Справа № 33029/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2011 р. справа № 2а-7685/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Дадим Ю.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Керівника Секретаріату Конституційного Суду України про визнання протиправними дії та бездіяльність, стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, оскільки позивачем не надано документів, що підтверджують факт сплати судового збору.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року, як незаконну. Посилався на те, що ухвалою суду від 05.07 2010 року уже раз було залишено його позов без руху з підстав недолучення до матеріалів копії позову та усіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів. Оскільки «така забаганка суду»ним була виконана, повторне залишення позову без руху є безпідставним та таким, що протирічить Закону.

Заперечення на апеляційну скаргу іншою стороною у справі не надавалися.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити із підстав, у ній зазначених.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, всупереч вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України, не було сплачено судовий збір у розмірі, передбаченому п. «ж»ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», яким встановлено, що із позовних заяв про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з ціною позову до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян справляється державне мито у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.7).

Проте, такий висновок суду першої інстанції щодо розміру судового збору визнається колегією суддів помилковим, виходячи з наступного.

Пунктом 2 ч.3 Прикінцевих та перехідних положень КАС України визначено, що розмір судового збору визначається відповідно до підпункту «б»пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», згідно якого державне мито із скарг за неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян, сплачується у розмірі 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до підпункту «б»п.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»із скарг за неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян сплачується судовий збір у розмірі 0,2 відсотки неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 03грн.40коп.

Згідно підпункту «д»п.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»із позовних заяв немайнового характеру (або таких, що не підлягають оцінці) сплачується судовий збір в розмірі - 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто, 8грн.50коп.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачу необхідно сплатити судових збір за подання ним позовної заяви за вимоги немайнового характеру 3 грн. 40 коп., а за вимоги щодо стягнення моральної шкоди 08 грн. 50 коп., що складає у загальній сумі 11грн.90коп.

Висновки суду першої інстанції, щодо стягнення судового збору за вимоги, заявлені ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди, спричинено протиправними діями відповідача, на підставі п. «ж»ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»є помилковим, оскільки судовий збір на підставі п. «ж»ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»стягується при пред'явленні позовних вимог щодо захисту честі та гідності, ділової репутації, однак позивачем такі позовні вимоги заявлені не були.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права щодо визначення суми судових витрат, проте правильно вирішив питання щодо залишення позовної заяви без руху.

Керуючись п.2 ч.1 ст.199, ст. 201, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини ухвали посилання на п. «ж»ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

В решті ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року залишити без змін.

Матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про надання додаткового строку на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Повний текст ухвали складено 14 березня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: Д.В. Чепурнов