Справа № 806/1580/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/1580/15

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Смолінська І.П., Карплюк О.І.,

за участю: позивача, представників позивача та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Житомирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення , визнання дій протиправними,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Житомирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі наказу №33 від 19.01.2015 року Головним управління Державної фіскальної служби у Житомирській області було проведено фактичну перевірку з питань додержання субєктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. За результатами проведеної перевірки було складено акт від 29.01.2015 року №05/21/НОМЕР_1. На підставі вказаного акту Житомирською ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення від 14.02.2015 року №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 24537,70 грн. Позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав для проведення перевірки, а тому просить визнати протиправним та скасувати наказ №33 від 19.01.2015 року на проведення перевірки, визнати протиправними дії щодо проведення перевірки, а також визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.02.2015 року №, яке винесено за наслідками проведеної перевірки.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали та заперечували щодо його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи Головним управління Державної фіскальної служби у Житомирській області було винесено наказ №33 від 19.01.2015 року про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

На підставі вказаного наказу проведено фактичну перевірку з питань додержання субєктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 29.01.2015 року №05/21/НОМЕР_1, у якому відображено, що у ході перевірки було виявлено факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими за встановлені максимально роздрібні виробниками таких тютюнових виробів, чим порушено ст.11-1 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодово-алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.п.4.1.106 п.14.1 ст.14, 221 ПК України. Крім того, з наданих контрольних стрічок та фіскальних чеків, які є додатком до акту встановлено, реалізацію горілки та вина за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін, чим порушено вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 року №957. Даний акт без зауважень підписаний позивачем та один примірник акту ним отриманий, що підтверджується його підписом.

На підставі вказаного акту Житомирською ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення від 14.02.2015 року №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 24537,70 грн.

Що стосується позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати наказ №33 від 19.01.2015 року на проведення перевірки, а також визнання протиправними дії щодо проведення перевірки то суд вважає, що немає підстав для задоволення позову у цій частині з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача з приводу законності проведення перевірки, у зв'язку з тим, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року обмежує право податкового органу на проведення у 2015 році фактичних перевірок з огляду на наступне.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2012 року №71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють, та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Враховуючи те, що позивач здійснює реалізацію підакцизних товарів, суд вважає, що обмеження на проведення перевірки до нього не застосовуються.

Слід також вказати, що наказ про проведення перевірки є актом одноразового застосування і вичерпує свою дію фактом його виконання та проведення перевірки.

Крім того, згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено судом, позивач, допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та як наслідок не використав свого права не допуску посадових осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до проведення перевірки, а тому, суд визнає посилання позивача на порушення його прав працівниками контролюючого органу щодо проведення перевірки - безпідставними.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов у частині щодо визнання протиправним та скасувати наказ №33 від 19.01.2015 року на проведення перевірки, а також визнання протиправними дії щодо проведення перевірки вважає безпідставним та відмовляє у задоволенні.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2015 року №, то суд також не вбачає підстав для задоволення позову у цій частині зважаючи на наступне.

У акті перевірки вказано, що відповідно до Z- звіту з електронного журналу від 22.01.2015 р. (додаток № 2) реалізовано споживачам 1) цигарки "Парламент Сільвер", к.23 за ціною 23,65 грн., МРЦ на пачці - 22,50 грн. - гранична роздрібна ціна(з урахуванням 5% акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизними товарами (далі ГРЦТВ) - 23,63 грн.; 2) цигарки "Кемел синій" за ціною 18,40 грн., МРЦ на пачці - 17,50 грн., ГРЦТВ - 18,38 грн.; 3) цигарки "Бонд синій" за ціною 14,70 грн., МРЦ на пачці - 13.00 грн.. ГРЦТВ - 13,65 грн.; 4) цигарки "Прима ср.синя" за ціною 12,10 грн., МРЦ -11,50 грн., ГРЦТВ 12,08 грн. Відповідно наданих контрольних стрічок та фіскальних чеків (додаток № 2 реалізувалася горілка та вина за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін.

Усі порушення викладені у акті підтверджуються копіями Z-звітів, описом алкогольних напоїв, які реалізовувалися за цінами нижчими від встановлених мінімальних оптово-роздрібних цін з посиланням на номери фіскальних чеків, які надавались на перевірку. Зазначені описи підписані позивачем без зауважень.

Наведені обставини спростовують твердження позивача про неможливість надання фіскальних звітів (чеку) на алкогольні напої, які зазначені в опису, оскільки згідно акту від 14.12.2014 року внаслідок поломки опалення стався витік води, що призвело до пошкодження зошитів з контрольними стрічками за травень-листопад 2014 року.

Крім того, сам акт від 14.12.2014 року викликає сумніви у суду, оскільки відсутня печатка УЖГ, яка б засвідчила підписи та факт залиття.

Абзацом тринадцятим частини 2 статті 17 Закону України №481/95-ВР встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Що стосується факту продажу цигарок за вищими за встановлені максимально роздрібні виробниками таких тютюнових виробів, то у ході розгляду справи відповідачем було надано копію пояснення до акту перевірки ОСОБА_1 від 27.01.2015 року, який долучено до матеріалів справи, у яких самим позивачем визнається факт продажу тютюнових виробів за цінами вищими за максимально встановлені.

Всі викладені обставини, на думку суду, підтверджують факти виявлених порушень.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України №481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій та прийнятого рішення, а тому позов є необгрунованим у звязку з чим у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 29 липня 2015 р.