовий привід через органи внутрішніх справ (а.с.75).

Згідно з відповіддю № НОМЕР_2 від 22 лютого 2013 року, наданою Державною податковою службою України на запит державного виконавця від 21 лютого 2013 року № 990928, інформація стосовно боржника ОСОБА_1 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с.81).

27 червня 2013 року державним виконавцем Жигун В.П. складений акт державного виконавця про те, що під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомила, що підприємницьку діяльність вона не здійснює більше двох місяців (а.с.76).

В червні 2013 року УПФУ звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ВДВС про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2013 року у справі № 805/8653/13-а позов УПФУ до ВДВС про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково; визнана неправомірною бездіяльність ВДВС при здійсненні виконавчого провадження з виконання вимоги УПФУ № Ф-65у від 06 травня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 суми 1 705,80 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 32447703). Це судове рішення не було оскаржено та набрало законної сили.

В жовтні 2013 року УПФУ звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ВДВС про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у справі № 805/14442/13-а позов УПФУ до ВДВС про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково; визнана неправомірною бездіяльність ВДВС при виконанні вимоги № Ф-65у від 06 травня 2011 року; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.28-29). Це судове рішення не було оскаржено та набрало законної сили.

Під час розгляд справи № 805/14442/13-а судом встановлено, що в період з 07 червня 2011 року по 26 вересня 2013 року відповідачем не вичинялися необхідні дії, направлені на виконання вимоги про сплату боргу № Ф-65у від 06 травня 2011 року.

14 листопада 2013 року державний виконавець Перевалова А.О. звернулася до ВРЕР м. Волноваха при УДАІ ГУМВС в Донецькій області із запитом державного виконавця № 6911-9, в якому просила надати інформацію про наявність зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності ОСОБА_1 (а.с.78).

14 листопада 2013 року державний виконавець Перевалова А.О. звернулася до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції із запитом державного виконавця № 6911-9, в якому просила надати інформацію про наявність зареєстрованого нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 (а.с.78).

14 листопада 2013 року державний виконавець Перевалова А.О. звернулася до Державної сільськогосподарської інспекції із запитом державного виконавця № 6911-9, в якому просила надати інформацію про наявність зареєстрованої сільськогосподарської (будівельної) техніки, належної на праві власності ОСОБА_1 (а.с.79).

14 листопада 2013 року державний виконавець Перевалова А.О. звернулася до Держкомзему у Волноваському районі із запитом державного виконавця № 6911-9, в якому просила надати інформацію про наявність зареєстрованих земельних ділянок, належних на праві власності ОСОБА_1 (а.с.79).

Також на адресу ОСОБА_1 надіслана повістка про необхідність прибуття до ВДВС 22 листопада 2013 року із попередженням про можливість застосування штрафу та примусового приводу через органи внутрішніх справ у разі неявки (а.с.80).

14 листопада 2013 року державним виконавцем Переваловою А.О. винесена постанова про забезпечення примусового приводу ОСОБА_1 до ВДВС. Постанова мотивована тим, що боржник без поважних причин на неодноразові виклики державного виконавця до ВДВС не зявляється (а.с.83).

Разом із супровідним листом від 14 листопада 2013 року № 6911-9 постанова про привід боржника надіслана до Волноваського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області (а.с.82).

15 листопада 2013 року ВДВС звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с.84).

В поданні державного виконавця Перевалової А.О. зазначено, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження ВП № 27220726 з виконання виконавчого документа № Ф-65у, станом на 15 листопада 2013 року борг за вказаним виконавчим документом не сплачено і складає 1 705,80 грн. На цих підставах державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа (а.с.85).

Разом із супровідним листом від 05 грудня 2013 року № 12775 Волноваський районний відділ ГУМВС України в Донецькій області надіслав до ВДВС матеріали щодо приводу ОСОБА_1 (а.с.86).

До вказаних матеріалів долучений рапорт дільничного інспектора міліції, датований 04 грудня 2013 року, про те, що ОСОБА_1 повідомлена про необхідність у найкоротший термін прибути до ВДВС (а.с.87).

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 24 грудня 2013 року у справі № 221/6332/13-ц (6/221/291/2013) державному виконавцю ВДВС відмовлено у задоволені подання про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала мотивована тим, що державним виконавцем не обґрунтовано ухиляння ОСОБА_1 від виконання зобовязань, не надано доказів такого ухилення; до подання не додано постанову про відкриття виконавчого провадження та копію виконавчого документа, інших документів на підтвердження ухиляння боржника від виконання зобовязань (а.с.88-89).

22 січня 2015 року до ВДВС надійшло клопотання УПФУ від 14 січня 2015 року № 333, в якому позивач просив встановити майновий стан боржника, у тому числі і за місцем мешкання; у разі наявності майна звернути стягнення на нього; встановити можливі розрахункові рахунки; у разі наявності звернути стягнення на кошти, що обліковують на розрахункових рахунках; встановити місце роботи боржника; у разі наявності звернути стягнення на заробітну плату (заробіток); здійснити вилучення готівкових коштів за місцем здійснення підприємницької діяльності; направити до суду подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та про вжиті заходи повідомити УПФУ (а.с.11).

30 січня 2015 року з метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем були надіслані запити до обліково-реєстраційних установ.

За інформацією, наданою Волноваським районним центром зайнятості (лист від 05 лютого 2015 року № 02-27/434) на запит від 30 січня 2015 року № 1034/5, ОСОБА_1 на обліку не перебуває (а.с.100).

За інформацією, наданою ВРЕР у м. Волноваха (листі від 11 лютого 2015 року № 9/9133) на запит від 30 січня 2015 року № 1034/5 станом на 11 лютого 2015 року за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.101).

За інформацією, наданою Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волноваському районі Донецької області (лист від 16 лютого 2015 року № 01-16/185) на запит від 30 січня 2015 року № 1034/5, ОСОБА_1 на обліку у відділенні Фонду не перебуває та страхові виплати не отримує (а.с.99).

За інформацією, наданою Управлінням соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (лист від 02 березня 2015 року № 05-11/0873) на запит, надісланий у лютому 2015 року, станом на 03 березня 2015 року ОСОБА_1 на обліку не перебуває та не отримує ніяких видів допомоги (а.с.97-98).

03 березня 2014 року державний виконавець Перевалова А.О. надіслала на адресу ОСОБА_1 вимогу державного виконавця № 6911-5/67 про необхідність прибуття до ВДВС 14 березня 2014 року для сплати боргу за вимогою № Ф-65у від 06 травня 2011 року або надання підтверджуючих документів про сплату. Боржника повідомлено про можливість накладення штрафу за невиконання вимог державного виконавця та примусового приводу через органи внутрішніх справ (а.с.90).

Для встановлення майнового стану боржника 10 березня 2015 року державним виконавцем були надіслані запити до обліково-реєстраційних установ.

Згідно з відповіддю № НОМЕР_3 від 10 березня 2015 року, наданою Пенсійним фондом України на запит від 10 березня 2015 року № 10323911 інформація про осіб боржників, які отримують пенсію, щодо ОСОБА_1 не знайдена (а.с.96).

Згідно з відповіддю № НОМЕР_4 від 10 березня 2015 року, наданою Пенсійним фондом України на запит від 10 березня 2015 року № 10323925 інформація про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи щодо ОСОБА_1 не знайдена (а.с.96).

Згідно з відповіддю № НОМЕР_5 від 11 березня 2015 року, наданою Державною податковою службою України на запит від 10 березня 2015 року № 10323896, інформація стосовно боржника ОСОБА_1 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с.95).

Згідно з відповіддю № НОМЕР_6 від 11 березня 2015 року, наданою Державною податковою службою України на запит від 10 березня 2015 року № 10323900, боржник фізична особа, РНОКПП: НОМЕР_1 має рахунок, відкритий у ПАТ «Альфа-банк» у м. Києві, номер рахунку: 4901, код валюти рахунку: 980 (а.с.95).

31 березня 2015 року посадові особи УПФУ ознайомилися з матеріалами виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, за наслідками чого складений відповідний протокол (а.с.5-6).

Зі змісту протоколу ознайомлення вбачається, що 10 листопада 2011 року, 29 травня 2012 року, 24 вересня 2012 року, 10 березня 2015 року відповідачем надіслані запити до ДПІ; 10 листопада 2011 року, 29 травня 2012 року, 14 листопада 2013 року - до МРЕВ; 10 листопада 2011 року, 29 травня 2012 року, 14 листопада 2013 року - до БТІ; 10 листопада 2011 року, 29 травня 2012 року - до земельних ресурсів земельних ресурсів; 10 листопада 2011 року ВДВС винесена постанова про арешт майна боржника та заборону на його відчуження; 22 вересня 2011 року зроблений сумісний виїзд за адресою боржника, залишено виклик; 07 листопада 2012 року, 21 лютого 2013 року, 03 березня 2014 року надісланий виклик державного виконавця; 27 червня 2013 року складений акт державного виконавця про проведення розяснювальної робот з боржником та направлено повістку; 15 листопада 2013 року внесено подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України; 14 листопада 2013 року до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області надіслана постанова про примусовий привід боржника; 24 грудня 2013 року Волноваським районним судом постановлена ухвала про відмову у обмеженні боржника у виїзді за межі України.

З урахуванням наведеного посадовою особою УПФУ зроблений висновок, що державним виконавцем не забезпечено виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме порушено строки початку примусового виконання; неповно встановлений майновий стан боржника, запити надіслані частково та не поновлюються; при виїзді за місцем здійснення підприємницької діяльності не було вилучено готівку (боржник здійснює підприємницьку діяльність на території ринку м. Волноваха); виконавчі дії вчиняються не у повному обсязі; не направлено запит до боржника щодо встановлення його майнового стану, оскільки боржник має право запропонувати майно, на яке може бути звернено стягнення, тощо. Вказані висновки відображені в протоколі ознайомлення, підписаному як посадовою особою УПФУ, так і державним виконавцем.

27 квітня 2015 року державний виконавець Іващенко О.О. звернулася до Волноваського районного суду Донецької області з поданням № 691-5/67 щодо обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В поданні зазначено, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження ВП № 27220726 з виконання виконавчого документа № Ф-65у від 06 травня 2011 року. Боржник від сплати боргу ухиляється, дії, які б свідчили про наявність наміру добросовісно виконувати свої зобовязання відсутні. На цих підставах державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с.91).

27 квітня 2015 року державним виконавцем Іващенко О.О. винесена постанова про забезпечення примусового приводу ОСОБА_1 до ВДВС. Постанова мотивована тим, що боржник без поважних причин на неодноразові виклики державного виконавця до ВДВС не зявляється (а.с.94).

Разом із супровідним листом від 27 квітня 2015 року № 6911-5/67 постанова про привід боржника надіслана до Волноваського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області (а.с.94).

06 травня 2015 року державним виконавцем Іващенко О.О. при примусовому виконанні вимоги УПФУ № Ф-65у від 06 травня 2011 року винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку: код фінансової установи: 300346, назва фінансової установи: ПАТ «Альфа-банк» у м. Києві, номер рахунку: 4901, код валюти рахунку: 980, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.93).

Разом із супровідним листом від 06 травня 2015 року № 6911-5/67 постанова про арешт коштів боржника надіслана на адресу сторін виконавчого провадження та банківської установи (а.с.92).

Докази, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надані.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми.

Завданням адміністративного судочинства є зокрема захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.ч.1-2 ст.2 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження ВП № 27220726 здійснюється примусове виконання вимоги УПФУ; адміністративний позов поданий УПФУ, яке є стягувачем у виконавчому провадженні, що з огляду на положення ч.5 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п.2-3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», викладеної в редакції постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року № 5 (із змінами та доповненнями), зумовлює висновок про те, що адміністративну справу № 805/1473/15-а належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з урахуванням особливостей, встановлених ст.181 КАС України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, що передбачено ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно з приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положення ст.1, ч.2 ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР (далі - Закон № 202/98-ВР), ч.ч.1-2 ст.2, ч.ч.1-3 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606), а також п.7 ч.1 ст.2 КАС України, свідчать, що ВДВС та його державні виконавці є суб'єктами владних повноважень, як наслідок, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності цих суб'єктів суд має перевірити їх відповідність критеріям, наведеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Ч.2 ст.19 Конституції України визначає, що органи державної влади, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.6 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Наведені норми свідчать, що державний виконавець зобов'язаний забезпечити реальне виконання виконавчого документа шляхом своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчих дій, не допускаючи при цьому порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Таким чином, не отримавши документального підтвердження виконання ОСОБА_1 вимоги УПФУ № Ф-65у у строк, наданий для добровільного виконання, державний виконавець зобовязаний був розпочати примусове виконання цього виконавчого документа.

За правилами ч.1 ст.30 Закону № 606 державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст.49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст.47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст.48 цього Закону.

Згідно з приписами ч.2 ст.30 Закону № 606 держаний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

10 жовтня 2012 року державним виконавцем Жигун В.П. винесена постанова про зведене виконавче провадження ВП № 35092968. Того ж дня виконавчі провадження ВП № 32767334 та ВП № 27220726, боржником за яким є ОСОБА_1, приєднані до зведеного виконавчого провадження ВП № 35092968, яке веде ВДВС.

Докази приєднання інших виконавчих документів до зведеного виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_1, суду не надані.

Отже, строк здійснення зведеного виконавчого провадження ВП № 35092968, в рамках якого проводиться примусове виконання вимоги № Ф-65у від 06 травня 2011 року, має обчислюватися з 10 жовтня 2012 року.

Суду не надані докази відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Наведене зумовлює висновок, що шестимісячний строк здійснення виконавчого провадження сплинув ще 11 квітня 2013 року.

На час звернення УПФУ до суду із вказаним позовом з моменту закінчення строку здійснення виконавчого провадження пройшло майже два роки, проте вимога № Ф-65у боржником не виконана.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону № 606 заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

При цьому згідно з ч.1 ст.33 Закону № 606 у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 606 державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений ст.52 Закону № 606.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За приписами ч.2 ст.52 Закону № 606 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Згідно з ч.3 ст.52 Закону № 606 готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

Відповідно до ч.4 ст.52 Закону № 606 на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

За правилами ч.5 ст.52 Закону № 606 у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до ч.6 ст.52 Закону № 606 стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно з ч.7 ст.52 Закону № 606 у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

З приводу доводів та заперечень сторін, які стосуються встановлення майнового стану боржника, суд зазначає наступне.

Наявні у справі письмові докази свідчать про те, що державний виконавець надсилав запити до обліково-реєстраційних установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Водночас суд відзначає, що державним виконавцем не проконтрольовано отримання відповідей на всі запити, які були надіслані у листопаді 2011 року. Впродовж 2012 року державним виконавцем надіслані запити лише щодо наявності у боржника транспортних засобів та (травень 2012 року), а також щодо наявності відкритих рахунків у банківських установах (вересень 2012 року). В лютому 2013 року надісланий запит щодо встановлення джерел доходів боржника, в листопаді 2013 року державний виконавець надіслав запити до низки обліково-реєстраційних установ, проте ці дії були здійснені після того як постановами Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2013 року у справі № 805/8653/13-а та від 26 листопада 2013 року у справі № 805/14442/13-а бездіяльність державного виконавця була визнана неправомірною. Впродовж 2014 року будь-які дії, спрямовані на встановлення майнового стану боржника, державним виконавцем не вчинялися. Запити до обліково-реєстраційних установ були поновлені лише у березні 2015 року, тобто майже через два місяці після отримання відповідного клопотання УПФУ.

Отже, державний виконавець надсилав запити до обліково-реєстраційних установ, однак такі дії відбувалися із значними перервами у часі за відсутності постійного контролю за отриманням відповідей на такі запити.

Крім того, впродовж всього періоду перебування вимоги № Ф-65у на примусовому виконанні державний виконавець не звертався до самої ОСОБА_1 з пропозицією надати перелік майна, на яке може бути звернено стягнення.

Стосовно доводів та заперечень сторін, які стосуються виходу за місцем мешкання боржника та за місцем здійснення ним підприємницької діяльності, суд зазначає наступне.

Відповідачем не доведено належними та допустими доказами, що державний виконавець виходив за місцем мешкання боржника. Наявний в матеріалах справи акт від 27 червня 2013 року свідчить про те, що між державним виконавцем та боржником відбулась телефонна розмова, проте виходу за місцем мешкання ОСОБА_1 державний виконавець не здійснював.

Відповідач не довів належними та допустими доказами, що державний виконавець взагалі здійснював вихід за місцем здійснення боржником підприємницької діяльності.

В своїх запереченнях відповідач посилається на те, що за інформацією, отриманою від ОСОБА_1, підприємницьку діяльність вона не здійснює.

Суд критично оцінює ці доводи відповідача, оскільки вказана інформація отримана державним виконавцем в червні 2013 року з телефонної розмови з боржником. При цьому згідно з даними, наданими обліково-реєстраційними установами, ОСОБА_1 ніде не працює, пенсії та інші соціальні виплати не отримує

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, на час судового розгляду в стані припинення підприємницької діяльності боржник не перебуває. За інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю на ринках.

Отже за умови належного виконання державним виконавцем покладених на нього обовязків, він мав здійснити вихід за місцем здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, зокрема для зясування факту наявності грошових коштів та майна, на яке може бути звернено стягнення. До того ж УПФУ повідомляло ВДВС про те, що боржник здійснює діяльність на території ринку у м. Волноваха.

Щодо накладення арешту та звернення стягнення на кошти боржника в банківських установах суд зазначає наступне.

06 травня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку, відкритому у ПАТ «Альфа-банк» у м. Києві.

Однак у цій постанові не зазначена сума коштів звернення стягнення.

Крім того, відповідачем не надані докази на підтвердження факту прийняття банківською установою до виконання цієї постанови, а також докази відсутності на цьому рахунку грошових коштів.

З приводу викликів боржника до ВДВС суд зазначає наступне.

Наявні у справі письмові докази свідчать, що ОСОБА_1 неодноразово викликалася до ВДВС, однак жодного разу на ці виклики не зявилася, про причини неявки не повідомила.

Щоразу повідомляючи, що у разі неявки до ВДВС до боржника може бути застосований штраф, державний виконавець цими повноваженнями не скористався.

Стосовно застосування приводу боржника через органи внутрішніх справ суд зазначає наступне.

14 листопада 2013 року була винесена постанова про привід боржника через органи внутрішніх справ. Незважаючи на це, боржник до ВДВС доставлена не була, а дільничним інспектором міліції складений рапорт про те, що ОСОБА_1 повідомлена про необхідність прибуття до державного виконавця.

Друга постанова про привід боржника через органи внутрішніх справ винесена 27 квітня 2015 року, тобто після отримання ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі № 805/1473/15-а, предметом спору у якій є бездіяльність державного виконавця.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що при примусовому виконанні вимоги УПФУ № Ф-65у несвоєчасно та не у повному обсязі вчиняються виконавчі дії, строки здійснення виконавчого провадження вже сплинули, а виконавчий документ залишається невиконаним.

Таким чином, у виконавчому провадженні ВП № 27220726 державним виконавцем допущена бездіяльність, яка підлягає визнанню неправомірною.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у справі № 805/14442/13-а вже надана оцінка діями державного виконавця за період з 07 червня 2011 року по 26 вересня 2013 року, а допущена ним бездіяльність визнана неправомірною.

Як наслідок, під час розгляду та вирішення по суті справи № 805/1473/15-а судом надається оцінка діяльності державного виконавця, починаючи з 27 вересня 2013 року. З цієї ж самою причини судом не приймаються доводи позивача про порушення державним виконавцем вимог Закону № 606 в частині початку примусового виконання вимоги № Ф-65у від 06 травня 2011 року.

Оцінивши вчинені державним виконавцем виконавчі дії в контексті вимог Закону № 606 та критеріїв, наведених у ч.3 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що в період з 27 вересня 2013 року по 31 березня 2015 року (дата ознайомлення посадової особи УПФУ з виконавчим провадженням, результати якого слугували підставою для звернення позивача до суду зі цим позовом) у виконавчому провадженні ВП № 27220726 державним виконавцем допущена бездіяльність, яка є неправомірною, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог УПФУ про зобов'язання ВДВС здійснити дії, передбачені ст.ст.11, 32 Закону № 606 щодо примусового виконання вимоги УПФУ від 06 травня 2011 року № Ф-65у, суд зазначає наступне.

Як слідує зі змісту ч.3 ст.11 Закону № 606, дії, які УПФУ просить зобов'язати вчинити відповідача, є правами державного виконавця, якими він користується у виконавчому провадженні для виконання передбаченого ч.1 ст.11 Закону № 606 обов'язку вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав юридичних осіб від порушень з боку органу державної влади або його посадової особи в сфері публічно-правових відносин.

Водночас, вирішуючи адміністративну справу, суд не повноважний замість державного виконавця визначати які саме виконавчі дії слід вчинити у конкретному виконавчому провадженні з метою забезпечення своєчасного і повного виконання виконавчого документа. Тим більше, що обираючи ті чи інші виконавчі дії або користуючись правами, передбаченими ч.3 ст.11 Закону № 606, державний виконавець має враховувати фактичні обставини, які існують у тому чи іншому виконавчому провадженні, зокрема наявність у боржника грошових коштів або майна, на яке може бути звернено стягнення, наявність рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах, факт отримання боржником заробітної плати, пенсії тощо.

Крім того, обовязок державного виконавця вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії прямо передбачений Законом № 606 і додаткового підтвердження судовим рішенням не потребує. З цієї причини позовні вимоги УПФУ в цій частині задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.94 КАС України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 181, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною і зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, допущену в період з 27 вересня 2013 року по 31 березня 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 27220726 з примусового виконання вимоги № Ф-65у, виданої 06 травня 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області заборгованості у сумі 1 705,80 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Постанова прийнята, складена і підписана у нарадчій кімнаті.

5. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд у порядку, визначеному ст.186 Кодексом адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

6. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

7. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.