Справа № 806/2213/15
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/2213/15

час прийняття: 11 год. 40 хв. категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Шкорботун Ю.О. ,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про зобовязання вчинити дії, повернути незаконно стягнуті кошти, відшкодувати кошти, зобовязання сплатити моральну шкоду в сумі 500 грн.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про зобовязання вчинити дії, повернути незаконно стягнуті кошти, відшкодувати кошти, зобовязання сплатити моральну шкоду в сумі 500 грн.

Заявою від 10.07.2015року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, а саме щодо:

-зобов'язання Овруцьку ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області провести нарахування 120%річних від облікової ставки Національного банку України на незаконно утримані кошти в сумі 1248,80грн.;

-зобовязання Овруцьку ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області надати достовірні дані про утримані і повернені суми з пенсійного рахунку;

-стягнення з Овруцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області та ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції незаконно стягнені кошти та нараховані відсотки та моральну шкоду в сумі 2500,00грн.;

-стягнення утриманого ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції виконавчий збір в сумі 121,87грн. та витрати на ведення виконавчих дій в сумі 50грн. та 120% на вказані суми;

-стягнення з Овруцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області та ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції судового збору та 300,00грн. витрат на дорогу, середнього одноденного заробітку за основним місцем роботи в сумі 388,38грн., добових в сумі 180,00грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2015року позовну заяву в частині позовних вимог до ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області залишено без розгляду по причині пропуску Позивачем строків звернення до суду.

В судовому засіданні Позивач свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі і зазначила, що 21.10.2014року звернулася з позовом до Овруцької ОДПІ про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-65-17 від 19.02.2014року про сплату недоїмки в сумі 1218,67грн., про що повідомила Овруцьку ОДПІ. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.10.2014року позов був задоволений, а Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014року це судове рішення було залишено в силі.

Як пояснила Позивач, 10.03.2015року їй стало відомо, що незважаючи на наявність судового рішення ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції з листопада 2014року стягувалися кошти на виконання зазначеної вимоги № Ф-65-17 від 19.02.2014року. При цьому, Позивачу стало відомо, що лише 10.03.2015року до ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції надійшло повідомлення Овруцької ОДПІ про "помилкове" направлення вимоги.

Представник Овруцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області, Відповідача-1, по даній справі, в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що зазначену спірну вимогу № Ф-65-17 від 19.02.2014року Позивач оскаржувала в адміністративному порядку до ГУ Міндоходів у Житомирській області, рішенням якого від 19.03.2014року в задоволенні скарги було відмовлено. Вказане рішення Позивач отримала 28.03.2014року. Враховуючи, що вимога за результатами розгляду скарги Позивача вважалася узгодженою, 19.04.2014року вказана вимоги як виконавчий документ була направлена до ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції для стягнення недоїмки в примусовому порядку. Про набрання чинності судовим рішенням про скасування вимоги Відповідачу-1 стало відомо лише 30.12.2014року і 10.03.2015року було направлено відповідного листа до ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції.

Представник Відповідача-1 також зазначив, що при виконанні вказаної вимоги до бюджету було зараховано 862,75грн., частина зазначених коштів в сумі 487,16грн. була зарахована в рахунок погашення заборгованості Позивача за рішеннями від 02.10.2014року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені. На даний час у Позивача є переплата в сумі 375,59грн., які Відповідач-1 готовий в будь-який час перерахувати на відповідний рахунок Позивача.

Представник ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, Відповідача-2 по справі, в судове засідання не прибув, направив суду письмові заперечення на позов та клопотання про розгляд справи без його участі. В запереченнях Відповідача-2 зазначено, що 14.04.2014року на виконання надійшла ОСОБА_4 № Ф-65-17 від 19.02.2014року про стягнення з Позивача до бюджету недоїмки в сумі 1218,67грн. Відповідачем-2 14.04.2014року було відкрито виконавче провадження, а 21.04.2014року було винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Про скасування зазначеної ОСОБА_4 Відповідачу стало відомо лише 10.03.2015року в результаті особистого звернення Позивача та повідомлення Відповідача-1. На депозитний рахунок ОСОБА_3 повернулися 121,87грн. судового збору, які будуть невідкладно перераховані Позивачу.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, Відповідача-3 в судові засідання не прибув, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представника Відповідача-1, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо умов та порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регулюються правовими нормами Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (надалі-Закон N 2464-VI), що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 19.02.2014року в силу повноважень, передбачених ст.25 Закону N 2464-VI, Овруцька ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області направила Позивачу ОСОБА_4 № Ф-65-17 від 19.02.2014року про стягнення недоїмки в сумі 1218,67грн.

За приписами ч.4 ст.25 цього Закону N 2464-VI Позивач, як платник єдиного внеску зобов'язана протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Відповідно до вказаних положень Закону N 2464-VI Позивач оскаржила вказану ОСОБА_4 до ГУ Міндоходів у Житомирській області. За результатами розгляду скарги Позивача 19.03.2014року було прийнято рішення про відмову в задоволенні такої скарги.

Як зазначено в ч.4 ст.25 цього Закону N 2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Саме у відповідності до вказаних правових норм 09.04.2014року Відповідач-1 звернувся до ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з Позивача недоїмки в сумі 1218,67грн., що визначена ОСОБА_4 № Ф-65-17 від 19.02.2014року, як виконавчим документом.

Лише 21.10.2014року Позивач в судовому порядку оскаржила вказану ОСОБА_4, про що повідомила Овруцьку ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області.

Суд вважає безпідставними доводи Позивача, що таке оскарження ОСОБА_4 в судовому порядку автоматично зупиняло дію цієї ОСОБА_4.

В розумінні положень ч.14 Закону N 2464-VI лише оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов'язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Недоїмка в сумі 1218,67грн., що визначена ОСОБА_4 № Ф-65-17 від 19.02.2014року, це єдиний внесок за 4-квартал 2013року. Тобто, вказана недоїмка не зумовлена застосуванням жодних фінансових санкцій, а тому оскарження її в судовому порядку автоматично не зупиняє її дії до ухвалення судового рішення.

Суду не надано доказів прийняття в установленому порядку судом заходів забезпечення позову Позивача по адміністративній справі про скасування ОСОБА_4 щодо зупинення її дії .

Сторони, в тому числі представник Відповідача-1, не заперечують, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.10.2014року позов ОСОБА_1, Позивача по даній справі, був задоволений і ОСОБА_4 № Ф-65-17 від 19.02.2014року була скасована. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014року вказане судове рішення було залишено без змін.

Таким чином, з 10.12.2014року зазначена ОСОБА_4 № Ф-65-17 від 19.02.2014року втратила статус виконавчого провадження.

В розумінні вимог ст.25 Закону N 2464-VI та вимог ст.ст.12,49 Закону України "Про виконавче провадження" Відповідач-1 зобов'язаний був повідомити ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області про наявність вказаного судового рішення, як підстави для закінчення виконавчого провадження.

В результаті протиправної бездіяльності Відповідача-1 таке повідомлення до ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області було подано лише 10.03.2015року (а.с.30).

Судом встановлено, що в ході зазначеного виконавчого провадження за рахунок коштів (пенсійних виплат) Позивача ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції до бюджету для погашення недоїмки було перераховано 862,75грн., в тому числі:

- 181,60грн. 21.11.2014року;

- 227,05грн. 19.12.2014року;

- 227,05грн. 21.01.2015року;

- 227,05грн. 19.02.2015року, що підтверджується даними особової картки Позивача як платника єдиного соціального внеску.

Одночасно, у Позивача була недоїмка, що зумовлена рішеннями Відповідача-1 від 02.10.2014року про застосування до Позивача фінансових санкцій та нарахування пені №26694/03-09 в сумі 296,12грн. та №26694/03-09-2 в сумі 191,04грн., а всього - на загальну суму 487,16грн.

Відповідно до вимог ч.6 ст.25 Закону N 2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Таким чином, кошти в розмірі 487,16грн., які надходили від державної виконавчої служби за відповідним виконавчим провадженням правомірно були зараховані в рахунок погашення несплачених Позивачем штрафних санкцій та пені.

Станом на день розгляду справи за даними особової картки платника у Позивача є переплата єдиного соціального внеску в сумі 375,59грн.

В розумінні вимог ч.13 ст.9 Закону N 2464-VI така сума єдиного внеску може бути зарахована в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або підлягає поверненню платнику у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як зазначено в п.п.4,5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 N 450, повернення безпідставно стягнених коштів здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення коштів, яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів.

У заяві обов'язково зазначаються: найменування платника (суб'єкта господарювання); код ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер), або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті); місцезнаходження та номер контактного телефону; причини повернення коштів; сума коштів, що підлягає поверненню; напрям перерахування коштів із зазначенням реквізитів рахунка одержувача коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, зазначені в заяві платника.

Судом встановлено, що такого звернення Позивача до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області не було, а тому судом вважаються безпідставними доводи щодо несвоєчасного повернення коштів.

За приписами ч.3 ст.26 Закону N 2464-VI лише суми коштів, безпідставно стягнені територіальними органами доходів і зборів з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню з рахунків органу доходів і зборів в триденний строк з дня прийняття рішення територіальним органом доходів і зборів або судом про безпідставність їх стягнення з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

В судовому засіданні було встановлено, що стягнення спірних коштів проводилося не Відповідачем-1, як територіальним органом доходів і зборів, а ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції. Позовні вимоги до ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції судом залишено без розгляду по причині пропуску Позивачем строку звернення до суду з таким позовом.

Суд вважає також безпідставними та помилковими доводи Позивача про те, що Відповідач-1 незважаючи на судові рішення лише 03.07.2015року зменшив недоїмку і, що розмір такої недоїмки зазначив в сумі 1267,95грн.

Як зазначено в особовій картці платника та із пояснень представника Відповідача-1, з урахуванням вказаних судових рішень 30.12.2014року та 03.07.2015року Позивачу були зменшені щоквартальні нарахування в розмірі по 1267,95грн., що нараховувалися Позивачу за подальші звітні періоди, а не за спірний період (4-квартал 2013року). Тобто, Відповідач-1 самостійно з набрання чинності судових рішень анулював свої рішення щодо подальших щоквартальних нарахувань єдиного соціального внеску.

Не підлягає задоволенню також позов в частині відшкодування моральних збитків, так як ні в позові, ні в уточненій позовній заяві, ні в своїх поясненнях в судовому засіданні Позивач взагалі не зазначила які саме моральні збитки були їй завдані, а в їх обґрунтування не навела жодних доказів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо невжиття заходів по відкликанню з ОСОБА_3 державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції вимоги №Ф-65-17 про стягнення недоїмки. Порушені права Позивача підлягають захисту лише шляхом стягнення з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на користь ОСОБА_1 375,59грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як не ґрунтуються на матеріалах справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, а якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені Позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Позивачем суду надані докази щодо сплати судових витрат у вигляді 263,00грн. судового збору. В підтвердження зазначених в уточненій позовній заяві понесених витрат у вигляді 300,00грн. витрат на дорогу, середнього одноденного заробітку за основним місцем роботи в сумі 388,38грн., добових в сумі 180,00грн. суду Позивачем не надано жодних доказів.

Таким чином, ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у вигляді 181,50грн. судового збору.

Керуючись вимогами ст.ст.2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправну бездіяльність Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо невжиття заходів по відкликанню з ОСОБА_3 державної виконавчої службти Овруцького районного управління юстиції вимоги №Ф-65-17 про стягнення недоїмки.

Стягнути з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на користь ОСОБА_1 375,59грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді 181,50грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 28 липня 2015 р.