Справа № 2-а-110/2010
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Братський районний суд Миколаївської області
Справа № 2А- 110/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року Братський районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючої - судді Кірімової О.М..

при секретарі - МоскаленкоС.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Братське справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

ДО

УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ АВТОІНСПЕКЦІЇ УМВС

УКРАЇНИ В МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Вознесенська та Вознесенського району УДАЇ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.04.2010 року за те, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Жовтневої Революції в м. Вознесенську Миколаївської області, начеб то здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена». Згідно постанови про адміністративне правопорушення, його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн. Вважає, що постанова незаконна, так як правопорушення ним вчинено не було.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, вину свою не визнав та пояснив суду, що дійсно 11 квітня 2010 року близько о 09 год. 00 хв., він керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Жовтневої Революції в м. Вознесенську Миколаївської області. ОСОБА_1 зазначив, що стоянку дійсно здійснив, однак в «кармані» для здійснення стоянки, знаку про заборону стоянки не бачив через те, що він знаходився високо й не було видно його через гілля дерев. Крім того, через погодні умови, а саме сильний дощ, він не міг бачити забороняючий знак.

Позивач наголошував, що при складанні протоколу свідки інспектором ДАІ не допитувались, права йому не роз»яснювались, розмір штрафу був визначений без з»ясування будь-яких обставин.

А тому просив суд скасувати винесену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, як незаконну..

Представник відповідача суб»єкт владних повноважень, в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданих суду письмових поясненнях, заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши позивача, показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2010 року близько о 09 год.00 хв., ОСОБА_1дійсно керував автомобілем НОМЕР_2 по вул.. Жовтневої Революції в м. Вознесенську Миколаївської області.

. Згідно постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 11 квітня 2010 року порушив правила дорожнього руху в частині виконання вимог п. 15.10.а, за що його визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн.( а.с.4)

Однак, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що дійсно, він 11 квітня 2010 року знаходився в якості пасажира в автомобілі ВАЗ 21013 під керуванням ОСОБА_1, оскільки разом їхали по справам. По вулиці Жовтневої Революції в м. Вознесенську, де позивач здійснив стоянку, дійсно була розмітка для стоянки і зупинки автомобілів. Знаку, який би забороняв стоянку, видно не було У працівника ДАІ запитував для якої цілі зроблений карман, на що останній відповів, що для службового транспорту. Однак і такого знаку, який би обмежував можливість у стоянці інших авто, поруч не було.

Свідок зауважив, що позивачем не було порушено ніяких вимог щодо правил дорожнього руху.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, дав суду аналогічні показання

Показання свідків узгоджуються із доводами позивача, тому суд вважає за можливе прийняти їх до уваги. Зазначене знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Іншого в судовому засіданні не добуто.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Представник відповідача не наддав належних доказів правомірності дій інспектора, не підтвердилось в судовому засіданні і вказане в протоколі місце вчинення позивачем правопорушення, що суперечить нормам чинного законодавства, а саме порядок складання протоколу. . У суб»єкта владних повноважень відсутні докази скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, матеріалів справи та добутих в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що викладні в позовній заяві доводи позивача є обгрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.- задовольнити.

Постанову серії ВЕ 151165 по справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Заява про апеляційне оскарження постанови Братського районного суду Миколаївської області подається протягом десяти днів з дня її проголошення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Братського

районного суду: ОСОБА_5