Справа № 809/3489/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року Справа № 865/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Костів М.В.,

судді Кузьмич С.М.

секретар судового засідання Коцур В.К.

за участю представників:

від відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківського спеціального воєнізованого гірничо-рятуваного (аварійно-рятувальний) загону на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року у справі № 809/3489/13-а за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області до Івано-Франківського спеціального воєнізованого гірничо-рятуваного (аварійно-рятувальний) загону про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі (позивач)звернулось з адміністративним позовом до Івано-Франківського спеціального воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 3262,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення вимог чинного законодавства відповідачем не відшкодовано понесених УПФУ в м. Калуші та Калуському районі витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №1, призначених та виплачених на пільгових умовах, за період з 01.09.2013 по 31.10.2013 року, у розмірі 3262,78 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року у справі № 809/3489/13-а позов задоволено повністю. Стягнуто з Івано-Франківського спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону, код 33926446, на користь управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі 3262 ( три тисячі двісті шістдесят дві) грн. 78 коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за вересень, жовтень 2013 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити. Зокрема у апеляційній скарзі зазначається, що Івано-Франківський СВГРЗ не є правонаступником Закарпатського зведеного загону постійної готовності Державної спеціальної ( воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС ( далі-Закарпатський ЗЗПГ), а тому не несе зобов'язання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам водолазних підрозділів Закарпатського ЗЗПГ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Довідки про підтвердження стажу, що дає право на призначення вищезазначеним працівникам пенсії на пільговим умовам видавалися відповідачем, оскільки на даний час в Івано-Франківському СВГРЗ знаходяться книги наказів Закарпатського ЗЗПГ за 2008-2009 роки, розділити які між підрозділами фактично неможливо.

Представник відповідача підтримують вимоги апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців Івано-Франківський спеціальний воєнізований гірничо-рятувальний (аварійно-рятувальний) загін зареєстрований, як юридична особа та є платником збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663, відповідно до якої плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання, а несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності у відповідача обов'язку з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій своїм колишнім працівникам.

Згідно з п.6.8 вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (1058-15), сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи письмових доказів, УПФУ в м. Калуші та Калуському районі надсилались відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, виплачених за період з 01.09.2013 р. по 31.10.2013 року. Однак, зобов'язань по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 3262,78 грн. відповідачем не виконано, суму зазначених витрат органу Пенсійного фонду не відшкодовано.

Щодо твердження відповідача про те, що Івано-Франківський спеціально воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін не є правонаступником Закарпатського зведеного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону постійної готовності та не зобов'язаний відшкодовувати суми витрат, суд першої інстанції дослідив, та даний факт підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу /розпорядження від 24.07.09 року №І/359 Закарпатський зведений воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін постійної готовності реорганізовано, шляхом приєднання до Івано-Франківського спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону. У п.5 вказаного наказу зазначено, що правонаступником Закарпатського ЗЗПГ є Івано-Франківський СВГРЗ.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Івано-Франківського спеціального воєнізованого гірничо-рятуваного (аварійно-рятувальний) загону залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року у справі № 809/3489/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Костів М.В.

ОСОБА_4М