Справа № 22-а-2233/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Суханової Є.М.,

суддів: Фінагєєва В. О., Березовенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла станом на час звернення до суду (далі Закон №796). Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що він є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, та одержує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст..ст. 50, 54 Закону №796. Оскільки відповідач виплачує йому вказану пенсію у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, та відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити відповідні перерахунки та виплати.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2009 року позов задоволено. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до положень ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 жовтня 2008 року.

В апеляційній скарзі УПФУ у Білоцерківському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ Білоцерківському районі Київської області та отримує пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, повязаного із впливом Чорнобильської катастрофи.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст.. 49, ч.4 ст. 54, 50, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22.05.2008 року п.28 Розділ II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року визнано неконституційними.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що діє з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Однак приймаючи до уваги, те що відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з 07.10.2008 року а не з 1 жовтня 2008 року як це зазначено в постанові Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2009 року. З матеріалів справи вбачається, що з позовом суду позивач звернувся 07.10.2008 року що підтверджується штампом на позовній заяві. Судом встановлено, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав та не зазначив поважних причин, які б могли стати підставою до поновлення пропущеного строку.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову посилаючись в т.ч. і на пропуск строку звернення до суду, що слідує з письмових заперечень відповідача.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, на що вказано в ст.100 КАС України.

В звязку з чим постанова суду підлягає зміні в частині дати з якої відповідач здійснювати перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до положень ст.. ст.. 54, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 опада 2009 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у такій редакції: «Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по третій групі інвалідності відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок «Чорнобильської катастрофи» встановивши її на рівні 6 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її на рівні 50% від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством за період з 07 жовтня 2008 року».

У решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути і оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: