Справа № 816/2308/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року 12:47м. ПолтаваСправа № 816/2308/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петрекно О.В.,

представника позивача - Нємченка В.І.,

представника відповідача - Козленка О.М.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Полтавській області до Веселоподільської дослідно-селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2014 року Державна фінансова інспекція в Полтавській області (надалі також - позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Веселоподільської дослідно-селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (надалі також - відповідач) про зобов'язання вчинити дії, а саме - виконати вимогу про усунення виявлених ревізією порушень від 21 лютого 2014 року № 16-07-3-14/1372 у наступних пунктах: пункт 1 - стягнути з ФОП ОСОБА_4 зайво отримані кошти за не надані послуги у сумі 70604 грн, або забезпечити надання останньою відповідного обсягу послуг. Уразі необхідності стягнути ці кошти шляхом подання позову до суду; пункт 6 - перерахувати в дохід Державного бюджету чистого прибутку у сумі 10590,60 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за результатами планової виїзної ревізії сільського бюджету та фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01 жовтня 2010 року по 30 листопада 2013 року, викладена в акті ревізії № 07-21/10 від 07 лютого 2014 року, на підставі пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" на адресу відповідача направлено письмову вимогу про усунення порушень, пункти 2 та 6 якої не виконано.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито, а також залучено до участі у справі до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на безпідставність висновків позивача, викладених у вказаному акті ревізії та відсутність у позивача повноважень звертатися до суду із вказаними вимогами.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених відповідачем.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1.2.5.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Полтавській області на ІУ квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 25.11.2013 №№1024,1025,1026 та №19, 20 від 09.01.2014, виданих начальником ДФІ в Полтавській області, головним державним фінансовим інспектором ДФІ в Полтавській області Шкурупій С.А., старшим державним фінансовим інспектором ДФІ в Полтавській області (провідним державним фінансовим інспектором) Усик А.В., головним державним аудитором відділу операційного аудиту Кононенко О.М. та старшим державним фінансовим інспектором Сапою О.В. проведена планова виїзна ревізія фінансово - господарської діяльності Веселоподільської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (далі по тексту також - Веселоподільська ДСС) за період з 01.10.2010 по 30.11.2013 року.

Ревізія проведена з 27.11.2013 року по 31.01.2014 року у відповідності до питань програми ревізії з відома директора Веселоподільської дослідно - селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України Мороза Олега Васильовича та головного бухгалтера Гапули Ольги Миколаївни.

За результатами ревізії складено акт №07-21/10 від 07.02.2014 року /а.с. 38-42/, який підписано директором Веселоподільської дослідно - селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України Морозом О.В. та головним бухгалтером - Галупою О.М. /а.с. 42/.

ДФІ в Полтавській області за результатами ревізії Веселоподільської дослідно - селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України пред'явлено вимогу №16-07-3-14/1372 від 21.02.2014 року "Про усунення порушень, виявлених плановою виїзною ревізією фінансово-господарської діяльності Веселоподільської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України"./а.с. 26-27/, якою позивача зобов'язано: 1.Стягнути з ФОП ОСОБА_4 зайво отримані кошти за не надані послуги в сумі 70604,0 грн., або забезпечити надання останньою відповідного обсягу послуг. У разі необхідності стягнути ці кошти шляхом подання позову до суду.

2. Забезпечити повернення працівниками зайво списаного бензину в загальній сумі 26390,85 грн. у порядку, визначеному законодавством. У разі необхідності вказане питання вирішити у судовому порядку.

3. Забезпечити повернення працівниками Веселоподільської дослідно - селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України безпідставно нарахованої заробітної плати за невідпрацьований час в загальній сумі 16972,36 грн. у порядку, визначеному законодавством. В іншому випадку стягнути ці кошти з винних у допущенні порушення осіб, у порядку, визначеному законодавством.

4. Провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо суми сплаченого єдиного соціального внеску по зайво нарахованій заробітній платі працівникам Веселоподільської дослідно - селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України та повернути зайво сплачені кошти в сумі 6312,02 грн. (зарахувати в рахунок майбутніх платежів).

5. Стягнути з Полтавського обласного центру з гідрометеорології орендну плату за користування приміщенням в сумі 4,0 грн. та стягнути кошти за спожиту електроенергію в сумі 7102,78 грн., або забезпечити надання останнім відповідного обсягу послуг. У разі необхідності стягнути ці кошти шляхом подання позову до суду.

6. Перерахувати в дохід Державного бюджету частину чистого прибутку в сумі 24343,57 гривень.

7. Розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної та/або матеріальної відповідальності посадових осіб, винних у допущенні фінансових порушень і зазначених в акті ревізії та розглянути питання відповідності займаній посаді зазначених працівників.

Відповідач, не погоджуючись з правомірністю пункту №1 вимоги ДФІ у Полтавській області №16-07-3-14/1372 від 21.02.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування пункту №1 вимоги ДФІ у Полтавській області №16-07-3-14/1372 від 21.02.2014 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року, адміністративний позов Веселоподільської дослідно-селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України до Державної фінансової інспекції в Полтавській області, третя особа: Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 вимоги Державної фінансової інспекції в Полтавській області № 16-07-3-14/1372 від 21 лютого 2014 року. В інший частині позовних вимог - відмовлено (а.с. 124-130).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2015 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Відмовлено Веселоподільській дослідно-селекційній станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України в позові до Державної фінансової інспекції в Полтавській області, третя особа: Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування вимоги (а.с. 131-134).

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (надалі - Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 28 жовтня 2014 року №21-462а14, яка згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відповідно до частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Частиною першою статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Мотивів для відступлення від вказаної правової позиції Верховного Суду України при розгляді цієї справи, судом не встановлено та сторонами не зазначено.

Згідно із частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на викладене, позовні вимоги про зобов'язання виконати пункт 1 - стягнути з ФОП ОСОБА_4 зайво отримані кошти за не надані послуги у сумі 70604 грн, або забезпечити надання останньою відповідного обсягу послуг. Уразі необхідності стягнути ці кошти шляхом подання позову до суду; частково пункт 6 - перерахувати в дохід Державного бюджету чистого прибутку у сумі 10590,60 грн - задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Полтавській області до Веселоподільської дослідно-селекційної станції Інституту біогенетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 28 липня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський