Справа № 22596/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2011 р.справа № 2а-698/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Уханенка С.А. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Хімушкіної О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2010 року

у адміністративні справі № 2а-698/10 за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської районної державної адміністрації та відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2010 року відмовлено у відкритті провадження по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградської районної державної адміністрації, відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області, з розясненням позивачу про не допущення повторного його звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції на новий її розгляд.

Апеляційна скарга позивача мотивована порушенням його прав на захист, оскільки в судове засідання він не викликався і не мав змоги завчасно захистити свої права. Вказує на те, що суд процитувавши п.2 ч.1 ст.15 ЦПК України не вказав яким чином ці правовідносини стосуються поданого ним позову з приводу незаконності дій відповідачів, а посилання суду на п.2 ч.1 ст.15 ЦПК України незрозумілими та такими, що порушують його права, оскільки вказана норма виключена Законом України № 2453-VI від 07.07.2010 року.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягає на її задоволенні, оскільки відповідачами порушені його права і не виконується рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2009 року в якому Павлоградська райдержадміністрація зобовязана провести перевірку доводів, викладених у зверненні ОСОБА_1 та в разі їх підтвердження, в межах своєї компетенції вжити заходів для відновлення прав заявника.

Відповідачі будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання представників не направили, про причини неявки в суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників відповідачів та згідно ст.41 КАС України без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення апелянта, яким підтримані доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з нижченаведених підстав.

Із системного аналізу ч.2 ст.2 та ст.17 КАС України випливає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно чинного законодавства України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Так, статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини, які склалися між сторонами, не відносяться до публічно-правових, оскільки виникли у зв'язку із прийняттям відповідачем рішень щодо надання третім особам земельних ділянок, які накладаються на належну йому на праві власності земельну ділянку.

Отже, предметом спору в даній справі є порушення права власності на землю. Оскарження таких дій позивачем передбачає поновлення його прав у власності на земельну ділянку. Тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до ст.15 Цивільного процесуального кодексу України такий спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія судів дійшла висновку, що даний спір між ОСОБА_1 до Павлоградської районної державної адміністрації та відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, що в свою чергу виключає можливість його вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Та обставина, що відповідачами у справі є суб'єкти владних повноважень не змінює правову природу спірних відносин та не робить даний спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку і обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та розглядаються колегією суддів як помилкове розуміння позивачем норм чинного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 та ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2010 року залишити без змін

Розяснити ОСОБА_1 його право звернення до суду за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України

Повний текст ухвали виготовлено 03 лютого 2011 року

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Д.В. Чепурнов