Справа № 2004/2-а-1311/11
Суддя: Харченко С. М.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2004/2-а-1326/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року.

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області про визнання дій відповідача незаконними та зобов»язання виплатити заборгованість по пенсійним виплатам, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Богодухівському районі Харківської області про визнання дій відповідача незаконними та зобов»язання виплатити заборгованість по пенсійним виплатам, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якому він просить визнати неправомірними дії Відповідача по нарахуванню та виплати основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог ЗУ «про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов»язати відповідача усунути порушення, провести перерахунок недоплачених сум основної пенсії, як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і є інвалідом 1 категорії, ІІ групи відповідно до Закону України «Про соціальний статус і захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з розрахунку не нижче 8 мін. пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15.12.2010 року; зобов»язати відповідача виплатити заборгованість недоплачених сум основної пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і є інвалідом 1 категорії ІІ групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розрахунку не нижче восьми мін. пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоров»ю, в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15.12.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням МСЕК є інвалідом IІ групи та віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач вказав, що за цих підстав відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали «внаслідок Чорнобильської катастрофи»має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч. 4 ст. 54 вказаного закону повинен бути не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої у відповідності до ст. 50 того ж закону, повинен складати -75 % мінімальної пенсії за віком.

Призначає, нараховує та виплачує позивачу державну та додаткову пенсії відповідач у цій справі - Управління Пенсійного Фонду України в Богодухівському районі Харківської області .

Розмір мінімальної пенсії за віком згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне страхування»встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач зазначає, що при призначенні та нарахуванні належних позивачу пенсійних виплат та при визначенні обсягу його прав на їх розмір всупереч ст.19 Конституції України, відповідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, тому не варто брати до уваги посилання Відповідача на ст.62 Закону № 796-ХІІ якою передбачено, що порядок застосування цього Закону визначається КМУ, оскільки надання законодавцем такого права КМУ не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача (інваліда-ліквідатора), встановлених цим-же Законом. Тобто КМУ повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії. Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону № 796-ХІІ та Закон № 39-95, а не Постанови КМУ № 530, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився з невідомої суду причини, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заперечення згідно яких позивач отримує пенсію, яка призначена у відповідності до окремого спеціального Закону Закону України „про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Взаємовідносини між Пенсійним фондом України та позивачем по питанню призначення та перерахунку пенсії регулюються саме цим спеціальним Законом. Таким чином позивач не отримує пенсію за ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у звязку з чим норми ст.28 даного Закону на нього не поширюються взагалі, оскільки застосування до позивача норм п.1 даної статті одночасно будуть порушувати норми п.3 даної статті. З 2008 року порядок підвищення пенсій та підвищень здійснюється відповідно до Постанови КМУ від 16.07.2008 року № 654 „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України справу вирішено судом на підставі наявних у справі матеріалів і доказів, в порядку скороченого провадження, передбаченого п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, згідно якої скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення , надання , одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат , доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, та згідно з висновком МСЕК є інвалідом ІІ групи, що підтверджується наявним в матеріалах справи посвідченням громадянина , який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А№ 104653 від 20 січня 2000 року, вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 54 Закону №796, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»№ 107-УІ від 28.12.2007, тобто до 01.01.2008 року, передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону №796 особам, які є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин правильним та таким, що відповідають Закону №796, є те, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність у позивача такого права є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при розмірі пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України №796, а не Постанова Кабінету Міністрів України №654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.ст.50, 54 Закону №796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на вищевикладене обґрунтованим буде не прийняття до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону №796, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищезазначене, вбачається, що відмова відповідача у перерахунку пенсій у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом є протиправною.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю»неправомірною та зобов»язати здійснити перерахунок та виплату пенсії в мінімальному об»ємі у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 15.12.2010 року по 11.04.2011 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що згідно змісту позову, ОСОБА_1 просить суд призначити йому до послідуючої виплати державну пенсію з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду спричинену здоровю з розрахунку 75 % мінімальних пенсій за віком, виходячи виключно з законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком. В цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки немає підстав вважати, що права позивача будуть порушені відповідачем у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007р. по справі «Про соціальні гарантії громадян»та керуючись ст.ст. 9, 11, 99, 100,128, 159, 160,161 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області про визнання протиправними дій УПФУ в Богодухівському районі Х/о щодо про визнання дій відповідача незаконними та зобов»язання виплатити заборгованість по пенсійним виплатам, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в мінімальному об»ємі у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 15.12.2010 року по 11.04.2011 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня отримання постанови.

Суддя