Справа № 2034/2-а-4619/11
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський районний суд Харківської області
Справа № 2034/2-а-4619/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року с. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Козленко Г.О.. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України " Харківському районі Харківської області про зобов'язання вчинити дії з перерахунку виплат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області (далі УПФУ) про зобов'язання провести відповідні нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії особі, яка має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за віком у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, за період з 10.06.2010 року з подальшим перерахунком.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.09.2011 року, клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволено та строк звернення до суду поновлено починаючи з 10.06.2010 року.

Позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, є інвалідом 3 групи, щодо якого встановлено причинний звязок інвалідності з наслідками впливу іонізуючих та інших факторів внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач отримує пенсію згідно з Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-Х II (далі-Закон № 796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. встановлюються у вигляді: а) державної пенсії: б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За статтею 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частина 4 статті 54 цього ж Закону встановлює, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам 3 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 20 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлений перелік пільг та компенсацій громадянам, які віднесені до категорії 1.

Таким чином, особам, віднесеним згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до категорії 1, надано право на отримання державних пенсій, а також визначеного переліку пільг та компенсацій. Державна пенсія не відноситься до пільг чи компенсацій, а є заходом соціального захисту конкретних категорій осіб.

Виходячи з того, що позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто є особою, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи і віднесений до 1 категорії, в розумінні Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі й право на державну і додаткову пенсії, як передбачено статтями 50 та 54 зазначеного Закону.

В статті 67 Закону №796-ХІ1 зазначається порядок підвищення розміру доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом.

У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Дія цих статей в період, в який позовні вимоги підлягають судовому захисту, не була зупинена, її положення не були змінені.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України»і здійснює свої повноваження на підставі п.15 цього положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Згідно ст.63 Закону №796-ХІІ, фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до пункту 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, який набрав чинності з дня наступного за днем опублікування, тобто з 19.06.2011 року у 2011 році норми і положення статей 39. 50. 51. 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України №745 «Про встановлення деяких розмірі виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим. що належать до категорії 1: інвалідам 1 групи - 30 відсотків; інвалідам II групи - 20 відсотків: інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - 15 відсотків; тим, що належать до категорії 2-15 відсотків; тим, що належать до категорії 3-10відсотків; тим. що належать до категорії 4 - 5 відсотків. Щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, не може бути нижчою від 10 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: інвалідів І групи - 1200 гривень; інвалідів II групи - 1090 гривень; інвалідів ПІ групи - 980 гривень; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: інвалідів І групи - 870 гривень; інвалідів II групи - 820 гривень; інвалідів III групи - 760 гривень; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: І групи - 710 гривень; II групи - 655 гривень; III групи - 600 гривень: для дітей-інвалідів - 380 гривень; непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сімї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із цим пунктом, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто з 23.07.2011 року рішенням Кабінету Міністрів України встановлені обмеження виплати соціальної допомоги відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень законодавства, якими змінений порядок та розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в 2011 році не приймалося.

При нарахуванні га виплаті основної та додаткової пенсії позивачу вимоги статті 50 та частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.06.2010 року до 22.07.2011 року не виконувалися і передбачений вказаним Законом перерахунок основної та додаткової пенсії у відповідності до ст.50, ч.4 ст.54 Закону, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не проводився, що суд вважає порушенням прав позивача.

Оскільки відповідачем зазначені виплати до 22.07.2011 році в повному обсязі не проводились, то це є порушенням прав позивача, а з 23.07.2011 року відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, здійснюючи виплати згідно встановлених законодавством розмірів і права позивача не порушувались, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Положеннями ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять (ч.2 ст.11 КАС України).

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.3, 8, 19, 22, 27, 46, 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст.1, 9, 13, 14, 49, 50, 54, 63, 67, 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» №1646-УІ від 20.10.2009 року. Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», пунктом 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №3491-VI від 14.06.2011 року, Постановою Кабінету Міністрів України №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 року, ст.ст.4, 8, 11, 99, 159, 160-162, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області по не виконанню у відношенні ОСОБА_1 з 10.06.2010 року по 22.07.2011 року вимог ст.50. ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав на своєчасне призначення, нарахування та отримання пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 3 групи, 1 категорії.

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання з 10.06.2010 року по 22.07.2011 року основної та додаткової пенсії у відповідності до ст.50, ч,4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області з 10.06.2010 року по 22.07.2011 року здійснити нарахування, перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної пенсії у відповідності до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у відповідності до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням фактично виплачених сум за цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова, прийнята в порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарга. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко