Справа № 806/2305/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Житомир справа № 806/2305/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Капинос О.В., суддів: Липи В.А., Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Барібан А.І.,

за участю представника відповідача Панасюка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністрства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконними дій, стягнення одноразової грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги;

- стягнути з Міністерства оборони України на його користь одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 147750,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем неправомірно відмовлено йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" він має право на її отримання, як інвалід ІІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму.

Позивач в судове засідання не з`явився, згідно письмового клопотання просить суд проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача - Міністерства оборони України в судовому засіданні проти позову заперечував з мотивів викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив в позові відмовити. Вказав, що позивач посилається на законодавство, яке не поширюється на дані правовідносини, а саме на постанову Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Крім того, вказав, що на адресу головного розпорядника бюджетних коштів документи і висновки стосовно виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не надходили.

Представник відповідача - Житомирського обласного військового комісаріату до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у збройних силах на території Республіки Афганістан у в/ч п.п. НОМЕР_1 у період з вересня 1986 року по 05 травня 1988 року. 17 жовтня 1987 року під час вибуху міни позивач отримав поранення обличчя, через три місяці при вибуху міни отримав уламкові поранення правої нижньої та лівої верхньої кінцівок (а.с. 8, 12-14).

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 10 ААА №732630 від 29.08.2011 року, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 15.08.2011 року - поранення, контузія, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с. 9).

Позивач 20.03.2015 року звернувся до Володарсько-Волинського районного військового комісаріату із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, додавши всі необхідні документи (а.с. 18).

Листом від 17.04.2015 року № 529 (а.с. 7) Володарсько-Волинський районний військовий комісаріат повідомив позивача, про те, що ними було подано на розгляд до Житомирського обласного військового комісаріату пакет документів, що надають право на отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" для прийняття рішення. Поте, 15.04.2015 року ними була отримана відповідь по даній заяві, а саме повернення без реалізації документів для виплати одноразової грошової допомоги, з тих підстав, що на момент звільнення ОСОБА_1 не існувало норм щодо виплати компенсації сум, державного обов`язкового особистого страхування чи виплати одноразової грошової допомоги (а.с.6).

Позивач вважає зазначену відмову протиправною у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ст. 41 Закону України № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Законом України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців, зокрема Розділом ІІ цього Закону встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 6 ст. 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі - Порядок № 499).

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від від 25.12.2013 року № 975 затверджено новий Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Відповідно до ч. 2 цієї Постанови КМУ встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Тобто, враховуючи ту обставину, що позивачу група інвалідності, пов"язана з виконанням обов"язків військової служби, була встановлена з 15.08.2011 року, то в даному керуватися необхідно Порядком № 499.

Згідно п. 3 Порядку № 499 передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган), визначені цим пунктом документи.

Пунктом 7 Порядку № 499 визначено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Крім того, процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається наказами Міноборони.

Так, на час звернення позивача у березні 2015 року порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", врегульований наказом Міноборони № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530).

Відповідно до п. 4.6 Наказу № 530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.

Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п. 4.8 Наказу № 530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

В ході розгляду справи суд встановив, що розгляд заяви ОСОБА_1 від 20.03.2015 року відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком № 499 та Наказом № 530, висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України Житомирський обласний військовий комісар не подавав, будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони не приймалося.

Таким чином, відповідач - Житомирський військовий комісаріат, обмежившись формальною відмовою у розгляді заяви ОСОБА_1 , допустив порушення процедури розгляду такого роду звернень. Все це свідчить на користь висновку про те, що відповідач діяв не у спосіб та в порядку, що визначені чинним законодавством, відтак його дії є протиправними, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Міністерства оборони України одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, а саме 147750 грн., суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, рішення про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю військовослужбовців, приймає головний розпорядник коштів, у даному випадку Міністерство оборони України, після отримання відповідного висновку із визначеним переліком документів, необхідних для призначення виплати.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги ще на етапі звернення до Житомирського обласного військового комісаріату, як до уповноваженого органу, який подає головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, для прийняття рішення про призначення виплати.

Відтак, відповідний висновок із документами, необхідними для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю, до головного розпорядника коштів - Міністерства оборони України не надходили і рішення про виплату чи відмову у виплаті Міністерством оборони України не приймалось.

Тому позовні вимоги в частині стягнення з Міністерства оборони України одноразової грошової допомоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

У свою чергу, ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України надано право суду вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. На думку суду, вихід за межі позовних вимог повинен безумовно узгоджуватися й бути спрямованим на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що є завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, та відповідно, на ефективне відновлення порушених прав таких осіб і усунення їх порушень.

Так, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача та для реалізації завдань адміністративного судочинства, слід вийти за межі позовних вимог і прийняти рішення, яким зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 20.03.2015 року про виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.В. Капинос

Судді В.А. Липа,

І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 28 липня 2015 р.