Справа № 20370/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2011 р.Справа № 2а-15286/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

суддів Коршуна А.О. Панченко О.М. ,

при секретарі Піддубній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу прокурора Бабушкінського району міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, скасування припису та розрахунку,

у с т а н о в и л а:

18 листопада 2009 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, скасування припису та розрахунку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що під час проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складення акту перевірки та припису від 03.11.2009 р., здійсненні розрахунку заподіяної шкоди, відповідач дійшов висновків, що суперечать фактичним обставинам, щодо самовільного зайняття земельної ділянки (без чіткої конкретизації адреси земельної ділянки). Також було порушено норми статей 125, 211 Земельного Кодексу України, статті 11 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», пунктів 4.1, 4.2, 5.1, 5.6, 6.2, 6.1 Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, пункту 6.1 Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу. Крім того, у складеному за результатами перевірки припису щодо усунення виявлених порушень зазначено про проведення перевірки іншої особи. Викладені обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання незаконними дій відповідача щодо зазначення в акті перевірки виявлених порушень, щодо здійснення розрахунку розміру шкоди, а також скасування припису (а.с.а.с. 3 8).

02 лютого 2010 року Прокуратура Бабушкінського району м. Дніпропетровська повідомила суд про вступ прокурора у справу (а.с. 24).

16 квітня 2010 року судом було ухвалено постанову, якою суд задовольнив позов. Постанова суду вмотивована тим, що за матеріалами справи ділянка, яку було перевірено відповідачем, не була самовільна зайнята позивачем. Крім того, у складеному за результатами перевірки припису щодо усунення виявлених порушень зазначено про проведення перевірки іншої особи ОСОБА_2 (а.с.а.с. 97 100).

11 червня 2010 року прокурор, не погодившись з ухваленою постановою, звернувся до суду з апеляційною скаргою. У скарзі прокурор зазначив, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Прокурор просить постанову суду першої інстанції скасувати (а.с.а.с. 108 112).

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги.

Прокурор у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка (а.с. 143); до початку судового засідання не надав документи, які підтверджують поважність причин неявки, та не заявив клопотання про відкладення розгляду справи. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У судовому засіданні, що відбулося 26.05.2011 р., прокурор підтримав апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та знайшло своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, що рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 26.07.2007 р. № 2453 позивачу було надано дозвіл на виконання робіт з благоустрою зсувної території та організацію тимчасової автостоянки біля СШ № 52 на ж/м Тополя-1

(а.с. 16).

Цим рішенням позивача, крім наданого дозволу, також було зобов'язано вчинити низку необхідних для цього дій, зокрема, звернутися до міської ради для забезпечення оформлення документів на право користування земельною ділянкою по фактичному розміщенню об'єкта.

26 серпня 2008 року Дніпропетровський міський голова своїм розпорядженням

№ 1355-р присвоїв будівлі та спорудам автостоянки адресу вул. Мукаша Салакунова, 23Г (а.с. 65).

24 вересня 2008 року рішенням Господарського суду Дніпропетровської області за позивачем було визнано право власності на автостоянку, розташовану за адресою:

м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, вул. Мукаша Салакунова, 23Г (ж/м Тополя-1, біля СШ

№ 52). Рішення суду згодом набрало законної сили (а.с.а.с. 67, 68).

29 вересня 2008 року позивач звернувся до Дніпропетровського міського голови із заявою про виділення йому земельної ділянки по фактичному розміщенню автостоянки та інших споруд та доручення відповідних робіт ТОВ «Геоматика»(а.с. 75).

09 жовтня 2008 року рішенням № 2993 Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради затвердив проектну документацію на проведення робіт із благоустрою зсувної території біля СШ № 52 на ж/м Тополя-1, погоджену Головним архітектурно-планувальним управлінням Дніпропетровської міської ради (а.с. 17).

03 листопада 2009 року відповідачем на виконання вимоги Прокуратури Бабушкінського району від 02.11.2009 р. № 606вих09 було проведено перевірку дотримання позивачем вимог земельного законодавства під час користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, біля СШ № 52.

За результатом перевірки відповідачем були складені акт перевірки дотримання вимог законодавства, акт обстеження земельної ділянки від 03.11.2009 р. та припис № 461 (а.с.а.с. 9, 10, 15).

Перевіркою було встановлено, що станом на 03.11.2009 р. земельна ділянка площею 1,2 га (м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, біля СШ № 52) забруднена відходами, на ній ведуться підготовчі роботи під будівництво, тому використовується за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду), а також за відсутності вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки та без правовстановлювальних документів, що є порушенням статті 125 Земельного кодексу України.

03 листопада 2009 року відповідачем був складений припис № 461, яким позивача було зобов'язано у 30-денний термін привести земельну ділянку у стан, відповідний до чинного законодавства (а.с. 15).

Того ж дня відповідачем було складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної позивачем внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, на суму 240 245,91 грн.

(а.с. 12).

Приведені вище спірні правовідносини врегульовано Земельним кодексом України 2001 року, Законом України від 19.06.2003 р. № 963-ІV «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Порядком планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 р. № 312 (далі Порядок), Положенням про порядок оформлення, видачі і реєстрації приписів у разі виявлення порушень земельного законодавства, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 09.03.2004 р. № 67 (далі Положення).

В силу частини 1 статті 5 Закону № 963-ІV державний контроль за використанням та охороною земель, за додержанням законодавства про охорону земель здійснюють спеціально уповноважені органи виконавчої влади.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 963-ІV державний контроль за використанням та охороною земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель і її територіальні органи, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону № 963-ІV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель зобов'язані додержуватися Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів, інших нормативно-правових актів.

З матеріалів справи вбачається, що обстеження земельної ділянки було проведено у зв'язку із самовільним зайняттям земельної ділянки, використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням, зняттям ґрунтового покрову без спеціального дозволу, що і вплинуло на висновки відповідача, зафіксовані в акті перевірки.

У відповідності зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом абзацу 16 статті 1 Закону № 963-ІV самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Тлумачення поняття «використання земельної ділянки»міститься у листі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 19.04.2005 р. № 6-12-357/В-31, за яким це отримання корисних властивостей земельної ділянки для забезпечення власних потреб користувача чи потреб інших осіб. «Приступити до використання земельної ділянки»означає вчинити будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки.

З аналізу встановлених судами фактів вбачається, що позивач самовільно не займав та не отримував корисних властивостей спірної земельної ділянки для забезпечення власних потреб користувача чи потреб інших осіб, вказаних в актах обстеження земельної ділянки (зазначеної на графічному плані), а користувався земельною ділянкою, яка знаходиться під будівлями та спорудами автостоянки, на підставі ухваленого органом місцевого самоврядування рішення, яким йому було надано дозвіл на виконання робіт з благоустрою зсувної території та організацію тимчасової автостоянки.

Що стосується складеного відповідачем припису, то колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції з цього приводу.

Так, за приписом при перевірці дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_2 під час користування земельною ділянкою, розташованою у м. Дніпропетровськ, на вул. Панікахи, біля буд. № 18, встановлено, що станом на 03.11.2009 р. земельна ділянка площею 1,2 га (за результатами вимірів мірною стрічкою)

(м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, біля СШ № 52) забруднена відходами, на земельній ділянці ведуться підготовчі роботи під будівництво. Крім того, земельна ділянка використовується за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та без правовстановлювальних документів, що є порушенням статті 125 ЗК України.

Пунктом 1.3 Положення передбачено, що вимоги Положення є обов'язковими для державних інспекторів Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель та її територіальних органів, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства.

В силу пункту 3.1. Положення у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор діє відповідно до вимог пунктів 6.1 6.3 Порядку.

Відповідно до пункту 6.2 Порядку з метою усунення наслідків виявленого порушення державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення. Термін усунення наслідків правопорушення встановлюється державним інспектором, але не більше 30-денного строку.

З аналізу змісту складеного припису, що позивач не має до нього жодного відношення, оскільки перевірка, на підставі якої його було складено, проведена відносно ОСОБА_2, який користується іншою земельною ділянкою

(м. Дніпропетровськ, вул. Панікахи, біля буд. № 18)

До того ж у складеному припису не ідентифіковано земельну ділянку, яку позивач має привести у відповідний стан, а також не вказано способу, у якій він повинен це зробити.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо невідповідності дійсним обставинам змістів акта перевірки, акта обстеження земельної ділянки, а також припису, складення їх з порушенням норм ЗК України, Порядку та Закону № 963-ІV є обґрунтованим.

Ураховуючи викладене, а також те, що позивач самовільно не займав земельну ділянку, складений відповідачем розрахунок розміру шкоди, заподіяної позивачем, також є безпідставним.

Викладене додатково підтверджується постановою Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 01.02.2010 р., ухваленою в адміністративній справі № 2а-100/2010, якою були визнані незаконними дії відповідача щодо ухвалення відносно позивача постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі пункту 8 статті 247 КУпАП, скасована постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення № 1340 від 03.11.2009 р. (а.с.а.с. 81 84).

Колегія суддів також критично ставиться до тверджень прокурора про те, що насправді перевірка проводилась відносно іншої земельної ділянки, незаконно зайнятої позивачем, оскільки такі твердження не були підтверджені у порядку частини 2 статті 71 КАС України належними доказами.

Зясувавши у достатньо повному обсязі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив постанову, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані, підтверджені наявними у матеріалах справи письмовими доказами та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Бабушкінського району міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, скасування припису та розрахунку, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядку та строк, визначені статтею 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 10 серпня 2011 року.

Головуючий суддя М.О. Католікян

Суддя А.О. Коршун

Суддя О.М. Панченко