Справа № 0417/2-а-1985/2011
Суддя: Циганков В. О.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0417/2-а-1985/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська одноособово під

головуванням судді Циганкова В. О.,

розглянувши у місті Дніпропетровську у письмовому проваджені справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ДАІ Генічеського району Ундик Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, пред'являючи адміністративний позов про скасування рішення Відповідача у формі постанови про накладення стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП від 01.12.10 на підставі незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності внаслідок однобічного і неповного з'ясування обставин адміністративного правопорушення, відсутності будь-яких доказів вини Позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, допущення процесуальних порушень Відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим просив визнати протиправними дії Відповідача та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутністю не надавав.

Позивач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На підставі викладеного справа за позовом ОСОБА_1 у відповідності з вимогами, передбаченими ч.ч.1, 4 ст.128 КАС України, розглядається по суті на підставі наявних у ній доказів.

З оскаржуваної постанови від 26 серпня 2010 року вбачається, що Відповідачем цією постановою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Зокрема, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 26.08.10 о 18 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по а/д Харків Симферополь перевищив швидкість руху на 31 км/год, при швидкості руху зазначеного транспортного засобу 121 км/год., швидкість вимірювалась приладом Радар, чим порушив вимоги п.12.4. ПДД, вчинивши правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Також як зазначив позивач в своїй позовній заяві, згідно протоколу про адміністративне правопорушення Позивач не погодився з порушенням, що ставилося йому за вину, зазначивши, що Відповідач не бажав слухати пояснення позивача та пояснити, чому він вважає, що на вимірювальному приладі зазначена саме швидкість автомобіля позивача, а не того автомобіля який його обігнав.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, доходить висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення (надалі - АП) зобовязаний зясувати: чи було вчинено АП, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого Відповідачем1 виконано не було.

Згідно статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач, в порушення статті 251 КУпАП, не встановив ніяких доказів вини Позивача, чим порушив вимоги статті 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Крім того, твердження Позивача щодо допущення Відповідачем процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: не розяснив Позивачеві його прав та обовязків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, Відповідачами не спростовані, будь-яких доказів факту розяснення Позивачеві його прав та обовязків судом не встановлено.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та законами України.

За таких обставин, за внутрішнім переконанням суду, суб'єкт владних повноважень (Відповідач), оскільки іншого ним не доведено, виніс оскаржувану постанову без врахування всіх обставин, що мали значення для встановлення події проступку і безспірного доведення вини Позивача, використавши таким чином надані йому повноваження всупереч завданням провадження, передбаченим ст.245КУпАП, та меті адміністративного стягнення, передбаченій ст.23КУпАП, для досягнення яких він згідно ст.222КУпАП наділений владними повноваженням, а подія адміністративного проступку за ч.1 ст.122 КУпАП, яку суб'єкт владних повноважень у постанові вважав встановленою, настільки сумнівна, що виключається як недоведена, оскільки судом не встановлено безспірних доказів вини Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться йому за вину.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена з порушенням п.п.2, 3ч.З ст.2 КАС України, а ефективність засобів правового захисту прав Позивача вимагає розв'язання питання щодо підстав його юридичної відповідальності таким чином, щоб можливість розглянути справу по суті, відповідно до п.З ч.1 ст.288КУпАП, була забезпечена з повним захистом прав Позивача від тривання їх порушення правовою невизначеністю.

Враховуючи, що в порушення ст.ст.257, 279 КУпАП оскаржувану постанову винесла та ж сама особа, яка склала протокол, внаслідок помилкового розширювального тлумачення нею випадків винесення постанови на місці вчинення проступку, передбачених правилами ч.3 ст.258КУпАП, достатнім засобом правового захисту буде вирішення судом питання по суті про адміністративну відповідальність Позивача, на підставі чого адміністративному суду належить згідно з ч.2 ст.162 КАС України постановити встановленим ст.293КУпАП особливим порядком рішення про скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення з закриттям справи відносно Позивача за п.1 ст.247 КУпАП через відсутність події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 288, 293КУпАП, ст.ст. 71, 161-163, 1712 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Інспектора ДПС ДАІ Генічеського району Ундик Олександра Сергійовича від 26 серпня 2010 року серії АР № 174549 про накладення адміністративного стягнення скасувати, а справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП провадженням закрити через відсутність події проступку - за п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О.Циганков