Справа № 1003/16613/12
Суддя: Гапоненко А. П.
Дата ухвалення: 2012-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 м. Біла Церква справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з названим адміністративним позовом посилаючись на те, що посадові особи Білоцерківського міськвиконкому неправомірно відмовляють йому у видачі довідки про період проживання та роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю для отримання посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1955 року проживає в м. Біла Церква, яка відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, де постійно проживає та працює. Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами для отримання статусу постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, але йому відмовляли у звязку з відсутністю підтвердження проживання на території зони незначних періодів часу, коли його мати змінювала його реєстрацію за місцем проживання. Крім цього починаючи з 1976 року позивач весь час працював на підприємствах м. Біла Церква, що підтверджується копією трудової книжки і відповідно проживав з батьками за зазначеною адресою, що підтверджується відповідними довідками. Тому просить суд зобовязати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради прийняти документи для оформлення довідки ( додаток №7 ) та направити подання до Київської облдержадміністрації для вирішення питання про видачу дорослого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії на його імя.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у адміністративному позові, просить їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, надавши суду заперечення та заяву про розгляд справи без їхнього представника.

Суд, вважає за можливе слухати справу без участі представника відповідача, який надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в малолітньому віці разом з батьками переїхав із Росії до м. Біла Церква, де навчався, працював і на час отримання права на отримання посвідчення ЧАЕС 4 категорії станом на 1.01.1993 року постійно проживав та працював не менше 4 років в м. Біла Церква, яка відноситься до території зони посиленого радіологічного контролю. Позивач спочатку проживав з батьками за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією екзаменаційної картки водія ( а.с.16). Згодом батьки змінили адресу проживання в м. Біла Церква і позивача було зареєстровано за новою адресою в м. Біла Церква, вул.. Шолом - Алейхема, 94, кВ. 54 з 26.08.1992 року по 07.07.1999 року. З 10.08.1999 року позивач проживає за вказаною адресою постійно.

Крім цього судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 розпочав свою трудову діяльність в 1973 році в м. Біла Церква, працював на різних підприємствах міста. З 16.08.1976 року по 07.05.1989 року працював слюсарем в будівельній організації спортивного клубу «Рось» міста Біла Церква потім з 21.06.1989 року по 20.10.1994 року у відділі постачання підприємства «Теодоліт», що підтверджується наданою суду копією трудової книжки позивача ( а.с. 7-8). База зазначеного підприємства знаходилась по вул.. Леваневського, 77, м. Біла Церква, що підтвердив свідок ОСОБА_2, який працював разом з позивачем.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади місцевого самоврядування і службових осіб.

Згідно із ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства Украї ни суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передба чені Конституцією України.

Згідно п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 20.01.1997 року № 51 та згідно ст.14 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи посвідчення потерпілого видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчались в цій зоні не менше 4 років( для дорослих).

Відповідно до ч.4 ст. 65 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ,п.10 вказаного вище Порядку видача посвідчень проводиться МНС, РМ республіки Крим, державними адміністраціями областей... за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Згідно ст.15 вказаного вище Закону підставою для визначення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, особам, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях, а видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення проводиться органом виконавчої влади на цих територіях.

Як встановлено судом, позивачу було неправомірно відмовлено відповідачем в прийнятті документів для оформлення посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки він весь час проживав, навчався, працював та проживає в м. Біла Церква, що підтверджується наданими суду довідками, копією паспорту, копією трудової книжки та показами свідка.

Відмову відповідача саме з цих підстав суд вважає необґрунтованою.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

А тому суд приходить до висновку, що наданими суду доказами, на які вказано вище в постанові, підтверджується той факт, що позивач проживав та працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю, до якої належить м. Біла Церква з 1955 року по цей час, що не менше чотирьох років і є підставою для оформлення йому належних документів для направлення подання до Київської облдержадміністрації стосовно вирішення питання щодо видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідної категорії на його імя.

В звязку з наведеним суд вважає за необхідне позов задовольнити та зобовязати відповідача прийняти документи позивача для вирішення питання про оформлення належних документів з цього приводу.

Керуючись ст.ст. 14,15,27,63 ЗУ „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , ст.2 ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, постановою КМУ від 20.01.1997 року № 51 „Про затвердження порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ,ст.ст.6,17,158-163,167,185,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобовязати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради прийняти документи для оформлення довідки ( додаток №7 ) та направити подання до Київської облдержадміністрації для вирішення питання про видачу дорослого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3