Справа № 615/750/15-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.Справа № 615/750/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Пянової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області на постанову Валківського районного суду Харківської області від 12.06.2015р. по справі № 615/750/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку,

ВСТАНОВИЛА:

12.05.2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області, в якому просив:

- визнати дії Управління пенсійного фонду України у Валківському районі Харківської області про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, строком з 13.09.1984 року по 01.10.1991 року у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку неправомірними і такими, що не відповідають вимогам Закону України Про пенсійне забезпечення;

- зобовязати Управління пенсійного фонду України у Валківському районі Харківської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи ОСОБА_1 на посадах майстра і виконавця робіт у будівельних організаціях з 13.09.1984 року по 01.10.1991 року, призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 і списком № 2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року, починаючи виплати з 25.11.2014 року.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 12.06.2015 року по справі №615/750/15-а позов задоволено.

Визнано дії Управління пенсійного фонду України у Валківському районі Харківської області про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, строком з 13.09.1984 року по 01.10.1991 року і у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку неправомірними і такими, що не відповідають вимогам Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зобовязано Управління пенсійного фонду України у Валківському районі Харківської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи ОСОБА_1 на посадах майстра і виконавця робіт у будівельних організаціях з 13.09.1984 року по 01.10.1991 року, призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 і списком №2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року, починаючи виплати з 25.11.2014 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Валківського районного суду Харківської області від 12.06.2015 року та відмовити у задоволенні адміністративного позову позивачу у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанову винесено з порушенням норм матеріального права.

Колегія суддів відповідно ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 вересня 1984 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду майстра Валківської ПМК-30, яка пізніше неодноразово змінювала свою назву. Це була будівельна організація і займалася будівництвом житла і обєктів культурно-побутового призначення. Після перейменування цієї будівельної організації її основним видом діяльності залишилося будівництво житла і обєктів культурно-побутового призначення. у цій будівельній організації, яка вже мала назву ПМК-10, ПМК-11, позивач працював на посадах майстра і виконавця робіт до 01 жовтня 1991 року. Роботу майстра і виконавця робіт позивач виконував повний робочий день. Робота майстра і виконавця робіт занесена до розділу ХХІХ "Строительство зданий и сооружений промышленных, энергетических, дорожно-мостовых, транспорта и связи, жилых и культурно-бытовых, а также наземных и сооружений шахт, рудников и коммуникаций" списку №2 працівників, які мають право на пільгову пенсію за віком при досягненні віку -чоловіки 55 років незалежно від останнього місця роботи, які працювали повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

Позивач має необхідний стаж роботи, який дає право на пенсію із заниженням пенсійного віку, досяг відповідного дня її призначення.

25.11.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області про призначення йому пенсії за віком і долучив до заяви усі необхідні документи.

23.03.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначення пенсії за віком за недостатньою кількістю страхового стажу, бо періоди роботи з 13.09.1984 року по 01.10.1991 року позивачу не були зараховані, оскільки підприємство наряду з житловими будинками і т. д. здійснювало будівництво споруд сільгоспризначення.

08.04.2015 року позивач знову звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області.

23.04.2015 року листом Управлінням Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області була надана розгорнута відповідь позивачу, щодо відмови у зарахування періоду роботи з 13.09.1984 року по 01.10. 1991 року по списку № 2 для отримання пенсії.

Не погодившись із вищезазначеною відмовою відповідача, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавство, яке надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, не передбачає його втрату, якщо будівництво житла та інших обєктів на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці було поєднане разом з будівництвом обєктів сільськогосподарського призначення.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача та у задоволення позову у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення"; особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Положеннями ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" N 1788-XII від 05.11.1991 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Колегія суддів зауважує, що на період роботи позивача був чинним Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 (з наступними доповненнями), а згодом Список № 2, затверджений постановою КМУ від 11.03.1994 року №162. Робота позивача включена до цих Списків.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що надає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що діють на період роботи заявника. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Колегія суддів зауважує, що позивач не підпадає під умови, які викладені в п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

У відповідності до вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 20.08.1993 року, передбачено, що в таких випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право пенсії на пільгових умовах чи вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Як свідчать матеріали справи, позивач при зверненні за призначенням пенсії дотримався всіх вимог, а саме звернувся з заявою, надав трудову книжку, надав архівні документи:

Фотокопією трудової книжки БТ-1 №1241726, з якої вбачається, що з 13 вересня 1984 року позивач був прийнятий на роботу майстром ПМК-30, яка декілька разів потім змінювала назву і підпорядкування, і працював майстром і виконавцем робіт по 1.10.1991 року;

Фотокопією довідки № 38 Валківського райагробуду від 24.11. 2014 року про те, що з 13.09.1984 року по 01.10.1991 року позивач працював на посадах майстра і виконроба в ПМК-30 і в тих організаціях, до складу яких вона входила після реорганізації;

Фотокопією наказу по ПМК-11 № 93 від 18 травня 1987 року, з якого вбачається, що будівництвом об'єктів сільськогосподарського призначення займалися інші майстри і виконроби, зокрема ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6;

Фотокопією наказу від 23.10.1987 року по ПМК-11, з якого вбачається, що позивач виконував роботу виконроба і займався будівництвом 50-квартирного жилого будинку;

Фотокопіями довідок про вартість виконаних робіт при будівництві 115-квартирного житлового будинку заводу ФТІНТ за період з липня 1988 року по березень 1991 року, з яких вбачається, що позивач працював виконробом при будівництві цього будинку і будівництвом об'єктів сільгосппризначення не займався;

Витягом з наказу N 94 від 18 .01. 1989 року про те, що виконроб ОСОБА_7 був призначений відповідальним за будівництво 115-квартирного жилого будинку;

Фотокопією наказу № 199 від 30.09. 1987 року про призначення виконроба ОСОБА_7 відповідальним за будівництво 50-квартирного будинку;

Фотокопією наказу № 34-К від 27.05. 1991 року про те, що на період відпустки виконроба ОСОБА_3 С Л. на позивача були покладені обов'язки по будівництву будинку культури;

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що трудовий стаж підлягає до зарахування до стажу, який дає право для оформлення пільгової пенсії, оскільки посада, яку обіймав позивач у цей період, була передбачена Списками, чинними у зазначений період роботи.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Валківського районного суду Харківської області від 12.06.2015 року по справі № 615/750/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 12.06.2015р. по справі № 615/750/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10