Справа № 21554/10
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2011 р. справа № 2а-4279/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Руденко М.А. Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Бердянської обєднаної

Державної податкової інспекції Запорізької області,

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду

від 15.07.2010р.

у справі № 2а-4279/10/0870

за позовом Бердянської обєднаної

Державної податкової інспекції Запорізької області,

пр. Праці, 20, м. Бердянськ, Запорізька область, 7118;

до відповідача ОСОБА_1 Державної виконавчої служби

Бердянського міськрайонного Управління юстиції;

вул. Свободи, 60, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100;

третя особа Приватне підприємство «Азовагропром»;

вул. Орджонікідзе, 76, м. Бердянськ, Запорізька область, 71108;

про зняття арешту з майна, -

встановили: Бердянською обєднаною ДПІ Запорізької області подано позов до ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна Приватного підприємства «Азовагропром»та оголошення заборони на його відчуження.

Запорізький окружний адміністративний суд (суддя Малиш Н.І.) своєю ухвалою від 15.07.2010р. в адміністративній справі № 2а-4279/10/0870 провадження в адміністративній справі закрив на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду мотивоване тим, що спір не має встановлених Кодексом адміністративного судочинства ознак справи адміністративної юрисдикції владного підпорядкування однієї зі сторін цих відносин іншій стороні.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Бердянська обєднана державна податкова інспекція Запорізької області, Позивач, вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на приписи статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління.

Накладений ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції арешт майна Приватного підприємства «Азовагропром»порушує право держподаткінспекції здійснювати свої прямі функціональні обовязки погашення заборгованості субєкта підприємницької діяльності шляхом продажу активів, які знаходяться в податковій заставі.

Просить ухвалу окружного адміністративного суду скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні Сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку.

У відповідності з частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, знаходить апеляційну скаргу Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області такою, що підлягає задоволенню.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції є публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовим спір є тоді, коли позовна вимога зв'язана з положеннями публічного права. Тобто, коли вони (положення) застосовуються адміністративними органами й іншими суб'єктами публічного права при виконанні публічних завдань і можуть поширюватись лише на правовідносини між носіями публічного права чи між державою (або іншими суб'єктами публічного права), з одного боку, і громадянами чи підприємствами з іншого.

Державна виконавча служба, за визначенням Закону України «Про державну виконавчу службу»від 24 березня 1998 року202/98-ВР, входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів.

Державний виконавець є представником влади.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відтак, цей спір є публічно-правовим, оскільки виник з публічно-правових відносин за участю субєкта владних повноважень, а саме: органу виконавчої влади, що реалізовував надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

Справа відповідає вищенаведеному нормативному визначенню адміністративної справи.

При цьому, статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України прямо означено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

Крім того, відповідно до вимог статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

А сама відсутність визначеної Законом компетенції не могла мати процесуальним наслідком закриття провадження у справі.

Так, в силу прямих приписів частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен був роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст. 195, п. 3. ч. 1 ст. 199, ст. 202 Кодексу Адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2010р. в адміністративній справі № 2а-4279/10/0870 скасувати і направити справу для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі.

Ухвалу складено у повному обсязі 14.03.2011р.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко