Справа № 9101/2265/2011
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2011 р. справа № 2а-511/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 рудня 2010 року у справі №2а-511/10 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області про зобовязання здійснити перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

23.11.2010 р. позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій стосовно перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01 травня 2010 року по день прийняття рішення судом в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії за період з 01.05.2010 р. по день прийняття рішення судом згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року (суддя Джерелейко О.Є.) позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області щодо невчинення дій стосовно перерахунку та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 1 травня 2010 року по 8 грудня 2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_2 за період з 1 травня 2010 року по 8 грудня 2010 року згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період та забезпечити її виплату.

Дана адміністративна справа розглянута судом першої інстанції відповідно до ст. 183-2 КАС України, в порядку скороченого провадження.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 р., набув статусу «Дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 р. дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як особі, що має статус «Дитина війни», позивачу у 2010 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»призначалося та виплачувався частково, у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду з позовом 23.11.2010 р. (а.с.2).

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що передбачене Законом України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії є окремим видом соціальної підтримки певної категорії населення, означеним Законом врегульований окремий вид правовідносин, але при цьому строк для звернення до суду не встановлений, колегія суддів вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Виходячи з наведених правових норм та приймаючи до уваги, що адміністративний позов подано з порушенням законодавчо встановленого строку звернення до суду, питання про поновлення строку позивачем не порушувалось, колегія суддів дійшла висновку, що недотримання судом першої інстанції зазначених вище норм є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, предявлених за період з 01 травня 2010 року по 22 травня 2010 року, і залишення позовної заяви в цій частині без розгляду.

Стосовно решти позовних вимог, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції.

Слід зазначити, що на 2010 рік дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не обмежена Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік».

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в період з 23 травня 2010 року по 08 грудня 2010 року позивачу повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч. 3 ст. 28 цього Закону застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «Дитина війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Відсутність грошових коштів на виплату підвищення до пенсії в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус «Дитина війни», права на отримання такої надбавки. Закон України не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що за період з 23 травня 2010 року по 08 грудня 2010 року судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 197, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року у справі № 2а-511/10 скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 01 травня 2010 року по 22 травня 2010 року, позовну заяву ОСОБА_2 в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року у справі № 2а-511/10 залишити без змін.

Ухвала суду відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко