Справа № 9101/3318/2011
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2011 р. справа № 2а-1862/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року у справі №2а-1862/10 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська

про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська, в якому просила:

відновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду;

визнати незаконними дії відповідача щодо не донарахування пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року в загальній сумі 4240,20 грн.;

зобовязати відповідача перерахувати пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум, тобто в загальній сумі 4240,20 грн.;

зобовязати відповідача в подальшому нараховувати щомісячну соціальну державну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»надалі при нарахуванні пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що має статус дитини війни, тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб, і на підставі ст.6 зазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. При вирішенні питання про нарахування вказаної доплати до пенсії позивачу відповідач керувався положеннями нормативних актів що на підставі Рішень Конституційного Суду України були визнані неконституційними, а тому застосуванню не підлягали.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вказана постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку позивачем з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Позивач просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач народився 1937 року та відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має статус дитини війни що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення (а.с.11).

Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, позивач є особою, яка має право на отримання підвищення до пенсії, у розмірах, які визначено Законом, а відтак має право на звернення до суду за захистом порушеного такого права.

В той же час, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

30 липня 2010 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. В частину другу статті 99 КАС України внесено зміни, відповідно до яких для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до ст. 100 КАС України, в редакції з 30.07.2010 року, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що становляється ухвала.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав ( наприклад, справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії»рішення від 22.10.1996р., «Девеер проти Бельгії»рішення від 27.02.1980р.).

Як вбачається з матеріалів справи адміністративний позов, в якому, в тому числі, заявлені вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії подано до суду 17.11.2010р., тобто після внесення змін до КАС України, яким встановлено строки звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Як вбачається з заявленого позову, позивач зазначив, що встановлений ст..99 КАС України строк, не застосовується до спірних правовідносин. Такі висновки позивач обґрунтував посиланням на ч.2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до якої суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне, що згідно п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому закону.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, строк давності звернення до суду не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій. В спірних правовідносинах підвищення до пенсії не було нараховане пенсійним органом, а відтак доводи позивача щодо застосування вимог ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є помилковими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо застосування строку звернення з позовом до суду, який визначено ст.. 99 КАС України, в редакції з 30.07.2010 року, оскільки будь-які обєктивні чи субєктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Отже, позовні вимоги в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зі період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 16.05.2010 року підлягають залишенню без розгляду у звязку з пропуском процесуального строку.

В той же час, відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст та обсяг заявлених вимог та безпідставно відмовив у задоволені позовних вимог, які заявлено в межах строків, які визначено ст..99 КАС України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та встановлено з 01 січня 2008 року інший порядок розрахунку підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії «дітям війни», були визнанні неконституційними та втратили чинність з дня прийняття вказаного рішення.

На час розгляду справи Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не призупинено дію ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак відповідач був зобовязаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірах, які визначено ст..6 названого Закону.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська будь-яких дій з цього приводу не здійснювало.

Отже, з урахуванням вимог ст. 99 КАС України, яка діяла на час звернення позивача з позовом до суду першої інстанції, та враховуючи час звернення до суду позивача з позовом, колегія судів приходять до висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок та виплатити позивачу недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 17 травня 2010 року по 09 грудня 2010 року (дата винесення рішення судом першої інстанції).

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч.1 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року у справі №2а-1862/10 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_2 у повному обсязі підвищення пенсії згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 17.05.2010 року по 09.12.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 17.05.2010 року по 09.12.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Позовні вимоги в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 16.05.2010 року залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська