Справа № 826/14844/13-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Самсонової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва (далі - Управління) звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (далі по тексту - ПАТ "ОТП Банк") про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків в сумі 247 750,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем у встановлені строки протиправно не сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2015 р. позов задоволено: стягнуто з ПАТ "ОТП Банк" () на користь управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва () заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі 247750,04 грн. (Двісті сорок сім тисяч сімсот п'ятдесят гривень чотири копійки) на розрахунковий рахунок № 01 в ГУ Ощадбанку по м. Києву, МФО 322669.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існуюча сума заборгованості перед органом пенсійного фонду підлягає стягненню в судовому порядку.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 14.08.2007 року по 30.11.2009 року Управлінням проведено перевірку ПАТ "ОТП Банк", за результатами якої складено акт від 24.12.2009 року № 2219, про порушення відповідачем п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у зв'язку з чим йому донараховано грошове зобов'язання зі сплати страхованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 278361,79 грн.

Відповідачем страхові внески у розмірі 30611,75 грн. сплачено добровільно.

Страхові внески у розмірі 247750,04 грн. є несплаченими, через що позивачем складено вимогу № Ю-11 від 26.11.2012 року про сплату боргу у розмірі 247750,04 грн.

Посилаючись на ту обставину, що борг не сплачено відповідачем у добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок обчислення та сплати страхових внесків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла до 1 січня 2011 року, було передбачено застосування виконавчими органами Пенсійного фонду України до страховиків за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, штрафних санкцій у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій передбачалось нарахування пені в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розраховувалась за кожний день прострочення платежу.

Із набранням чинності з 1 січня 2011 року Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» наведені вище норми матеріального права були виключені.

У той же час згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється на заборгованість зі сплати страхових внесків.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи пенсійного фонду за формою і в строки, визначені управлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідно до п. 8. 1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N 21-1 (далі по тексту - Інструкція), стягнення заборгованості із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій.

Підпунктом «б» п. 8.2 Інструкції передбачено, що органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

У випадку, визначеному підпунктом «б» цього пункту, вимога надсилається протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати страхових внесків (заборгованість зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені). Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників.

Положеннями п. 8. 3 Інструкції передбачено, що вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

З матеріалів справи вбачається, що вимогу про сплату боргу № Ю-11 від 26.11 2012 року складено на підставі даних особового рахунку платника та направлено позивачу.

Доводи апеляційної скарги щодо оскарження в судовому порядку вимоги позивача про стягнення боргу № Ю-11 від 26.11 2012 року колегія суддів відхиляє, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2013 року у справі № 826/23/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову ПАТ "ОТП Банк" до УПФУ в Голосіївському районі про визнання нечинною та скасування вимоги № Ю-11.

З огляду зазначеного судового рішення, при розгляді справи № 826/23/13-а встановлено, що ПАТ "ОТП Банк" не сплачувало донараховані суми страхових внесків. Відповідно до даних картки особового рахунку страхувальника, ПАТ "ОТП Банк" протягом 2010 року сплачувало тільки самостійно нараховані ним суми страхових внесків поточних звітних періодів. Внаслідок несплати ПАТ "ОТП Банк" донарахованих за результатами перевірки страхових внесків та з урахуванням переплати, що обліковувалася за ПАТ "ОТП Банк", у нього станом на кінець січня 2011 року виникла заборгованість у розмірі 247750,04 грн., через що Управлянням складені та направлені ПАТ "ОТП Банк" вимоги про сплату боргу від 01 лютого 2011 року № Ю-206у на суму 247740,31 грн. та від 23 травня 2011 року на суму 09,73 грн., які скасовані постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2011 року у справі № 2а-7157/11/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року.

Із змісту зазначених судових рішень у справі № 2а-7157/11/2670 вбачається, що підставами скасування вимог про сплату боргу стало те, що вимога від 01 лютого 2011 року № Ю-206у на суму 247740,31 грн. узгоджена 04.03.2011 року, так як Управління не своєчасно направлено ПАТ "ОТП Банк" мотивоване рішення у відповідь на його заяву про узгодження даної вимоги, у зв'язку з чим заява вважається задоволеною. Вимога від 23.05.2011 року на суму 09,73 грн. складена за аналогічним номером, що й попередня, яка узгоджена.

26.11.2012 року Управлінням складено вимогу № Ю-11 про сплату ПАТ "ОТП Банк" боргу зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 247750,04 грн.

05.12.2012 року ПАТ "ОТП Банк" звернулося до Управління із заявою про узгодження вимоги № Ю-11, за результатами розгляду якої рішенням позивача від 20.12.2012 року № 17246/02 заяву залишено без задоволення.

Враховуючи донарахування Управлінням ПАТ "ОТП Банк" страхових внесків у розмірі 278361,79 грн., зважаючи на відсутність доказів сплати вказаної суми страхових внесків у повному обсязі, що призвело до виникнення недоїмки у розмірі 247750,04 грн., яка не підлягає списанню та щодо стягнення якої не застосовуються строки давності, а також, беручи до уваги, що на час складання вимоги № Ю-11 вказана недоїмка не стягнута із ПАТ "ОТП Банк" та продовжувала за ним обліковуватися, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у справі 826/23/13-а про правомірність складання Управлінням вимоги № Ю-11 та відповідність її ст. 106 Закону з урахуванням п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 березня 2015 року у справі № 826/23/13-а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року залишено без змін.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість посилання ПАТ "ОТП Банк" на відсутність недоїмки у зв'язку із задоволенням його попередньої скарги та скасуванням у судовому порядку попередніх вимог про сплату боргу, оскільки підставою скасування вимог є обставини формального характеру, які не звільняють ПАТ "ОТП Банк" від обов'язку сплатити донараховані суми страхових внесків та не спростовують наявність недоїмки у розмірі 247750,04 грн.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови суду.

Повний текс ухвали виготовлено 29.07.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2015 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.