Справа № 367/2923/15-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/2923/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Саранюк Л.П.
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Ірпені Київської області на Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Ірпені Київської області про визнання дій незаконними, визнання Довідки та дублікату посвідчення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження окремих категорій адміністративних справ. Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є імперативною нормою встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті, передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у частині першій ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостої цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Відповідача слід задовольнити частково, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково з наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_1 від 20.01.2004 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.1).

Як вбачається з Довідки Ірпінського автотранспортного підприємства 13250 Київського територіально-виробничого об'єднання автомобільного транспорту Української державної корпорації автомобільного транспорту від 19 жовтня 1992 року №061, копія якої також наявна в матеріалах справи (а.с.38), Позивач в період з 6 травня 1986 року по 13 серпня 1986 року працював в Ірпінському АТП 13250 в м. Чорнобиль, село Копачі.

Зазначене також підтверджується Довідкою Відкритого акціонерного товариства «Ірпінське автотранспортне підприємство 13250» від 25.09.1997 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.39).

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з Трудової книжки Позивача, копія якої також наявна в матеріалах справи (а.с.9-11), Позивач працював в Ірпінському автотранспортному підприємстві 13250 з 13.12.1984 року (Наказ №168-к від 13.12.1984 року) по 16.09.1997 року (Наказ №79к від 16.09.1997 року).

Позивач звернувся до Відповідача із Заявою щодо призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Рішенням Відповідача «Про відмову в призначенні пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС гр. ОСОБА_2» від 5384/5831 від 27 березня 2015 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.12), у зв'язку з відсутністю документів про роботу в зоні відчуження Позивачу відмовлено у призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон №796-XII), учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п.1 частини першої ст. 55 Закону №796-XII, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 10 років.

На день звернення до Відповідача Позивачу виповнилось 50 років, загальний трудовий стаж складав більше 15 років.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що Позивачем належним чином підтверджено його право на призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Проте, відповідно до частини другої ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, підстави для визнання причин пропуску строку звернення Позивача до адміністративного суду поважними відсутні.

Позивач наполягає на призначенні йому пенсії з моменту настання у нього пенсійного віку, адміністративний позов ним подано 05 травня 2015 року, тобто, із частковим пропущенням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку, у зв'язку з чим, адміністративний позов в частині позовних вимог за період до 05 грудня 2014 року підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, у зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог для повного захисту прав та інтересів Позивача і крім визнання дій Відповідача протиправними та зобов'язання його призначити Позивачу пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати Відповідача виплатити Позивачу зазначену пенсію з 06 грудня 2014 року.

Позивачем в адміністративному позові заявлено позовні вимоги, зокрема про визнання довідки Ірпінського автотранспортного підприємства 13250 №061 від 19.10.1992 року, як підтвердження про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; визнання дублікату посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 серії А від 20.01.2004 року, як основного документу для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини четвертої ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Тобто, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік позовних вимог в адміністративному позові, з якими Позивач може звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов в цих частинах не підлягає задоволенню, оскільки Позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх законних прав.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, Постанова Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2015 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється частково.

Відповідно до частини десятої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 100, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Ірпені Київської області задовольнити частково, Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2015 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Ірпені Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Ірпені Київської області призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 06 грудня 2014 року.

Адміністративний позов щодо позовних вимог за період до 05 грудня 2014 року залишити без розгляду.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.