Справа № 26048/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2011 р. справа № 2а-4577/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2010 року у справі №2а-4577/10/0470 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 31.12.2009 року. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що Новомосковською ОДПІ проведено перевірку з порушенням вимог ст..11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»у відсутність субєкта підприємницької діяльності чи уповноваженої ним особи. Обставини, які відображені в акті перевірки, вважає необґрунтованими і не підтвердженими жодними доказами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2010 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що податковим органом доведено факт скоєння позивачем правопорушення, яке полягає у не оприбуткуванні готівки у повній сумі її фактичного надходження, у звязку з чим ДПІ правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції, які передбачені Указом Президента України від 12.06.1995р. №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила постанову суду скасувати, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга, зокрема, обґрунтована порушенням судом першої інстанції вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні»в частині визначення повноважень податкового органу щодо проведення перевірок субєктів господарської діяльності.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Новомосковської ОДПІ на підставі направлень №532,№533 від 15.12.2009 року було проведено перевірку щодо дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари, вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці магазину «Вело», який розташований за адресою: м. Новомосковськ, вул..195-ї Стрілецької дивізії,4 та належить ОСОБА_1, за результатами якої було складено акт №0391/04/08/23/НОМЕР_1 від 16.12.2009 року.

В зазначеному акті перевірки було зроблено висновок про порушення позивачем вимог абз.9,12,15,23 п.1.2, абз.2 п.2.2, абз. 1.5 п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою правління Нацбанку України від 15.12.04р.,

Суть порушення, згідно з актом перевірки, полягала у не оприбуткуванні готівки у повній сумі її фактичного одержання у книзі обліку доходів і витрат ф.10 в день отримання готівкових коштів на суму 3680,00 грн.

На підставі Акту перевірки №0391/04/08/23/НОМЕР_1 від 16.12.2009 року відповідачем винесено Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.12.2009 року.

Як вбачається з оскарженого рішення штрафні (фінансові) санкції застосовано відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995р. №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»у розмірі 18 400,00 грн. (3680,00грн. х 5 = 18400грн.).

Правомірність та обґрунтованість рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в межах наданих повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України «Про державну податкову службу в Україні»здійснено перевірку господарської діяльності позивача та з урахуванням виявленого порушення, обґрунтовано прийнято рішення про застосування фінансових санкцій.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 16.12.2009р. повноважними особами Новомосковської ОДПІ проведено перевірку господарської одиниці магазину «Вело», що розташований за адресою: м. Новомосковськ, вул..195-ї Стрілецької дивізії,4 та належить ОСОБА_1 Перевірку, згідно Акту, розпочато 11.01год. 16.12.2009р.

Між тим, в якості порушення, яке допущено субєктом підприємницької діяльності, в Акті зазначено не оприбуткування готівки у повній сумі її фактичного надходження у книзі обліку доходів та витрат ф.10 в день отримання готівкових коштів 15.12.2009р. на суму 3680грн.

Отже, з акту перевірки слідує, що готівкові кошти у сумі 3680грн. надішли саме 15.12.2009р., в той час як перевірка ПП ОСОБА_1 була проведена 16.12.2009р.

Доказів, які б свідчили про те, що 15.12.2009р. ПП ОСОБА_1 було здійснено реалізацію товару на суму 3680грн. акт перевірки не містить, як не містить і відомостей про те хто був покупцем товару і відповідно хто сплачував вартість товару готівковими коштами у вказаному розмірі. У разі, якщо купівля товару 15.12.2009р. здійснювалася в рамках проведення перевірки щодо контролю за додержанням порядку проведення готівкових та безготівкових розрахунків за товари та послуги, то посадові особи ДПІ мали виконати вимоги ст..11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», в редакції яка діяла на час проведення перевірки, в частині умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових виїзних перевірок та скласти відповідні документи (зокрема акт перевірки), які б свідчили про факт проведення такої перевірки та її результати.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем, на якого в силу ч.2 ст.71 КАС України покладено обовязок доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено факту неоприбуткування готівкових коштів у сумі 3680грн., що стало підставою для прийняття оскарженого рішення про застосування фінансових санкцій.

Таким чином, прийняте рішення про застосування фінансових санкцій є необґрунтованим і відповідно не відповідає критеріям правомірності, які предявляються до рішень субєктів владних повноважень та які визначено ч.3 ст.2 КАС України.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному зясуванні обставин справи, що мають значення для справи і вказані обставини є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2010 року у справі №2а-4577/10/0470 - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 31.12.2009р. визнати протиправним та скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст постанови виготовлено 11.02.2011р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк