Справа № 813/7687/14
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 р. Справа № 876/6471/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

представника позивачів: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області, Управління Державної казначейської служби України в Франківському районі м.Львова про визнання протиправною відмови та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною відмову Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області внести подання до Управління державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова про повернення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, помилково сплаченого податку на доходи з фізичних осіб з операцій продажу обєкта нерухомого майна, стягнення з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 9086,08 грн. податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року.

Позивачі позовні вимоги мотивували тим, що 17.11.2011 року ними сплачено до місцевого бюджету Франківського району податок з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна в загальній сумі 45430 грн., однак відповідно до п.172.1 ст.172 Податкового кодексу України, дохід отриманий платником податку від продажу нерухомого майна за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується, тому позивачі вважають, що ними помилково сплачений податок з доходів фізичних осіб, оскільки належні їм частки у житловому будинку перебували у їхній власності більше трьох років. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області внести подання до Управління державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова про повернення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, помилково сплаченого податку на доходи з фізичних осіб з операцій продажу обєкта нерухомого майна. Стягнуто з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_3 9086,08 грн. податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року. Стягнуто з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_4 9086,08 грн. податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року. Стягнуто з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_5 9086,08 грн. податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року. Стягнуто з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_6 9086,08 грн. податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Державна податкова інспекція у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 листопада 2011 року позивачами було укладено договір купівлі-продажу 73/100 частин житлового будинку по вул. Сінна,20 у м. Львові, відповідно до якого вони продали зазначену частину житлового будинку.

Разом з тим, 17 листопада 2011 року ними сплачено до місцевого бюджету Франківського району м. Львові 9 086,08 грн. кожним в рахунок сплати податку з доходу фізичних осіб від продажу нерухомого майна. Про необхідність такої сплати та розрахунок суми було повідомлено позивачам нотаріусом при оформленні угоди з купівлі-продажу майна.

Проте, позивачі звертались до податкового органу із заявами про повернення коштів, вказуючи на допущення ними помилки по сплаті податку, на що отримали відмову.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради частка житлового будинку 73/100, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сінна, 20 належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру № 2 від 01 лютого 2000 року зазначена квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

З довідки ОКП «Бюро технічної інвентиризації та експертної оцінки» №2313 від 19.05.2014 року вбачається, що у період з 11.11.1996 року по 17.11.2011 року частина будинку за адресою: м. Львів, вул. Сінна, 20, належала на праві власності гр.гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть у квітні 2012 року ОСОБА_7 померла.

У 2008 році сусіди по будинку позивачів, почали процедуру приватизації своєї частки, і згідно вимог чинного законодавства позивачі зобовязані були підтвердити приватну власність на свою частину будинку і відповідно позивачі отримали нове свідоцтво на право власності, про що свідчить лист ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 19.10.2011 №1/7354.

Апеляційний суд звертає увагу, що нове свідоцтво було видано не у зв'язку із зміною, переходом чи припиненням права власності на вищевказану квартиру, а у зв'язку із приватизацією сусідів своєї частки, що в свою чергу не може свідчити, про те, що позивачі набули право власності на нову річ, тобто новостворене майно, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_1 у них не припинялось.

За таких обставин, висновок про те, що позивачі відповідно до п.172.1 ст.172 Податкового кодексу України, яким передбачено, що дохід, отриманий платником податку від продажу не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового будинку, а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеноїст.121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується, звільнені від сплати податку з доходів фізичних осіб, отриманого від операції з продажу об'єктів нерухомості (земельних ділянок), є підставним та обґрунтованим.

Пунктом 43.1 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.3 ПК України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно вимог п. 43.4, 43.5 ПК України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до п.43.6 ПК України, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Пунктом 3 розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, (надалі - Порядку) передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Пункту 5 розділу 1 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Згідно п.10 р.1 Порядку, заява та/або подання подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

Підпунктом 41.1.1 Покаткового кодексу України визначено, що контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Згідно до п.1. р.2 Порядку, операції з повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів здійснюють органи Казначейства.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до переконання, що органи Казначейства здійснюють повернення помилково сплаченого до місцевого бюджету податку з доходу фізичних осіб за наявності відповідної заяви платника та подання органу податкової служби.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2015 року у справі №813/7687/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Н. Бруновська

ОСОБА_8

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 28.07.2015 року