Справа № 804/8204/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2015 рокусправа № 804/8204/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 р. по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати Рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № від 13.05.2014 р. про застосування фінансової санкції у сумі 6800,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення про застосування фінансових санкцій № від 13.05.2014 р. Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (свідоцтво про державну реєстрацію ФОП від 25.10.2001 р., №0038942) фінансової санкції у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн. згідно абз.9 ч.2 ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.02.2014 р. дільничим інспектором Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України було встановлено факт реалізації продавцем магазину «Яблучко» (м. Дніпропетровськ, вул. Шмідта,18) ОСОБА_2 слабоалкогольного напою Shake «Bora Bora», обємом 0,33 л. неповнолітній особі (ОСОБА_3), у звязку з чим складено протокол серії ДН №601833 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зібрані адміністративні матеріали від 03.02.2014 р. (протокол серії ДН №601833, пояснення продавця ОСОБА_2, пояснення неповнолітнього ОСОБА_3, копія свідоцтва про народження ОСОБА_3Р.) були надіслані до адміністративної комісії Балівської сільської ради.

Згідно постанови адміністративною комісією Балівської сільської ради №03 від 19.02.2014 р. гр. ОСОБА_2 попереджено про недопущення порушення правил торгівлі, а саме продажу неповнолітнім алкогольних, слабоалкогольних напоїв, пива та тютюнових виробів.

20.02.2014 р., на підставі наказу №142 від 20.02.2014 р., ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання норм законодавства щодо підтвердження державної реєстрації фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За результатами якої складено акт перевірки №001410 від 20.02.2014 р.

13.05.2014 р. ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято Рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погодившись з зазначеним Рішенням позивач звернуся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є факт продажу забороненого товару неповнолітньому особою, яка перебуває у трудових відносинах із субєктом господарювання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Положеннями статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років забороняється.

Згідно абз.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі порушення суб'єктами господарювання вимог статті 15-3 цього Закону, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 6800 гривень.

Частиною 4 статті 17 цього Закону визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що до компетенції органів доходів і зборів входить прийняття рішення про стягнення з субєкта господарювання штрафів, зокрема, у разі продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 25.10.2001 р.(копія про державну реєстрацію серія В02 №148949).

Згідно торгового патенту серії ТПБ №329479 здійснює підприємницьку діяльність у сфері громадського харчування.

Крім цього, у матеріалах справи наявний договір оренди №1 від 01.01.2014 р. укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Орендар), відповідно до якого Орендодавець здав, а Ордар прийняв в орендне користування приміщення площею 60 кв.м. (частина торгового павільйону розташованого по вул. Шмідта,18).

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії А №314954 місце провадження господарської діяльності ОСОБА_5 м. Дніпропетровськ, вул. Шмідта,18.

Згідно довідок 1 ДФ за 2 квартал 2014 року у ФОП ОСОБА_1 працювали ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2, як найманий працівник, у позивача на час проведення перевірки не працювала.

Відповідно ст.24-1 Кодексу законів про працю України (чинна до 01.01.2015 року) у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Відповідно до листа Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська від 22.06.2015 р. №977 ФОП ОСОБА_4 укладала трудовий договір з ОСОБА_2, який діє з 03.09.2013 р. по теперішній час.

Згідно листа Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська від 24.06.2015 р. №583 станом на 24.06.2015 р. трудові договори ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не укладалися.

Згідно листа Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська від 09.07.2015 р. №01-011537 ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_4 трудових договорів з ОСОБА_2 не реєстрували.

З огляду на викладене, враховуючи те, що на час проведення перевірки ОСОБА_2 не працювала у ФОП ОСОБА_1, а частину торгового павільйону розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шмідта,18 орендує субєкт підприємницької діяльності, платник єдиного податку ОСОБА_4, у якої укладений трудовий договір з ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що Рішення про застосування фінансових санкцій № від 13.05.2014 р. підлягає скасуванню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим