Справа № 22224/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2011 р.справа № 2а-12110/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року у справі №2а-12110/09/0470 за позовом Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

Південна міжрайонна державна податкова інспекція у м. Кривому Розі звернулася до суду з позовом, в якому просила зобовязати ОСОБА_1 надати до Південної МДПІ декларацію про особистий майновий стан та доходи за 2007-2008 рік. В обґрунтуванні заявлених вимог посилалось на те, що відповідно до відомостей отриманих Південною МДПІ встановлено факт внесення ОСОБА_1 грошових коштів до статутного фонду ТОВ «Криворіжпромтехсервіс»в розмірі 250000,00 грн. Станом на 14.09.09р. відповідач за період 2007-2008 роки декларацію про майновий стан і доходи (строк до 01 квітня року наступного за звітним) до Південної МДПІ не надала, податок з доходу фізичних осіб до бюджету не сплатила, у звязку з чим позивач просив його позов задовольнити.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що законодавством не передбачено можливості зобов'язання платника податків, у судовому порядку, подати контролюючому органу декларацію про отриманні доходи.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Південна міжрайонна державна податкова інспекція у м. Кривому Розі подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні»до завдань і функцій податкових інспекцій віднесено здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів); контролю за своєчасністю подання платниками податків декларацій. З цих підстав, позивач вказував на те, що заявлені позовні вимоги відповідають функціям і завданням, які покладено на податкові органи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до відомостей, отриманих Південною МДПІ встановлено факт внесення ОСОБА_1 грошових коштів до статутного фонду ТОВ «Криворіжпромтехсервіс» в розмірі 250000грн. Станом на 14.09.09р. ОСОБА_1 за період 2007-2008 роки декларацію про майновий стан і доходи (строк до 01 квітня року, наступного за звітним) до Південної МДПІ не надала, податок з доходу фізичних осіб до бюджету не сплатила.

Вказані обставини стали підставою для звернення ДПІ з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що обраний спосіб захисту прав та інтересів держави не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки законодавством не передбачено можливості зобов'язання платника податків подати контролюючому органу декларацію про отриманні доходи.

Колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності вимог позивача про зобов'язання платника податків подати податкову декларацію виходячи з наступного.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ДПІ просить зобов'язати відповідача подати податкову декларацію.

Разом з тим, ст. 18 Закону України від 22 травня 2003 року № 889-IV "Про податок з доходів фізичних осіб" та ст. 4 Закону України від 21.12.2000р. №2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", передбачено добровільний порядок подання податкової декларації громадянами.

Крім цього, повноваження податкових органів визначені Законом України від 4 грудня 1990 року № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні".

Пунктом 3 статті 10 цього Закону встановлено, що державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції виконують такі функції зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Отже, з наведеної норми вбачається, що право зобов'язувати платника податків подати декларацію у податкового органу відсутнє.

Пред'являючи позов, податковий орган мав виходити з обсягу повноважень, якими наділені державні податкові інспекції і саме в межах цих повноважень, визначитися зі способом захисту прав та інтересів держави.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що обраний спосіб захисту прав та інтересів не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та виходить за межі повноважень, які надані податковим органам.

Проте, законодавством, яке було чинне на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, передбачалося право ДПІ здійснення контролю за своєчасністю подання декларацій платником податків та право накладання штрафу за неподання декларації.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1 ст.4 Закону України від 21.12.2000р. №2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період.

Підпункт 17.1.1. п.17.1 ст.17 цього Закону передбачає, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога про зобов'язання платника податків подати податкову декларацію є неправомірною, а відтак відсутні правові підстави для її задоволення.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржене судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для його скасування і ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року у справі №2а-12110/10/0470 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 11.02.2011р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк