Справа № 2-а-4132/11
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4132/11
ПОСТАНОВА

іменем України

19 травня 2011 року м. Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гамули Б.С. розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Камені-Каширському адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій неправомірними, стягнення щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,

в с т а н о в и в :

1 лютого 2011 року позивач ОСОБА_1, через центр поштового звязку, звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області (далі Управління) в якому зазначає, що йому як дитині війни має виплачуватись щомісячна надбавка до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році йому така надбавка не нараховувалась і не виплачувалась, так як дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закону), Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» була зупинена. Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та від 22 травня 2008 року положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» у цій частині визнано неконституційними.

Просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, стягнути з Управління щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону за період з 1 серпня 2010 року по 31 грудня 2011 року, а також зобовязати відповідача виплачувати в майбутньому щомісячну державну соціальну допомогу як дитині.

Відповідач, отримавши 5 травня 2011 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими матеріалами, у встановлений ч. 3 ст.183-2 КАС України строк заперечення проти позову чи заяви про його визнання не подав.

Позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1 Закону, є дитиною війни, що стверджується паспортом позивача та пенсійним посвідченням. У звязку з цим він, в силу ст.6 Закону має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, визначений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі передбаченого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з довідки управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі, позивачу як дитині війни, надбавка до пенсії у 2010 році виплачена у значно меншому, ніж передбаченому ст.6 Закону, розмірі, а саме по 49,80 грн. щомісячно.

Після визнання рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року положень п.12 статті 71, ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та від 22 травня 2008 року положень п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», якими зупинялась дія ст. 6 Закону, неконституційними, жодними іншими нормативно-правовими актами, у тому числі Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» положення ст.6 Закону не змінювались. Не змінились ці положення ст.6 Закону і Законом України «Про державний бюджет на 2011 рік».

Зазначене свідчить про обовязок відповідача нараховувати і виплачувати позивачу у 2010-2011 роках надбавку до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і ця надбавка має бути виплачена в межах, передбаченого ст. 99 КАС України, шестимісячного строку звернення до суду, а саме за період з 1 серпня 2010 року до настання обставин з якими Закон повязує припинення виплати згаданої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у вказаному розмірі.

Дії відповідача щодо невиплати позивачу підвищення до пенсії у вказаному розмірі є протиправними.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімальної пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першої цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до п.п. 6 п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року № 80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 березня 2008 року) управління Пенсійного фонду України в містах та районах відповідно до покладених на них завдань призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що позивачу нараховувалося та виплачувалося підвищення до пенсії як дитині війни у 2010 році управлінням Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області, де позивач перебуває на обліку. Тому суд приходить до висновку про підставність вимог позивача, що саме на дане управління має бути покладено обовязок провести перерахунок і виплату позивачу підвищення до пенсії як дитині війни. При цьому відповідача слід зобовязати провести нарахування позивачу підвищення до пенсії не у конкретному розмірі, а в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, оскільки саме на нього покладено обовязок проводити нарахування, перерахунок та виплату підвищення до пенсій дітям війни у конкретному розмірі, а тому суд не може перебирати на себе функції державного органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Суд не стягує з Управління судового збору, оскільки від його сплати на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідач звільнений.

Керуючись ст.ст.11, 17, 99, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп та від 22 травня 2008 року №10-рп, суд

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 1 серпня 2010 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі волинської області нараховувати та виплачувати позивачу ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 1 серпня 2010 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум до настання обставин з якими Закон повязує припинення виплати згаданої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у вказаному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий : Б. С. Гамула