Справа № 2-а-133/2010
Суддя: Губанова В. М.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Братський районний суд Миколаївської області
Справа №2-а-133 / 2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2010 року Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Губанової В.М.,

при секретарі Тягнирядно І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної автоінспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування та визнання нечинною постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування та визнання нечинною постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 19 травня 2010р. старшим інспектором ДПС відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП, згідно якої він керував автомобілем Шевроле-Авео зі швидкістю 87 км/год. Однак, стверджує, що керував автомобілем зі швидкістю 50км/год, та вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки складено з порушенням вимог ст. 33, 268 КУпАП, та при вимірюванні швидкості використовувався прилад, про який не зазначено ніяких технічних характеристик та виміри якого він ставить під сумнів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в адміністративному позові та пояснив, що в той період його обігнав інший автомобіль, швидкість якого напевно й була зафіксована приладом Беркут.

Відповідач - УДАІ УМВС України в Миколаївській області, до початку судового засідання звернувся до суду з заявою, в якій не визнав позовних вимог та просив розглядати справу у відсутності його представника, надавши свої письмові заперечення.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1В, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2010р. старшим інспектором ДПС відносно ОСОБА_1 складено постанову ВЕ №161836 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень.

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1 19 травня 2010р о 10 год. 06 хв. на 102 км автошляху Р-06 Ульянівка-Миколаїв з обмеженням швидкості 50 км/год керував автомобілем НОМЕР_1, зі швидкістю 87 км/год.

У відповідності зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Однак вивчивши матеріали справи, судом було звернено увагу на те, що згідно ст. 141 КУпАП України, для застосування фіксації необхідно, щоб вона велася саме засобами фото-, кіно-,або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. Однак, прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є працюючим в автоматичному режимі спеціальним технічним засобом, що здійснює фото чи відео фіксації, оскільки він знаходився у співробітника ДАІ, який керував ним безпосередньо через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, або що, об'єкт зйомки, її режим, кут огляду приладу, тощо). Однак, прилад Беркут ніяк не автоматичний. Дані обставини дають підстави вважати, що фіксація приладом Беркут не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.

Більш того, у протоколі відсутні вказівки на те, хто проводив вимірювання, що є порушенням п. 13.2 Інструкції, оскільки до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому, при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Крім того, у відповідності до ст.ст.10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані в якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований даними про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів ОСОБА_1 співробітники ДАІ не надали.

Також, постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України. Однак, інспектором ДПС при накладенні стягнення не були враховані обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан. Отже, при винесенні постанови посадовою особою, яка винесла цю постанову, вимоги закону не враховані.

При винесенні постанови також були грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Всіх наданих цим законом прав ОСОБА_1 був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню обставини, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Однак, на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України в матеріалах справи немає жодного доказу.

Суд вважає, що старший інспектор ДПС не мав права притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки доводи останнього, викладені у позовній заяві, не спростовані відповідачем, а на їх заперечення відсутні будь-які фактичні докази, зібрані на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, відповідачем не зазначено будь-яких доказів про вчинення позивачем правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП в постанові в справі про адміністративне правопорушення не зазначені.

Разом з тим, старшим інспектором ДПС було порушено вимоги ч. 2 ст. 256 КУпАП, відповідно до яких протокол повинен підписуватися особою, що його склала, та особою, яка скоїла адміністративне правопорушення, при наявності свідків. Однак при складені протоколу свідки були відсутні, що також не спростував відповідач та що підтверджується копією протоколу.

Також, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б могли підтвердити обставини, вказані в протоколі про адмінправопорушення та в постанові, а також такі докази не надані відповідачем.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, а тому вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити, скасувати постанову серії ВЕ №161836 від 19 травня 2010року, закрити провадження в справі на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 289, 292, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Державної автоінспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування та визнання нечинною постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову ВЕ №161836 від 19 травня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 гривень визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Адміністративного суду апеляційної інстанції через Братський районний суд, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя -- ОСОБА_2