Справа № 804/5765/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 р. Справа № 804/5765/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мясна весна» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови, -
28.04.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мясна весна» з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110120000/2015/400005/1 від 30.01.2015 року;
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем були приняті протиправні рішення та картка відмови у прийнятті митних декларацій, а позивачем у свою чергу були виконані всі необхідні та достатні дії під час митного оформлення товарів, надано митному органу всі необхідні та витребувані ним документи для обґрунтування заявленої позивачем митної вартості товару. Отже, позивач вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови у прийнятті питних декларацій підлягають оскарженню.
Під час судового засідання представник позивача повідомив обставини справи таким чином як вони викладені вище, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив такі задовольнити повністю.
Представник відповідача під час судового розгляду справи заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови у прийнятті митних декларацій є винесеними правомірно та скасуванню не підлягають. Адже, посадові особи митниці при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, ввезених позивачем, діяли в межах наданих їм законом повноважень та у спосіб, визначений законодавством.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мясна весна» (далі - ТОВ «Торгівельний будинок «Мясна весна») (покупець) та компанією Golden Gain Inc. Ltd (Китайська Народна Республіка) (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №15-05-2014 GG від 15.05.2014 року.
За умовами вказаного контракту продавець (компанія Golden Gain Inc. Ltd) продає, а покупець (ТОВ «Торгівельний будинок «Мясна весна») купує зареєстровані та дозволені до застосування в Україні кормові добавки, а саме: L-треонін 98,5% кормовий у формі порошку, L-лізін моногідрохлорид 98,5% кормовий у формі порошку товар, виробництва компанії Meihua Group (Китайська Народна Республіка). Загальна вартість контракту на момент його укладення становить 3000000 доларів США, при цьому у ціну товару та загальну вартість контракту входить вартість: вантажних робіт, анотацій до контракту, упакування товару, маркування товару, транспортування до місця доставки товару, вартість покриття ризиків до момента поставки товару. Поставка кожної партії товару за контрактом здійснюється на умовах CIF порт ОСОБА_1/Ільчівськ/Південний.
Митна вартість була заявлена декларантом відповідно до ст.58 МК Україна та визначена за основним методом визначення митної вартості (за ціною угоди) на рівні 1655,00 доларів США за тону.
Однак, всі подані додаткові документи відповідачем до уваги прийняті не були та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості імпортованого товару №110120000/2015/400005/1 від 30.01.2015 року, яким заявлена позивачем вартість товару була скоригована на підставі другорядного методу методу №2 а) методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. Як вказує відповідач, то скоригована митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаних митним органом митних вартостях у співставних обсягах, у період, найближчий до дати митного оформлення товарів, що оцінюються МД від 16.01.2015 року №100260001/2015/136179 з рівнем митної вартості 1,7 доларів США/кг. Мотивуючи своє рішенн про коригування заявленої митної вартості, відповідач зазначив, що рівень заявленої декларантом митної вартості товарів, з урахуванням сировини виготовлення, з урахуванням регіону походження, обсягу, характеру зовнішньоекономічної операції, становить 1,54 доларів США/кг, а актуальний рівень митної вартості товару, визнаної митними органами, становить за МД №100260001/2015/136179 від 16.01.2015 року з митною вартістю 1,7 доларів США/кг.
Отже, митним органом було проведено коригування заявленої митної вартості товарів за наявною інформацією про вартість ідентичних товарів. З урахуванням чого була прийнята картка відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110120000/2015/400005/1 від 30.01.2015 року. Рішення митного органу суперечать позиції позивача з цього питання, у звязку із чим виник спір між сторонами.
Не погодившись із прийнятим рішенням та неврахуванням митним органом наданих додаткових документів, на підставі ст.55 МК України позивачем разом з поясненнями від 16.04.2015 року були надані митному органу: запит покупця про надання прямого контракту від 19.03.2015 року із перекладом, відповідь продавця на запит про надання прямого контракту від 23.03.2015 року із перекладом, запит покупця про транспортні витрати від 19.03.2015 року із перекладом, відповідь продавця на запит про транспортні витрати від 23.03.2015 року із перекладом. Проте, як зазначає позивач, станом на 27.04.2015 року відповіді від митниці не надходило.
Слід зазначити, що на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами чинними були норми Митного кодексу України від 13.03.2012 року за №4495-VI.
Положеннями ч.1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому, ч.2, ч.3 ст.53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товару та перелік документів, які зобовязаний надати декларант в разі наявності розбіжностей у наданих документах.
А у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України має право:
1)упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2)у випадках, встановлених цим Кодексом. письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3)у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4)проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5)звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6)застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі ГАТТ) за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Статтею VII ГАТТ визначено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Під дійсною вартістю, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 ст. VII Оцінка товару для митних цілей Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) визначено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що дійсна вартість може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими дійсної вартості, а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Відповідно до ст. 337 Митного кодексу України, перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:
- формато-логічного контролю;
- контролю співставлення;
- контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Як вже було зазначено вище, при визначенні митної вартості імпортованого товару позивачем було використано перший метод у відповідності до положень ст. 58 Митного кодексу України, тобто за ціною контракту (вартість операції).
Положеннями ст. 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Так, за ч.ч.1 - 5 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не повязані між собою особи або хоч і повязані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця.
Відповідно до умов вищевказаного контракту придбаний товар є імпортованим з м. Кишинев, Молдова, тому на нього розповсюджується митний режим імпорту (випуску для вільного обігу).
Для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:
1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари;
2) сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту;
3) виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Товари, поміщені у митний режим імпорту, набувають статусу українських товарів.
Підтвердженням українського статусу товарів, зазначених у частині першій цієї статті, є митна декларація, за якою ці товари випущено у вільний обіг.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Відповідно до п.п.2.2, 2.3, 2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 року №631, у відповідності до ст.254 МК України для проведення перевірки відомостей, необхідне забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій. При цьому, правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до ст.254 Митного кодексу України, засвідчується шляхом вчинення запису «Перекладено вірно», проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад.
Тому, на підставі ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до положень ст.59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:
1) фізичні характеристики;
2) якість та репутація на ринку;
3) країна виробництва;
Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.
Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 57 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.
У разі, якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.
У відповідності до положень ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Позивачу було надано дозвіл на митне оформлення вантажу під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Державного бюджету України та прийнято рішення щодо можливості випуску ввезеного товару у вільний обіг під обрані гарантійні зобовязання.
Вищевказаною нормою ст. 55 Митного кодексу України визначено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
В ході судового розгляду справи судом були досліджені наявні в матеріалах справи письмові докази, та встановлено, що позивачем були надані всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості, а митним органом не було надано доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми та такими, що викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Тобто, у відповідача не було обґрунтованих підстав для відмови у застосуванні декларантом методу №1 за ціною контракту при визначені митної вартості імпортованого товару. Тому, проведене коригування є передчасним.
Дані висновки суду підтверджуються і судовою практикою, що склалась з даного питання, зокрема, постановами Верховного Суду України від 29.05.2012 року у справі №21-91а12, від 11.09.2012 року у справі №21-262а12.
Крім того, згідно норм МК України щодо цього та у ст.4 МК України визначено, що митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. Тому, в діях відповідача щодо формального прийняття оскаржуваних рішення та картки відмови під час судового розгляду справи ознак протиправності встановлено не було.
Доводи відповідача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та не приймаються судом до уваги.
Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Також суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням рішення про часткове задоволення позовних вимог та на підставі ст.ст.87, 94 КАС України, норм Закону України «Про судовий збір» з Державного бюджету України на користь позивача присудити частину сплаченої суми судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог у розмірі 48,72грн. (за платіжним дорученням №1591 від 22.04.2015 року позивачем було сплачено 73,08грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мясна весна» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110120000/2015/400005/1 від 30.01.2015 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 24 червня 2015 року

Суддя Постанова не набрала законної сили станом на 24.06.15р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4