Справа № 381/1873/15-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/1873/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Зуй Т.С.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Петрика І.Й.
Суддів:Борисюк Л.П.,
Ключковича В.Ю.,
При секретарі:Валяєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі Київської області про перерахунок довічного грошового утримання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із даним позовом до суду, в якому просить визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі Київської області в перерахунку ОСОБА_5 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 01 грудня 2013 року в розмірі 82% величини суддівської винагороди працюючого судді Фастівського міськраойнного суду, встановленої станом на 01.12.2013 рік; зобов'язати відповідача здійснити таке нарахування та виплату починаючи з 01.12.2013 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за мінусом фактично виплаченого.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, п. 4 ч. 1ст. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 12 квітня 1976 року по 01 серпня 1997 року включно працювала на посаді судді Фастівського міського та районного суду, її загальний суддівський стаж роботи становить 21 рік.

Після виходу в серпні 1997 року у відставку їй, як судді у відставці, Управлінням ПФУ в м.Фастові та Фастівському районі їй було призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 82% заробітної плати судді.

Виходячи з того, що з 01 грудня 2013 року було підвищено розмір мінімальної заробітної плати, внаслідок чого збільшився також і розмір суддівської винагороди, та враховуючи, що відповідно до вимог ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідач повинен здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, позивач у вересні 2014 року звернувся до Управління ПФ в м.Фастів та Фастівському районі з заявою про перерахунок їй, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з встановленого з 01 грудня 2013 року розміру суддівської винагороди судді Фастівського міськрайонного суду, та надала необхідні для цього документи.

16 жовтня 2014 року Управлінням ПФ листом № 176/П-01 позивачу було відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з тих підстав, що позивач, як суддя місцевого суду у відставці, не має права на такий перерахунок, оскільки відповідно до частини 4 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання передбачено виключно тільки суддям Конституційного суду України.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, враховуючи доводи апеляційної скарги, не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Частиною третьою статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI (далі Закон - № 2453-VI) встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011р., частини третю і п'яту статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина третя статті 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина п'ята статті 138 Закону).

Таким чином, у визначений Законом № 2453-VI порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання були внесені зміни Законом № 3668-VI, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 3668-VI звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів.

В подальшому Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 (далі - Рішення № 3-рп/2013) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453-VІ в редакції Закону № 3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У пункті 8 Рішення № 3-рп/2013 визначено, що частина третя статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції до змін, внесених Законом № 3668-VІ: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Оскільки за змістом пункту 4 Рішення № 3-рп/2013 має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними, то право на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру виникає з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Аналогічний правовий висновок, висловлений в постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі № 21-429а14 та в постанові від 24.03.2014р. (справа № 21-584а14).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає протиправною відмову органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок позивачу довічного грошового утримання, оскільки наведеними нормами підтверджується що розмір довічного утримання, який призначено та виплачується судді у відставці, розраховується із розміру грошового утримання працюючого судді, тому у разі збільшення розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді повинен збільшуватися розмір довічного грошового утримання судді у відставці.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив строк, з якого позивач має право на даний перерахунок.

Частиною 2 ст.99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду , якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач просить здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01 грудня 2013 року, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до суду лише 06 травня 2015 року, а відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, вимоги позивача про перерахунок щомісячного грошового утримання, що виплачується судді у відставці, починаючи з 01 грудня 2013 року по 05 листопада 2014 року - колегія суддів залишає без розгляду.

В іншій частині позовні вимоги за період з 06 листопада 2014 року підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, тому вбачаються підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 94, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2015 року задовольнити частково.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області в перерахунку ОСОБА_5 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розмірі 82% величини суддівської винагороди працюючого судді Фастівського міськрайонного суду, встановленої станом на 01.12.2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області здійснити ОСОБА_5 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 06 листопада 2014 року в розмірі 82% грошового утримання судді місцевого суду, яке з 01 грудня 2013 року становить 18 270.00 грн., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично виплаченої за період з 06 листопада 2014 року суми грошового утримання.

В частині позовних вимог за період з 01.12.2013 року по 05.11.2014 року позов залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Й. Петрик

Судді: Л.П. Борисюк

В.Ю. Ключкович

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.