Справа № 813/2754/15
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року № 813/2754/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

за участю представника позивача Петлюк Я.В., представника відповідача Кобко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до обслуговуючого кооперативу «АГК «Ковельський» про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до обслуговуючого кооперативу «АГК «Ковельський» про стягнення податкового боргу в сумі 28 777,74 грн. з банківських рахунків відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача існує несплачена заборгованість по орендні платі за землю, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Додатково вказав, що добровільно не сплачена відповідачем заборгованість, яка на даний час підтверджується зворотнім боком обліково картки платника, підлягає до стягнення у судовому порядку відповідно до статті 95 Податкового кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Вказав, що у підприємства відсутній податковий борг, тому позов не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що обслуговуючий кооператив «АГК «Ковельський» зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа, йому присвоєно , перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів податковий борг відповідача в сумі 28 777,74 грн. складається з несплаченого податкового зобов'язання (нарахованої пені) по орендній платі за землю, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями № від 07.12.2012 року, № від 27.12.2012 року, № від 16.10.2014 року та самостійно задекларованого у податкових деклараціях платника.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи судом встановлено, що 18 березня 2011 року податковим органом скеровано відповідачу податкову вимогу № 248 на суму податкового боргу 1 859,56 грн.

Як встановлено судом податковий борг з 2011 року відповідачем повністю не погашався, із статусу боржника він не виходив.

Податковим законодавством не передбачено повторного скерування платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Тому контролюючий орган не надсилав податкову вимогу платнику податку у разі збільшення податкового боргу.

Протягом 2012-2015 років відповідачем декларувалося податкове зобов'язання по орендній платі за землю та у зв'язку з невчасною його сплатою податковими повідомленнями-рішеннями нараховувались штрафні санкції. Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному та в судовому порядку не оскаржувались, тому податкові зобов'язання, що ними визначені є узгодженими.

Узгоджену суму податкового зобов'язання, не сплачену платником податків у строки, визначені статтею 57 Податкового кодексу України, слід вважати безспірними вимогами органів стягнення.

З матеріалів справи судом встановлено, що сума податкового боргу відповідача, яка заявлена до стягнення також складається нарахованої пені в сумі 7 134,94 грн.

Пунктом 14.1.162 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених строків погашення узгодженого зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами.

Пунктом 131.1 статті 131 Податкового кодексу України передбачено, що нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

З копії зворотного боку облікової картки платника, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що у зв'язку з частковою сплатою відповідачем поточних платежів нарахована пеня. Таке нарахування пені відповідає положенням Податкового кодексу України.

Наявність не сплаченого податкового зобов'язання по орендні платі за землю в сумі 28 777,74 грн. підтверджується інформацією з картки особового рахунку Підприємства, довідкою про заборгованість та не спростована відповідачем.

Пунктом 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідачем не надано суду доказів оскарження боргу в порядку передбаченому законодавством України.

За таких умов, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та положеннями чинного законодавства, тому є безпідставними.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи і підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків обслуговуючого кооперативу «АГК «Ковельський» (м. Львів, вул. Земельна, 21; ) до бюджету податковий борг в сумі 28 777,74 грн. (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят сім гривень 74 коп.).

Судові витрати з сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 29 липня 2015 року.

Суддя Лейко-Журомська М.В.