Справа № 357/15841/13-а
Суддя: Гапоненко А. П.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу супроводження РДПС ДАІ Управління МВС України в Чернігівській області про визнання протиправною постанови в справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що постановою відповідача ОСОБА_2 АБ2 №009690 в справі про адміністративне правопорушення від 26.10.2013 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 с г. 121 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гри, 00 коп.. за те, що він керував автомобілем НОМЕР_1 без використання ременів безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху. Позивач зазначив, що він керував автомобілем 1973 року випуску, який не обладнаний ременями безпеки, що не передбачено конструкцією автомобіля на час його випуску. Не погоджуючись з протоколом та постановою позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами та повне підтримання позовних вимог.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень щодо позову до суду не надсилав.

Суд, вважає за можливе слухати справу в порядку ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 128 КАС України, за якою у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою від 26.10.2013 року Серії АБ2 № 009690 в справі про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гри, 00 коп.. за те, що він керував автомобілем НОМЕР_1 без використання ременів безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху.

Згідно наданих позивачем доказів його автомобіль ВАЗ 2101 1973 року випуску, в якому на той час в конструкціях автомобілів вітчизняного виробництва ремені безпеки не були передбачені.

У відповідності до п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Враховуючи зазначене суд погоджується з доводами позивача, що вказана норма передбачає виключення із загальної вимоги щодо використання ременів безпеки. Зокрема, такий обов'язок не поширюється на водія, транспортний засіб якого не обладнано ременями безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду вказаної вище постанови по справі про адміністративне правопорушення та протоколу, на підставі якого було її винесено, не вбачається визначених законодавством підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки позивачем надані докази про правомірне керування автомобілем, який не обладнаний ременями безпеки.

Згідно із ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства Украї ни суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передба чені Конституцією України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували вину позивача. Тому суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що постанова щодо позивача винесена на припущеннях та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте не у спосіб передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 61 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 17, 71, 158-163, 171-2 КАС України, ст. 7,ч.2 ст.121 ст. 251, 252, 258, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 26.10.2013 року Серії АБ2 № 009690 визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3