Справа № 750/6772/15-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/6772/15-а
Провадження № 2-а/750/648/15

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
14 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії УПФУ в м. Чернігові щодо неврахування в пенсію позивача отриманої одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб.; зобов`язати УПФУ в м. Чернігові здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01 червня 2015 року з врахуванням одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб., виплаченої згідно наказу начальника Внутрішніх військ МВС СРСР по Українській РСР і Молдавській РСР від 22 жовтня 1986 року № 081 за отримання гранично допустимої дози радіації, та відповідно до ст. 267 КАС України зобов`язати УПФУ в м. Чернігові в місячний строк з дня набрання законної сили постановою до суду звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою судді від 15.07.2015 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.
27.07.2015 на адресу суду надійшли заперечення відповідача проти позову, суть яких полягає в тому, що постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодованих фактичних збитків. Оскільки одноразова виногорода не була відображена в первинних документах та не була виплачена у зазначений період, тому відсутні будь-які правові підстави для врахування довідки при перерахунку пенсії позивачу. Відповідач вважає свої дії правомірними, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.
Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Чернігові та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до архівної довідки № 139 від 02.03.2015 Центрального архівного відділу Національної гвардії, в особовій картці на грошове забезпечення № 807 військової частини НОМЕР_1 на прапорщика ОСОБА_1 є наступні відомості: грошове забезпечення з 29.07.1986 складало 137-00, грошове забезпечення з 01.08.1986 147-00, додаткові виплати: за ЧАЕС 29-61, ОГВ за підвищену дозу радіації в період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі в/ч 3561 (наказ НВВ № 081 від 22.10.1986) 500-00 рублів (а.с. 10).
Згідно виписки з наказу № 081 НВВ МВС СРСР по Української РСР та Молдовській РСР від 22.10.1986 ОСОБА_1 при участі в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04 по 02.05.1986 отримав радіаційну дозу опромінення в 30,79 бер (а.с. 9).
12 червня 2015 року позивач звернувся до управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням одноразової грошової виплати в розмірі 500 руб.
Листом від 26 червня 2015 року № 364/11/Б-7 управління ПФУ відмовило у перерахунку пенсії, посилаючись на те що, ця одноразова винагорода не враховується в заробіток, із якого обчислюється розмір пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. ст. 21, 22 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений.

Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964 рс від 17 травня 1986 року, в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і у зв`язку чим не допускається для подальшої роботи у зазначених зонах небезпечності, йому виплачується одноразова винагорода в розмірі п`ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівникам - 300 крб.
Крім того, цим же Розпорядженням було введено зони небезпечності в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності в п`ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному розмірі.
Ці норми оплати роботи в зонах небезпечності були поширені на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс.
Згідно ст. 5 Закону України «Про захист людини від пливу іонізуючого випромінювання» основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягати 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей. 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за періоди роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.
Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації аварії на ЧАЕС» від 23 травня 1986 року № 1031 рс передбачено поширити, в тому числі і на військовослужбовців керівного і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, порядок і розміри підвищення оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс. При цьому грошове утримання у збільшених розмірах виплачувати виходячи із посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також із окладів по військовому і спеціальному званню.
Постановою ЦК КПРС Президіуму Верховної Ради СРСР Ради Міністрів СРСР і Всесоюзного ЦК Професійних Союзів № 524-156 від 07 травня 1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» надано право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100% розмірів підвищення ставок і посадовим окладам.
Виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, виконуючим службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню у двійному розмірі.
Особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям поза строкової служби, начальницькому і рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати крім того добові і забезпечувати їх безкоштовним харчуванням.
Відповідно до п. 2 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, занятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відверненням забруднення навколишнього середовища» дозволено міністерствам та відомствам виплачувати працівникам, в тому числі військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, військовозобов`язаним, призваних на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направлених на роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відвернення забруднення навколишнього середовища передбачені в пункті 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС, добові в розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечити їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу) і безкоштовним житлом.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на наведене, та оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідача безпідставно відмовив у перерахунку пенсії.
Крім цього, з метою захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку Управління ПФУ щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням вказаної вище суми одноразової винагороди, суд вважає необхідним зобов`язати Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача з дня його звернення за перерахунком з 12 червня 2015 року та виплатити йому недоотриману суму пенсії.

Разом з тим, вирішуючи вимогу про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення суд звертає увагу на те, що в силу положень ст. 267 КАС України ініціювати встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення, має право суд, що ухвалив судове рішення в адміністративній справі, тому дана вимога позивача не може бути задоволена, оскільки вищевказаною нормою Закону не встановлено процесуальної можливості розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах за ініціативою (на підставі заяви) сторони по справі.

Керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158- 163, 183-2, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо неврахування в пенсію ОСОБА_1 отриманої одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 12 червня 2015 року з врахуванням одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб., виплаченої йому згідно наказу начальника Внутрішніх військ МВС СРСР по Українській РСР і Молдавській РСР від 22 жовтня 1986 року № 081 за отримання гранично допустимої дози радіації.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.
Суддя О.П. Супрун