Справа № 760/13358/15-а
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-529/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача та просила скасувати рішення начальника управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва від 02.06.2015 року №6496/06 та зобов'язати управління призначити їй пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про прокуратуру», як інваліду з дитинства, який став інвалідом до досягнення 18 років, з дати звернення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням відповідача від 02.06.2015 року за №6496/06 позивачу відмовлено в призначені пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про прокуратуру» як інваліду з дитинства, який став інвалідом до досягнення 18 років.

Оскаржуване рішення було прийнято управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва без отримання висновку МСЕК про час настання інвалідності.

Таким чином, відповідачем неправомірно було зроблено висновок про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії по втраті годувальника, у зв'язку з чим просила задовольнити позов.

Ухвалою суду від 16.07.2015 року в справі було відкрито скорочене провадження.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва направив свої письмові заперечення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що управління діяло в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку з безпідставністю і необґрунтованістю, крім того зазначив, що позивач згідно довідки МСЕК визнана інвалідом з дитинства після 18 років, а саме в 47 років, тобто в супереч закону, який вимагає визнання інвалідом з дитинства до 18 років.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прихожу до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулюються Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1.

Вказаний Порядок регулює, зокрема, порядок звернення за перерахунком пенсії, перелік документів, які подаються разом із заявою про перерахунок пенсії, а також дії посадових осіб суб'єкта владних повноважень щодо прийняття такої заяви, сприяння особам, які звертаються за перерахунком пенсії у оформленні заяви та підготовки необхідних документів, та витребування документів цими посадовими особами.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва і отримує пенсію по інвалідності ІІ групи (причина інвалідності - інвалід з дитинства) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулась до управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Із заперечень відповідача вбачається, що управління не заперечує наявність у позивача довідок (витягів) медико-соціальної експертизи, які вона представила для призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, і які містять зазначення причини інвалідності - інвалід з дитинства.

Однак, відповідач вважає, що ці довідки не підтверджують факту настання інвалідності у позивача до 18 років, тому що в них прямо не вказано, що інвалідність позивача настала до досягнення нею 18 років.

Однак, вказані твердження відповідача є помилковими з огляду на наступне.

На виконання вимог ст. 161 КАС України, встановлено, що дійсно мали місце обставини відмови у переведенні позивача з одного виду пенсії на інший. Відповідачем не було обґрунтовано на підставі діючого законодавства необхідності підтвердження причини інвалідності медико-соціальною експертизою у виді внесення запису у передбачені законодавством документи у виді «інвалідність настала до 18 років». Також, відповідач не обґрунтував нормами діючого законодавства необхідності підтвердження інвалідності з дитинства лише у віці до 18 років.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника.

За положеннями п. 2 ст. 36 вказаного Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються діти померлого годувальника, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

За п. 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

За ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16 листопада 2000 року № 2109, причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України.

За пунктом 1 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 р. № 83 Медико-соціальна експертиза визначає ступінь обмеження життєдіяльності людини, причину, час настання, групу інвалідності.

Відповідно до пункту 4 вказаного Положення про медико-соціальну експертизу, залежно від ступеня втрати здоров'я інвалідність поділяється на три групи. Причинами інвалідності є: загальне захворювання, трудове каліцтво, професійне захворювання, інвалідність з дитинства, для військовослужбовців - поранення, контузія, каліцтво, одержані при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, чи захворювання, пов'язане з перебуванням на фронті, або каліцтво, одержане внаслідок нещасного випадку, не пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, чи захворювання, не пов'язане з перебуванням на фронті, а в спеціально передбачених законодавством випадках - захворювання, одержане при виконанні обов'язків військової служби. Законодавством України можуть бути встановлені й інші причини інвалідності.

За п. 32 вказаного Положення Медико-соціальні експертні комісії видають особам, визнаним інвалідами, довідки МСЕК. Форми документів, що використовуються у роботі медико-соціальних експертних комісій, затверджуються Міністерством охорони здоров'я України (Наказ Міністерства охорони здоров'я України від 19.05.2003 року № 224 «Про затвердження форм медичної облікової документації, що використовуються в медико-соціальних експертних комісіях», яким, зокрема, встановлено такі форми обліку, як Акт огляду МСЕК, виписка із акта огляду МСЕК, Довідка до акта огляду МСЕК та Висновок про час настання інвалідності.

Крім цього, порядок встановлення інвалідності, її групи та причини регулюється Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 07.04.2004 року № 183. За п. 1.2 вказаної Інструкції залежно від ступеня обмеження життєдіяльності встановлюють І, II, III групу інвалідності, а також причини інвалідності: загальне захворювання; інвалідність з дитинства, трудове каліцтво; професійне захворювання; тощо.

Положення вказаної Інструкції спростовують твердження представників відповідача про необхідність проходження медико-соціальної експертизи виключно до 18 років та можливість підтвердження інвалідності з дитинства виключно проходженням МСЕ до 18 років. Так, у п. 1.2 зазначено, що інвалідність у повнолітніх осіб визначається шляхом експертного обстеження медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК).

Отже, виходячи з вищенаведеного, вбачається, що норми вказаних актів законодавства України вимагають подання до органів пенсійного фонду для підтвердження причини інвалідності документ, в якому зазначено причину інвалідності (за вказаними законодавчими актами - виписку із акту огляду МСЕК, яка витребовується саме органом Пенсійного фонду України на місцях), а не про час її настання (передбачену форму обліку у виді висновку про час настання інвалідності).

Відповідач не навів даних про наявність нормативного акту Міністерства охорони здоров'я України, який передбачає зазначення у довідці (витягу) з акту огляду МСЕК причини інвалідності з дитинства у формі «став інвалідом до досягнення 18 років». Навпаки, у вищеназваному нормативному акті однозначно визначені причини інвалідності, одна з яких формулюється саме у виді «інвалідність з дитинства».

Слід зазначити, що ст. 6 Сімейного кодексу України визначено правовий статус дитини. Дитиною вважається особа до досягнення нею повноліття, тобто у віці до досягнення нею вісімнадцяти років.

Отже, відповідач, на чиєму боці лежить тягар доказування у адміністративній справі, не довів правомірності відмови позивачу у прийнятті наявних довідок МСЕК, які підтверджують визнання особи інвалідом з дитинства, для підтвердження її права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Як зазначено вище інвалідність у повнолітніх осіб визначається шляхом експертного обстеження медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК).

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, встановив, що дії відповідача, які полягають у відмові позивачу призначити пенсію по втраті годувальника (її батька), вчинені: в межах повноважень, передбачених Конституцією України та законами України, однак не на підставі та за межами вимог, встановлених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема пунктами 10 та 25 цього Порядку; не використовуючи повноваження та всупереч меті, для якої ці повноваження надані; необгрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення по призначенню пенсії.

Так, в порушення: п. 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з позицією відповідача вважати, що позивач до заяви про призначення пенсії додала не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово не повідомив заявника про те, які конкретно документи (передбачені діючим законодавством за формою та змістом) необхідно подати додатково, та за відсутності письмової заяви про призначення пенсії не зробив у ній відповідний запис.

В порушення абз. 3 п. 10 вказаного Порядку відповідач самостійно не одержав від МСЕК виписку з акту огляду позивача МСЕК, та передчасно відмовив позивачу у призначенні пенсії.

В порушення п. 25 вказаного Порядку посадові особи відповідача не врахували при правовому аналізі цього пункту альтернативної можливості у підтвердженні позивачем причини її інвалідності (визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги).

В порушення п. 43 вказаного Порядку не було проведено всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих заявником (позивачем у справі) документів для установлення права останньої на переведення її з одного виду пенсії на інший (у даному випадку на отримання нею пенсії у зв'язку із втратою годувальника); відмовляючи позивачу у призначенні пенсії у зв'язку із втратою годувальника, відповідач в порушення вказаного пункту не роз'яснив у письмовій відмові права позивача на оскарження такого рішення та порядку його оскарження.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 71, 86, 112, 136, 158, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника - її батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника, її батька ОСОБА_2, як непрацездатній особі - інваліду з дитинства, згідно Закону України «Про прокуратуру» з 13.05.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя