Справа № 2-а-2431/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2431/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Байрашева В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.Кіровограда Управління державної автмобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 083882 від 09.01.2010 року винесеної Інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.Кіровограда Управління державної автмобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, але уточнив їх і просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначив, що Постановою ВА № 083882 інспектора ДПС Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області по справі про адміністративне правопорушення від 09.01.2010року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративного відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 430 гривень.

Як вбачається зі змісту Постанови, що «09.01.2010року о 15:12 в місті Кіровограді по вул.Ж.Революції керуючи т/з Део Ланос ВА 1240 АР рухався в крайній лівій смузі для руху, при вільних правих, на дорозі яка має по три смуги для руху в одному напрямку. Чим порушив п. 11.5 ПДР України», у звязку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП та за що накладено штраф у розмірі 430 гривень.

Вважає накладення адміністративного стягнення безпідставним, тому як завжди дотримується вимог ПДР, та рухався по крайні ліві смузі тому як перед тим як його було зупинено він перестроївся з правої смуги, що була зайнята стоячими автомобілями (п. 11.5.ПДР «На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється якщо праві зайняті,…), також застосовуючи аналогію закону дозволено залишатися на крайні ліві смузі при вільні правій, якщо після повернення на раніше займану смугу водію доведеться знову розпочати перестроювання, тому як якщо дозволено залишатись на зустрічні смузі, то на попутні смузі тим паче (п. 14.5.ПДР «Водій транспортного засобу який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю.), у зв'язку з тим що я завчасно побачив попереду руху на праві смузі автомобілі то залишився на ліві смузі, тому як я не в змозі виконати такі різкі маневри (повернутися та потім зайняти знову ліву смугу), також відповідно до п. 11.11. ПДР («При інтенсивному русі змінювати смугу дозволяється лише для об'їзду перешкоди, повороту, розвороту або зупинки.») при інтенсивному русі мені заборонено міняти смугу руху; а дану постанову необґрунтованою та такою що винесена з порушеннями законодавства України.

Вважає дану постанову необґрунтованою та такою що винесена з порушеннями законодавства України, тому як при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

При винесенні Постанови не були враховані пояснення і доводи, і був позбавлений можливості на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів та права на правову допомогу під час проведення адміністративного провадження, у звязку з чим було порушено право на правову допомогу та захист надане ст.ст. 59, 63 Конституцією України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується офіційним тлумаченням Конституційного Суду України статті 59 у Рішенні Конституційного Суду N 13-рп/2000 від 16.11.00.

Порушення вищезазначених прав, потягло необєктивне, не всебічне, неповне з'ясування обставин справи, відсутність у діях інспектора точної відповідності закону, що не відповідає завданню провадження в справах про адміністративні правопорушення закріпленого у ст. 245 КУпАП, також порушує конституційний принцип діяльності посадових осіб органів державної влади лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а саме: ст. 19 Конституції України, ст. 7 КУпАП.

Також інспектором були порушенні процесуальні норми, що підтверджується його (інспектора) діями та змістом Постанови. Адже, відповідно ст. 245 КУпАП на посадову особу що веде провадження в справах про адміністративні правопорушення при з'ясуванні наявності або відсутності правопорушення покладено обовязок своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин на основі суворого додержання законності, що стосуються кожної справи.

На підтвердження порушення принципів всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин зазначаю наступне: при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме обґрунтування вини формується лише на одних даних протоколу ВА № 092142 про адміністративне правопорушення від 09.01.2010року та з яких неможна визначити наявність або відсутність правопорушення, без застосування будь-яких інших фактів які б підтверджували наявність або відсутність провини (показання свідків, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та ін.); що не допустимо, таку ж думку має Пленум Верховного Суду України який зазначає у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» про неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті.

При розгляді справи було ігнорування прав особи, яка притягається до відповідальності, що порушило мої вищезазначені права у зв'язку з чим було порушено ст. 268 КУпАП та порушено принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, таку ж позицію має Пленум Верховного Суду України який зазначає у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14: неприпустимість при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Порушено загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення не було враховано: характер вчиненого правопорушення; особу порушника; ступінь вини порушника; майновий стан порушника; обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Зазначене моє заперечення сформовано тому як відсутні докази з'ясування цих пяти обставин, що суперечить ст. 33 КУпАП.

Зміст Постанови не відповідає вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП, й п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (затверджено Наказом МВС 22.02.2001 № 185), реквізити постанови заповнюються нерозбірливим почерком, не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, (навіть не вказано яку частину ст. 122 КУпАП було порушено) не зазначено обставини та не зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів; що доказує про спрощений підхід розгляду справ про адміністративні правопорушення, а у наслідок чого відсутня повнота провадження.

В Постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийняте рішення про накладення на мене адміністративного стягнення, у якості доказу наведено Протокол, який заповнений з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (затверджено Наказом МВС 22.02.2001 № 185) так, спрощено форму протоколу у зв'язку з чим вона не відповідає затвердженої формі, відсутні повні реквізити протоколу, реквізити протоколу заповнюються нерозбірливим почерком, відсутні пояснення свідків, не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (скарги інших учасників дорожнього руху); не враховано мої пояснення з приводу справи тощо.

Обґрунтування вини формується лише на одному субєктивному сприйманні даних події самим інспектором, що стисло викладені у протоколі, без дослідження суті події.

Зауважує, що для встановлення факту правопорушення треба встановити перш за все наявність дії що порушує вимог конкретної норми ПДР України, а саме порушення ПДР.

Вважає, що відповідні обставини не мали місця оскільки ПДР України не було порушено, а інспектор помилково притягнув до адміністративної відповідальності, й при цьому під час адміністративного провадження при винесенні оскаржуваної постанови позбавив мене можливості на належний захист у встановленому законом порядку.

Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач-субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо задоволення заявленого адміністративного позову.

09.01.2010 року Інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху скоєне ОСОБА_1 яке передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу Інспектором винесена постанова серії ВА № 083882 від 09.01.2010 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 430 грн.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА № 083882 від 09.01.2010 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА № 083882 від 09.01.2010 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.Кіровограда Управління державної автмобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 430 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 083882 від 09.01.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3