Справа № 3869/10/1570
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

3869/10/1570

Справа № 3869/10/1570

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.

секретаря Юзефович Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом приватного підприємства „Сапфір плюс 2005” до Державної податкової інспекції в Київському районі міста Одеси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що рішення, які оспорюються винесені на підставі акту ДПІ №1659/412302/33933469 від 13.03.2010 року "Про результати планової виїзної перевірки Приватного підприємства "Сапфір плюс 2005" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2008р. по 31.12.2009р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008р. по 31.12.2009р." Але висновки Акту про порушення ним п.4.1 ст4,пп. 7.3.1 п.7.3, пп.7.4.5 п. 7.4,пп.7.5.1 п.7.5 статті 7 Закону України №168/97-ВР „Про податок на додану вартість” (далі Закон №168/97-ВР), діючого на час виникнення спірних правовідносин, та п.5.1, п.5.9 ст.5,пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року №334/94-ВР (далі Закон України №334/94-ВР) ), діючого на час виникнення спірних правовідносин, при здійсненні господарської діяльності не відповідають дійсним обставинам, оскільки порушень законодавства ним не допущено.

Позивач зазначив, що він позбавлений права спростувати висновки перевіряючих, оскільки в порушення вимог Наказу ДПА №327 щодо складання актів перевірки, акт №1659/412302/33933469 від 13.03.2010 року не містить посилань на конкретні первинні документи бухгалтерського обліку, які свідчать про порушення ним законодавства про ПДВ, тобто підстав нарахування податковим органом зобов’язань з ПДВ. Неправомірним вважає позивач посилання перевіряючих як на порушення законодавства на заниження податкового кредиту, оскільки санкції передбачені за його завищення, жодна норма не передбачає санкцій за заниження податкового кредиту, формування якого є правом платника податків.

Крім того, визначивши основний борг у сумі 61,2 грн., ДПІ нараховує штрафні санкції у сумі 437,7грн. на підставі пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі Закон України №21-81-Ш), діючого на час спірних правовідносин, проте зазначені норми передбачають нарахування штрафних санкцій не більш 50 відсотків основного боргу та не менш десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Податкове зобов’язання з податку на прибуток ДПІ визначило за порушення вимог п. 5.1, 5.9 ст. 5, п.п.11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України №334/94-ВР, що виразилось у неправильному визначенні балансової вартості товарів на оптових складах. Дані перевірки ґрунтуються на тому, що відповідно до акту приймання-передачі від 19.06.2009р. №2755 ПП "Сапфір плюс 2005" отримано від ТОВ "Форт Ойл" бензин автомобільний на загальну суму 106 861 грн., що не відповідає даним декларації з податку на прибуток за 1-ше півріччя 2009р. (рядок 01.2), та відповідно є порушенням п. 5.9 ст. 5 Закону України №334/94-ВР. Проте такий висновок не ґрунтується на законодавстві, оскільки відповідно до п. 5.9 ст. 5 Закону платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

В акті перевірки відсутні дані щодо співставлення перевіряючими перевищення чи зменшення балансової вартості запасів на кінець та на початок звітного періоду, а тому не могло бути визначено різниці, яка включається до складу валових доходів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, наполягав, що оспорювані рішення є законними та обґрунтованими, винесені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено, що ПП „Сапфір плюс 2005” зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів 29.11.2005, свідоцтво серії А00 №269221 (а.с.38), взято на податковий облік 05.12.2005 року (а.с.42), платник ПДВ з січня 17.01.2006 року (а.с.43).

З 25.02.2010 року по 10.03.2010 року відповідачем була здійснена планова виїзна перевірка ПП „Сапфір плюс 2005” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2008р. по 31.12.2009р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008р. по 31.12.2009р., про що був складений Акт №1659/412302/33933469 від 13.03.2010 року (а.с.12-34).

Висновки перевіряючих базуються на тому, що в порушення вимог п. 5.1 ст. 5, п.п.11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України №334/94-ВР ПП "Сапфір плюс 2005" не дотримано тотожність даних бухгалтерського та податкового обліків, що призвело до заниження валових витрат підприємства. Проведеною перевіркою декларацій з податку на прибуток, оборотно-сальдових відомостей, виписок з розрахункових рахунків, журналів-ордерів, встановлено заниження задекларованих показників у рядку 04.1 декларацій «витрати на придбання товарів (робіт, послуг) на загальну суму 221 548 грн., у тому числі: за 4 квартал 2008 року на 220 000 грн.;за 2 квартал 2009 року на 1 548 грн.

Також в акті перевірки зазначено, що ПП "Сапфір плюс 2005" занизив задекларовані показники декларації з податку на прибуток за 1-ше півріччя 2009р. у рядку 01.2 "приріст балансової вартості запасів" у сумі 106 861 грн., а саме за даними вказаної декларації рядок 01.2 складає 0 грн., а за даними перевірки 106 861 грн. Перевіркою встановлено, що ПП "Сапфір плюс 2005" отримало від ТОВ "Форт Ойл" відповідно до акту приймання-передачі від 19.06.2009р. №2755 бензин автомобільний на загальну суму 106 861 грн. Отримання вказаного товару відображено в червні 2009 року в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 203 (к-т 631 Д-т 203) у сумі 106861грн. Згідно оборотно - сальдової відомості по рах.203, по кредиту рахунку 203, відображено списання в червні 2009 року зазначеного товару у сумі 106861грн. В той же час в акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих до перевірки документів встановлено, що в червні 2009 року його відвантаження іншим покупцям (замовникам) не відбувалось.

Суд вважає, вказані висновки перевіряючих є недоведеними та необґрунтованими. При цьому суд виходить з наступного.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України " №334/94-ВР визначено, що валові витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Згідно з пп. 5.2.1 п.5.2,пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 цього Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції. Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом 5.9 ст.5 Закону України " №334/94-ВР визначено, що платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно).

Вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих) платником податку і покупцем, до приросту запасів не включається. Вартість запасів оплачених, але не відвантажених (не знятих з обліку) платником податку –продавцем, до убутку запасів не включається.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

В акті перевірки вказано на неправильне визначення позивачем балансової вартості товарів на оптових складах, а саме на заниження декларування показників у рядку 01.2 Декларації «приріст балансової вартості запасів»на суму 106861грн. за 1 півріччя 2009 року, вартість бензину отриманого 19.06.2009 року. Проте в акті перевірки відсутні дані щодо дослідження перевіряючими співставлення перевищення чи зменшення балансової вартості запасів на кінець та на початок звітного періоду для визначення різниці, яка повинна включатися до складу валових доходів.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що в бухгалтерських документах згідно оборотно - сальдової відомості по рах.203, по кредиту рахунку 203, відображено списання в червні 2009 року зазначеного товару у сумі 106861грн., тобто в акті не заперечується, що показники у рядку 01.2 Декларації «приріст балансової вартості запасів»відповідав бухгалтерському обліку. Між тим, вказане списання перевіряючими до уваги не приймається з посиланням на те, що відповідно до наданих до перевірки документів не встановлено відвантаження в червні 2009 року іншим покупцям (замовникам).

Відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України №327 від 10.08.2005 року, якій діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок №327) за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно: - висвітлювати висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю; - у разі виявлення розбіжностей чітко викладати зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень; - зазначати первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення; - у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів; -у разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання надати перевіряючим письмові пояснення щодо встановлених порушень та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті.

Проте в акті перевірки відносно позивача не зазначені первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, також не відображено наявності пояснень посадових осіб позивача під час перевірки або їх відмови від надання пояснень щодо наведених порушень, у тому числі підстав списання по бухгалтерському обліку товару у сумі 106861грн, наявності або відсутності на підприємстві первинних документів на підтвердження вказаних обставин.

В судовому засіданні представник відповідача по вказаним обставинам не зазначив та не надав жодного доказу в підтвердження висновків акту перевірки. Також представник відповідача не висвітлив інших обставин нарахування позивачу податкового зобов’язання з податку на прибуток, а також податку на додану вартість, у тому числі з яких саме первинних документів було встановлено заниження ПДВ на суму 61,20 грн та нарахування штрафних санкцій.

В силу пункту 1.7 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит –це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.2.6. пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” необхідними умовами для включення платником податку сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є плата таким платником цих сум та наявність у нього відповідних податкових накладних, оформлених належним чином.

Згідно з п.п. 7.4.5. п. 7.4 статті 7 Закону України №168/97-ВР не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Перевіркою встановлені завищення обов’язків з ПДВ за червень, жовтень 2008 року, та його заниження за грудень, 2008 року, січень - березень 2009 року, в результаті загальна сума заниження позивачем ПДВ складає 61,2 грн. Ні акт перевірки, ні додаток №7 до нього не містить посилань на первинні документи, на підставі яких встановлені зазначені порушення (а.с.29,134-135). При таких обставинах, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо позбавлення його права спростувати висновки перевіряючих та довести невідповідність висновків акту наявним на підприємстві первинним документам, та відповідно довести неправомірность нарахування штрафних санкцій по ПДВ у сумі 437,70грн., які нараховані ДПІ на підставі п.17.1.3 ст.17 Закону України №2181-Ш.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в їх обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов приватного підприємства „Сапфір плюс 2005” до Державної податкової інспекції в Київському районі міста Одеси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень –задовольнити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

08 квітня 2011 року