Справа № 644/3966/15-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 р.Справа № 644/3966/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Пянової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.06.2015р. по справі № 644/3966/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), 14.04.2015 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова (далі - УПФУ в Орджонікідзевському районі, відповідач), в якому просив визнати протиправними рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова від 10.01.2014 року про відмову в проведенні перерахунку від заробітної плати; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії по інвалідності державного службовця з 28.05.2013 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати у загальній сумі 6867,37 грн. із збереженням проценту.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.06.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова від 10.01.2014 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності державного службовця з 13.06.2013 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати у загальній сумі 6867,37 гривень із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2013 році.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 28.07.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова із 28.05.2013 року і отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а з 13.06.2013 року - пенсію по інвалідності (за загальним захворюванням), призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» (пенсійне посвідчення № 6 серія ААИ №636848 , видане 13.05.2014 року, а. с. 5).

Пенсію було призначено відповідно до наданих позивачем довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №377/к/05-62 від 31.05.2013 року, та довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №376/к/05-62 від 31.05.2013 року. При цьому, в останню довідку не включені суми, що належать до колонки "інші виплати" (матеріальна допомога та індексація).

03.01.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова із заявою про перерахунок призначеної раніше пенсії з урахуванням нових довідок: 1) про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №371/к/20-31-05-62 від 02.12.2013 року та 2) про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №443/к/20-31 -05-62 від 25.12.2013 року.

У довідці №371/к/20-31-05-62 від 02.12.2013 року визначено станом на 31.05.2013 року посадовий оклад, надбавку за ранг та надбавку за вислугу років.

У довідці № 443/к/20-31-05-62 від 25.12.2013 року відображено надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних світ та ювілейних дат, а також; інші виплати (матеріальна допомога та індексація), видана ще одна довідка - від 25.12.2013 року №№ 443/к/20-31-05-62. Зазначено, що розбіжності між довідками виникли внаслідок додаткового включення в останню довідку сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористані відпустки.

Рішеннями комісії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова №1 від 10.01.2014 року ОСОБА_1 в перерахунку пенсії було відмовлено, у зв'язку з тим, що, на думку пенсійного органу, матеріальна допомога, індексація, компенсація не зараховуються до інших надбавок, передбачених ст. 33 Закону України Про державну службу, зазначені виплати не включаються до заробітку, що враховується при обчисленні пенсії державним службовцям, а тому підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є правомірними та підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 2 статті 33 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

04 лютого 2003 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про державну службу від 16 січня 2003 року №432-ІУ, яким внесено зміни до зазначеного закону та доповнено його статтею 37-1, якою визначено порядок і умови перерахунку пенсії державним службовцям. Зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР Про оплату праці (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У довідці, поданій позивачем від 25.12.2013 року, про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, вказано, що на всі виплати, включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та індексація включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням Законів №3723-ХІІ та №108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону №1058-ІУ та стаття 66 Закону №1788-ХІІ, а тому позивач має право на перерахунок призначеної пенсії.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Підтверджуючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів не погоджується з висновками суду про задоволення частини позовних вимог, зважаючи на порушення норм процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Враховуючи дату звернення позивача до суду (14.04.2015 р.), шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту лише з 14.10.2014 року.

Згідно з ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Належних доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про перерахунок та виплату пенсії, відповідно позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсій за період з 28.05.2013 року по 13.10.2014 року включно, що зумовлює залишення таких позовних вимог без розгляду, а не розгляду по суті.

Виходячи з наведеного, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.06.2015 року підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог за період з 28.05.2013 року по 13.10.2014 року включно, з прийняттям щодо такої частини позовних вимог нової ухвали про залишення їх без розгляду. В іншій частині постанова суду (щодо задоволення позовних вимог за період з 14.10.2014 року) зміні чи скасуванню не підлягає, оскільки обставини справи встановлені вірно та правильно застосовані при вирішенні таких позовних вимог норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, п. 4 ст. 198, 200, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.06.2015р. по справі № 644/3966/15-а скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 28.05.2013 року по 13.10.2014 року включно, прийнявши в цій частині ухвалу про залишення позовних вимог без розгляду.

В іншій частині постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.06.2015р. по справі № 644/3966/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 29.07.2015 р.