Справа № 142/688/15-а
Суддя: Щерба Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 142/688/15-а
П О С Т А Н О В А

29.07.2015 року Іменем України смт.Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі :

Головуючого судді Щерби Н. Л.

при секретарі Косован О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи неправомірними та зобовязати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати відмову начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 в нарахуванні та виплаті йому компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року, неправомірною; зобовязати начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 нарахувати та виплатити йому компенсацію за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року, а також нарахувати та виплатити йому за вказаний період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року допомогу на оздоровлення у розмірі мінімальної заробітної плати станом на час розгляду справи на місяць.

В обґрунтування своїх вимог позивач в адміністративному позові посилається на те, що згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2013 року та від 01 серпня 2014 року йому була виплачена зарплата за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року у сумі 40 876 гривень 15 копійок. 24 березня 2015 року він звернувся до голови Піщанської РДА ОСОБА_4 з письмовим зверненням про необхідність зобовязання начальника ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Піщанської РДА ОСОБА_2 нарахувати та виплатити йому компенсацію за усі дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року згідно статей 6, 9, 24 Закону України «Про відпустки» та статей 82, 83 КЗпП України. Проте листом УПСЗН від 08 квітня 2015 року за № 07-05/449 на ім'я Голови РДА йому в цьому було відмовлено по причині того, що зазначені виплати не передбачені у кошторисі УПСЗН на 2015 рік. Копію даного листа він отримав поштою 16 квітня 2015 року. Вважає дану відмову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 82 КЗпП України до стажу, що дає право на щорічну основну відпустку зараховується час , коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігається місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі, час оплаченого вимушеного прогулу). Наказом по УПСЗН від 24 жовтня 2007 року № 115 його було зараховано на посаду заступника начальника управління начальника відділу оплати праці та соціально-трудових відносин УПСЗН з 25 травня 2005 року, тобто час оплаченого вимушеного прогулу з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року був зарахований йому до стажу державної служби. А тому, позивач посилається на те, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну службу» він має право на компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток тривалістю 30 календарних днів за один рік з оплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, який дорівнює розміру мінімальної заробітної плати, а саме 1 218 гривень. Відсутність коштів на виплату йому зазначеної компенсації у кошторисі УПСЗН на 2015 рік не може бути законною підставою для відмови у нарахуванні та виплаті йому її згідно чинного законодавства України. А тому, вважає, що відповідач зобовязаний ініціювати відповідні зміни у кошторисі УПСЗН на 2015 рік.

Відповідач по справі начальник ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Піщанської РДА ОСОБА_2 на адресу суду подав заперечення проти вказаного адміністративного позову, відповідно до яких він зазначає, що до нього як до начальника УПСЗН не надходило жодних звернень, заяв чи вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати йому компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року. Звернення щодо виплати було направлено голові Піщанської РДА на вказане звернення йому як начальнику УПСЗН було направлено лист № 1-0-37-7 від 31 березня 2015 року, в якому запропоновано розглянути звернення та надати відповідь. Листом від 08 квітня 2015 року № 07-05/449 на ім'я голови Піщанської РДА надано відповідь, в якій повідомлено про причини неможливості виплати ОСОБА_1 компенсації за дні невикористаних відпусток. Особисто ним як начальником УПСЗН ОСОБА_1 В, М. не направлялося жодних відповідей чи рішень. А тому, відповідач вважає, що між ним та ОСОБА_5 в сфері публічно-правових відносин спору немає, та просить суд провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Піщанської РДА ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав, заперечував проти їх задоволення з підстав викладених в запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 12 червня 2007 року, яка набрала законної сили, зобовязано управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА в особі начальника зарахувати ОСОБА_1 на посаду заступника начальника начальника відділу оплати праці та соціально-трудових відносин управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА з 25 травня 2005 року. На виконання даної постанови суду начальником управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА 24 жовтня 2007 року видано наказ про зарахування ОСОБА_1 на посаду заступника начальника начальника відділу оплати праці та соціально-трудових відносин управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА з 25 травня 2005 року.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2013 року, залишеної без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року, стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області (вул.. Леніна, 43, смт. Піщанка Вінницької області) на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 25 жовтня 2007 року по 23 березня 2008 року у розмірі 5 тисяч 498 гривень 40 копійок.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2014 року, залишеної без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року, зобовязано управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 25 травня 2005 року по 24 жовтня 2007 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 « Про затвердження ОСОБА_6 обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до довідки УПСЗН Піщанської РДА від 16 червня 2015 року № 07-05/646 наданої на адресу суду вбачається, що на виконання виконавчого листа № 802/3233/13-а від 27 вересня 2013 року, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 25 жовтня 2007 року по 23 березня 2008 року у розмірі 5 тисяч 498 гривень 40 копійок проведено примусове списання коштів відповідно до повідомлення управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області № 3 від 23 жовтня 2013 року в сумі 1 099 гривень 68 копійок, а відповідно до повідомлення управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області № 1 від 23 січня 2014 року в сумі 4 398 гривень 72 копійки. Також, відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2014 року ОСОБА_1 виплачена середня заробітна плата за час вимушеного прогулу за період з 25 травня 2005 року по 24 жовтня 2007 року в розмірі 27 тисяч 815 гривень 96 копійок.

24 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Піщанської РДА ОСОБА_4 із зверненням, в якому просив зобовязати начальника УПСЗН Піщанської РДА ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_3 ОСОБА_7 нарахувати та виплатити йому компенсацію за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року. На дане звернення ОСОБА_1 від начальника УПСЗН Піщанської РДА отримав письмову відповідь, відповідно до якої нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за дні невикористаних відпусток немає можливості у зв'язку з тим, що дані виплати не передбачені в кошторисі управління на 2015 рік.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вимушений прогул ОСОБА_1 мав місце з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року, та був оплачений йому відповідачем.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 1 ОСОБА_6 складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28 лютого 2002 року, кошторис бюджетної установи - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень. Кошторис має такі складові частини: загальний фонд, який містить обсяг надходжень із загального фонду бюджету та розподіл видатків за повною економічною класифікацією видатків бюджету на виконання бюджетною установою (далі - установа) основних функцій або розподіл надання кредитів з бюджету за класифікацією кредитування бюджету; та спеціальний фонд, який містить обсяг надходжень із спеціального фонду бюджету на конкретну мету та їх розподіл за повною економічною класифікацією видатків бюджету на здійснення відповідних видатків згідно із законодавством, а також на реалізацію пріоритетних заходів, пов'язаних з виконанням установою основних функцій, або розподіл надання кредитів з бюджету згідно із законодавством за класифікацією кредитування бюджету. ОСОБА_6 в пункті 47 передбачено підстави внесення змін до кошторису, плану асигнувань загального фонду бюджету, плану надання кредитів із загального фонду бюджету та плану спеціального фонду, плану використання бюджетних коштів (крім плану використання бюджетних коштів одержувача), помісячного плану використання бюджетних коштів, зокрема, у разі: виникнення потреби у перерозподілі бюджетних асигнувань у розрізі економічної класифікації видатків бюджету в межах загального обсягу бюджетних призначень за бюджетною програмою окремо за загальним і спеціальним фондами бюджету; передачі бюджетних призначень від одного головного розпорядника бюджетних коштів до іншого; прийняття рішення про зменшення бюджетних призначень головним розпорядникам на суму коштів, витрачених не за цільовим призначенням; прийняття рішення про перерозподіл видатків у межах загального обсягу бюджетних призначень головного розпорядника бюджетних коштів за бюджетними програмами, а також збільшення видатків розвитку за рахунок зменшення інших видатків (окремо за загальним та спеціальним фондами бюджету); прийняття рішення про перерозподіл видатків бюджету на централізовані заходи між адміністративно-територіальними одиницями; прийняття рішення про передачу нерозподілених бюджетних призначень на визначену в законі про Державний бюджет України мету між головними розпорядниками; прийняття рішення про скорочення видатків бюджету або надання кредитів за рахунок коштів загального фонду бюджету в цілому на рік; внесення змін до закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет); виникнення потреби у збільшенні видатків бюджету та наданні кредитів за рахунок коштів спеціального фонду бюджету внаслідок перевищення надходжень до цього фонду з урахуванням залишків бюджетних коштів на початок року, не використаних у попередньому бюджетному періоді, порівняно з надходженнями, врахованими у бюджеті.

Таким чином начальник УПСЗН Піщанської РДА ОСОБА_2 всупереч вимогам закону необґрунтовано, не перевіривши чи ОСОБА_1 має право на відповідні виплати та не зясувавши всі обставини які мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема про можливість внесення змін до кошторису установи, прийняв рішення про відмову у виплаті ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку та допомоги на оздоровлення, а тому дану відмову слід визнати неправомірною.

При цьому суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 82 КЗпП України, до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку (стаття 75 цього Кодексу), зараховуються в тому числі час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу). Аналогічна норма закріплена також в статті 9 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» затверджено порядок обчислення стажу державної служби.

Пунктом 4 зазначеного ОСОБА_6 передбачено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Згідно з п. 2. ОСОБА_6 обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців. В пункті 3 вказаного ОСОБА_6 також зазначено, що до стажу державної служби включається також: період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до наказу № 115 по ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Піщанської РДА від 24 жовтня 2007 року «Про ОСОБА_1 М.» ОСОБА_1 був зарахований на посаду заступника начальника управління начальника відділу оплати праці та соціально трудових відносин управління праці та соціального захисту населення з 25 травня 2005 року згідно рішення Піщанського районного суду від 12 червня 2007 року.

Відповідно до наказу № 16 по ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Піщанської РДА від 25 березня 2010 року «Про звільнення ОСОБА_1 М.» ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу праці, зайнятості та соціально-трудових відносин з 25 березня 2010 року за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином ОСОБА_1 має право на виплату йому компенсації за невикористанні відпустки та його вимоги в частині зобовязати начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 про нарахування та виплату йому компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року, підлягають до задоволення.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ст.33 Закону України "Про державну службу", умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 № 268 керівники відповідних органів виконавчої влади мають право надавати державним службовцям у межах затвердженого фонду оплати праці матеріальну допомогу для оздоровлення.

Тобто надання працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки є правом, а не обовязком керівника.

Крім того, відповідно до ст.35 Закону України "Про державну службу", встановлено, що матеріальна допомога для оздоровлення виплачується виключно при наданні щорічної відпустки, а її розмір не повинен перевищувати середньомісячної заробітної плати державного службовця. У випадку якщо державному службовцю виплачується компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, матеріальна допомога для оздоровлення не надається.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині виплати йому допомоги на оздоровлення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.. ст.. 2, 71, 158, 159, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 82 Кодексу законів про працю України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про відпустки», суд, постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 № 268, листом Національного агентства України з питань державної служби від 02.11.2011 р. N 7183/12-11 «Щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення державним службовцям», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 в нарахування та виплаті ОСОБА_1 компенсацію за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року, неправомірною.

Зобовязати начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Піщанський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: