Справа № 33069/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2011 р. Справа № 2а-1213/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

суддів Коршуна А.О. Панченко О.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі міста Дніпропетровська на постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 жовтня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі міста Дніпропетровська про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и л а:

04.10.2010 р. позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача у період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 04.10.2010 р., визнати право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідний період часу з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 04.10.2010 р., зобовязання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за цей період.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона має статус дитини війни, а відповідач у зазначений період виплачував підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у 2007 році був відсутній механізм розрахунку підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З 2008 року позивачу виплачується підвищення до пенсії з урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»та Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2010 р., ухваленою у скороченому провадженні, позовні вимоги задоволені частково: визнано незаконною бездіяльності відповідача щодо невиконання у період з 07.04.2010 р. по 07.10.2010 р. приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнано за позивачем право на отримання невиплаченої соціальної допомоги, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за період з 07.04.2010 р. по 07.10.2010 р., зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 07.04.2010 р. по 07.10.2010 р. з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з ухваленою постановою, Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її в частині задоволених позовних вимог. У скарзі відповідач посилається на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Підвищення до пенсії позивачу виплачувалось у відповідності із Законами України Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у посвідченні, та отримує пенсію за віком (а.с. 6).

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з пп. 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладений в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Частиною 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було визнано неконституційними.

Таким чином, з 22.05.2008 р. ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»діє в попередній редакції.

Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не коригувався та її дія на 2009-2010 роки законами України не була зупинена, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачу з 07.04.2010 р. по 07.10.2010 р.

При цьому, ураховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що вихідним критерієм розрахунку підвищення до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, не може бути перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином, відповідача у справі обґрунтовано зобовязано судом першої інстанції провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивачу згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 07.04.2010 р. по 07.10.2010 р. у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум підвищення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо права позивача на отримання недоплаченої суми підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 07.04.2010 р. по 07.10.2010 р., однак вважає, що в резолютивній частині постанови помилково зазначено, що вихідним критерієм для розрахунку підвищення є прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, у звязку з чим постанова в цій частині підлягає зміні.

Доводи відповідача про відсутність коштів і порядку розрахунку підвищення до пенсії не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення з огляду на можливість відповідача звернутися за встановленням порядку виконання судового рішення на підставі ч. 1 ст. 263 КАС України. Крім того, обовязок нарахування та виплати пенсії згідно з законом є компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 2 ст. 198, п. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі міста Дніпропетровська частково задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 жовтня 2010 року змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати за ОСОБА_1 право на отримання недоплаченої суми підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 07 квітня 2010 року по 07 жовтня 2010 року».

У решті постанову суду в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядку та строк, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун

Суддя : О.М. Панченко