Справа № 21345/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2011 р. справа № 2а-106/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Уханенка С.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу завідуючої сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1

на постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до завідуючої сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати постанову завідуючої сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1 від 17 травня 2010 року про накладення на нього штрафу за ст. 53-1 КУпАП в сумі 1020,00 грн., а провадження по даній справі закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення №06 від 17 травня 2010 року ОСОБА_1 - завідуючої сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі про накладення на ОСОБА_2 за ст. 53-1 КУпАП штрафу на користь держави в сумі 1020,00 грн. скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, завідуюча сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просила визнати нечинною постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2010 року та закрити провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що ОСОБА_2 не було виконано жодної з умов набуття права оренди на земельну ділянку, а тому на нього правомірно було накладено штраф.

Заперечень на апеляційну скаргу відповідач до суду не подавав.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2010 року завідуючою сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1 було складено протокол №6 про адміністративне правопорушення щодо перевірки використання земель ПСП «Агролан», директором якого є ОСОБА_2, на території Березівської сільської ради (а.с.10).

Відповідно до вказаного протоколу, 23 квітня 2010 року при проведенні перевірки було виявлено, що ПСП «Агролан»приорав пасовища біля полів якими користується на площі 16,28 га, межові знаки відсутні, чим порушив ст. 125,211 Земельного кодексу України та ст. 53-1, 56 КУпАП. Дане правопорушення підтверджується Актом обстеження земельної ділянки № 2 від 12.05.2010 року (а.с.5).

12 травня 2010 року завідуючою сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1 було складено припис №30, відповідно до якого директору ПСП «Агролан»ОСОБА_2 прописано в 30-денний термін встановити межові знаки на земельних ділянках та залужити приорані землі. ОСОБА_2 надано строк на виконання даного припису до 12.06.2010 року (а.с.11).

На підставі протоколу №6 від 12.05.2010 року, 17 травня 2010 року завідуючою сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1 було винесено постанову №6 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. (а.с.9).

Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на надано доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на підтвердження в діях позивача ознак адміністративного правопорушення.

Колегія судді не погоджується з таким висновок суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 53-1 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. Скоєння даного правопорушення тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об"єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Згідно зі ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом у справі, як це передбачено ст.251 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.05.2010 року, позивачем, якому була надана можливість власноручно викласти свої пояснення щодо обставин скоєного правопорушення, не зазначено про свою незгоду з обставинами інкримінуємого правопорушення, що свідчить про фактичне визнання обставин, зазначених у протоколі. Позивачем також не було надано будь яких заперечень і в Акті обстеження земельної ділянки № 2 від 12.05.2010 року, відповідно до якого також установлено факт того, що ПСП «Агролан»самовільно приорав пасовища біля полів, якими користується, на площі 16,28 га.

Більш того, позивачем також не було використано своє право щодо оскарження припису №30 від 12.05.2010 року.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження вини позивача у вчиненому ним правопорушенні є помилковим, так як статтею 251 КУпАП передбачено певний перелік доказів, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення і такі докази відповідачем надані, а саме - протокол про адміністративне правопорушення, Акт обстеження земельної ділянки № 2 від 12.05.2010 року, припис №30 від 12.05.2010 року . Крім того, закриваючи провадження по адміністративній справі, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, регламентованих ст.. 17 КАС України.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій завідуючої сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1 при винесенні постанови № 6 від 12.05.2010 року про накладення адміністративного стягнення, яка відповідає положенням п.3 ст.2 КАС України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини справи, судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Щодо вимог апелянта про визнання нечинною постанови Устинівського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2010 року та закриття провадження у справ, то вони колегією суддів визнаються безпідставними, оскільки не ґрунтуються на положеннях статей 203 та 157 КАС України.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу завідуючої сектором Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Устинівському районі ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2010 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2011 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: А.В. Суховаров