Справа № 825/2168/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Чернігів Справа № 825/2168/15-а
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді - Кашпур О.В.,
суддів - Бородавкіної С.В., Соломко І.І.,
при секретарі - Пушенко О.І.,
за участі адвоката - Акуленка В.М.
позивача - ОСОБА_1 ,
представників відповідача - Коноваленка С.В., Кобилинського А.М.,
представника третьої особи - Лотоцького А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.07.2015 року звернувся з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій та просив визнати неправомірними дії Комісії з питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови йому у розгляді заяви стосовно присвоєння статусу учасника бойових дій, викладеної в листі від 03.06.2015 року № 02-8138/284; зобов`язати Комісію з питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій розглянути питання щодо можливості визнати позивача учасником бойових дій із встановленням відповідного статусу згідно вимог статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу».
В судовому засідання позивач уточнив позовні вимоги та просив суд визнати неправомірними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови розглянути заяву ОСОБА_1 стосовно встановлення йому статусу учасника бойових дій, викладеної в листі від 03.06.2015 року № 02-8138/284 та зобов`язати відповідача розглянути його заяву щодо встановлення статусу учасника бойових дій.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він проходив службу на посаді першого заступника начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Чернігівській області, був звільнений у відставку 30.12.2014 року. Протягом проходження служби позивач залучався до виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів у складі різних загонів МНС України, що підтверджується відповідними наказами, актами виконаних робіт, почесними грамотами, фотокартками. Позивач зазначає, що має відповідну освіту та кваліфікацію для здійснення робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів. В силу Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач вважає, що має право на статус учасника бойових дій. Протягом проходження служби ОСОБА_1 неодноразово звертався до Комісії з питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу МНС України за встановленням статусу учасника бойових дій, однак рішеннями від 20.06.2011 року, від 28.02.2012 йому було відмовлено в наданні такого статусу. Після звільнення 30.12.2014 року з посади ОСОБА_1 для встановлення статусу учасника бойових дій, як особі, яка під час проходження служби приймала участь в розмінуванні полів та об`єктів народного господарства, звернувся до Чернігівського обласного військового комісаріату, комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій. Чернігівським обласним військовим комісаріатом було відмовлено позивачу в наданні статусу учасника бойових дій з підстав того, що на момент участі в розмінуванні позивач не перебував у статусі військовослужбовця Збройних Сил України. В зв`язку з відмовою комісії Чернігівського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій позивачем 17.05.2015 року на адресу Державної служби України з надзвичайних ситуацій було направлено відповідну заяву про встановлення статусу учасника бойових дій. Листом від 03.06.2015 року №02-8138/284 Державна служба України з надзвичайних ситуацій відмовила ОСОБА_1 в розгляді питання щодо встановлення статусу учасника бойових дій.
Вказану відмову було обґрунтовано тим, що комісія розглядає питання, пов`язані з установленням статусу учасника бойових дій виключно особам рядового і начальницького складу ДНСН України, а оскільки позивач був звільнений у відставку, комісія не має права вирішувати питання про надання йому статусу учасника бойових дій. Позивач вважає такі дії комісії протиправними та зазначає, що нормами Положення про Комісію з питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни особам рядового і начальницького складу МНС України відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженим Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №330 від 31.05.2006р. не передбачені будь-які підстави для відмови у прийняті та розгляду звернення особи рядового і начальницького складу МНС України стосовно надання йому статусу учасника війни, у тому числі, підстави для відмови у прийняті та розгляду звернення особи, яка на час такого звернення виключена з кадрів МНС України за поважною причиною. Крім того, на момент звернення до Комісії з питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій із заявою про клопотання про надання статусу учасника бойових дій, позивач перебуває у статусі пенсіонера МНС.
Позивач зазначає, що чинним законодавством України не визначено порядку надання статусу учасника бойових дій пенсіонерам МНС та наполягає на тому, що згідно із частиною 7 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити його позовні вимоги.
Позивач, представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги з урахуванням уточнення підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити зазначив, що позивач не має права на отримання статусу учасника бойових дій, оскільки доказами безпосередньої участі у виконанні піротехнічних робіт, пов`язаних із знешкодженням та знищенням ВНП є накази про: допуск до безпосереднього виконання піротехнічних робіт, пов`язаних із знешкодженням та знищенням ВНП; про призначення до групи розмінування (тралення бойових мін) та допущення особового складу до знищення вибухонебезпечних предметів у воєнний і повоєнний час; про виїзд у складі групи на розмінування (тралення бойових мін); акта на виконання робіт з розчищення місцевості (територіальних, і нейтральних вод) від вибухонебезпечних предметів (бойових мін) у воєнний і повоєнний час. Проте, позивачем не надано і не може бути надано всі вищезазначені документи, оскільки він не допускався до безпосереднього виконання піротехнічних робіт, пов`язаних із знешкодженням та знищенням ВНП; не призначався до групи розмінування (тралення бойових мін) та не допускався до знищення вибухонебезпечних предметів у воєнний і повоєнний час. Надані позивачем акти виконаних робіт про розмінування місцевості не свідчать про виконання ним особисто наведених робіт, такі роботи проводились виключно особами, що входили до особового складу піротехнічного підрозділу. Так, зокрема, у вищевказаних актах зазначено перелік осіб, що входили до особового складу піротехнічного підрозділу, якими безпосередньо здійснювались роботи при виконанні розмінування відповідної місцевості. Натомість, позивач у наданих ним актах значиться виключно як заступник начальника Загону.
Відповідно до пункту 8.23. Інструкції, якою затверджено Порядок виконання підрозділами Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту та спеціалізованими підприємствами МНС функцій з проведення піротехнічних робіт пов`язаних із знешкодженням ВНП на території України, що залишилися після війн, сучасних боєприпасів та підривних засобів (крім вибухових пристроїв, що використовуються у терористичних цілях), за винятком територій, які надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил, інших військових формувань першим місце знищення ВНП оглядає начальник піротехнічного підрозділу. Після нього - представник, який фіксує результат виконання знищення. Тобто, заступник начальника Загону не є особою, яка залучається до безпосередньої участі у розмінуванні, а лише засвідчують факт проведення піротехнічною групою таких робіт, шляхом проставлення підпису у відповідних актах.
Так, наказом Управління МНС України в Чернігівській області від 20.09.2011 року № 254 утворено зведений загін УМНС України в Чернігівській області з розмінування території колишнього навчального центру «Батуринський», затверджено розрахунок особового складу та техніки, а також затверджено функціональні обов`язки персоналу зведеного загону УМНС України в Чернігівській області, що залучається до робіт з розмінування території колишнього навчального центру «Батуринський». З яких вбачається, що позивач був начальником зведеного загону і не входив у групу розвідки, розмінування та знищення боєприпасів. До обов`язків начальника зведеного загону так і до заступника начальника - начальника АРЧ АРЗ СП ГУ МНС України в Чернігівській області не відноситься безпосередня участь у розмінування. У зв`язку з цим, позивачу у визначені статусу учасника бойових дій відмовлено двічі. Є очевидним факт відсутності у останнього належних доказів, що давали б підстави визначення йому статусу «ветеран війни - учасник бойових дій». Також, представник відповідача зазначив, що листом ДСНС України 2015 позивача повідомлено про прийняті рішення Комісією, але рішення щодо його звернення у 2015 році комісією не приймалися. Враховуючи наведене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні.
Представник третьої особи Чернігівського обласного військового комісаріату вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного:
Встановлено, що ОСОБА_1 , проходив службу на посаді першого заступника начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Чернігівській області, був звільнений у відставку 30.12.2014 року та являється пенсіонером МНС.
Відповідно до наказу від 20.09.2011 року № 254 було утворено зведений загін УМНС України в Чернігівській області з розмінування території колишнього навчального центру «Батуринський». Начальником зведеного загону було призначено в особі заступника начальника загону начальника аварійно-рятувальної частини АРЗ СП УМНС України в Чернігівській області підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 (а.с. 77-78).
Позивачем згідно листа МНС України від 26.08.2011 року № 03-10604/171 (а.с. 24) було отримано допуск до проведення робіт з розмінування території колишнього навчального центру «Батуринський». Про виконання робіт з розмінування було складено акти про виконаних робіт з розмінування місцевості від 07.10.2011 року №99/115, року №99/121, від 31.10.2011 року №99/135, від 04.11.2011 №99/139, 28.09.2011 №99/107, 30.09.2011 №99/109.
Згідно довідки від 08.11.2011 року № 64-5/20-5659 (а.с. 25) заступник начальника загону начальник аварійно-рятувальної частини АРЗ СП УМНС України в Чернігівській області підполковник служби цивільного захисту ОСОБА_1 в період з 21.03.2011 року по 04.11.2011 року безпосередньо приймав участь у вилученні, транспортуванні, знешкодженні та знищенні боєприпасів на території Чернігівської області в загальній кількості 149 одиниць, що засвідчують акти виконаних робіт згідно переліку, наведеного в довідці.
Відповідно довідки від 08.11.2012 року № 01-4934/08-35 позивач протягом періоду з 11.05.2012 року по 02.10.2012 року безпосередньо приймав участь у вилученні, транспортуванні, знешкодженні та знищенні боєприпасів на території Чернігівської області в загальній кількості 558 одиниць, що засвідчують акти виконаних робіт з розмінування місцевості від 12.05.2012 року №90/27,90/28, від 14.05.2012 №90/29, від 15.05.2012 №90/30, 06.09.2012 №90/64, 02.10.2012 №90/75, 25.09.2012 №90/71, 27.09.2012 №90/72 (а.с. 36, 38, 40, 44-47).
Позивач двічі звертався до Комісії з питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій особами рядового та начальницького складу МНС України для встановлення йому статусу учасника бойових дій протоколами комісії від 20.06.2011 року та від 28.02.2012 року ОСОБА_1 було відмовлено у визначенні статусу учасника бойових дій.
ОСОБА_1 звернувся до Комісії Чернігівського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій. Згідно протоколу № 2 від 24.04.2015 року позивачу було відмовлено у надання статусу учасника бойових дій через те, що на момент прийняття участі у розмінуванні у статусі військовослужбовця він не перебував.
Позивач 17.05.2015 року подав заяву до Державної служби України з надзвичайних ситуацій з проханням направити його документи на розгляд Комісії з питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій для встановлення йому статусу учасника бойових дій.
Листом від 03.06.2015 року № 02-8138/284 Державна служба України з надзвичайних ситуацій відмовила ОСОБА_1 в розгляді питання щодо встановлення статусу учасника бойових дій. Відмова обґрунтована тим, що відповідно до вимог Положення про Комісію з питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу, затвердженого Наказом МНС України від 31.05.2006 №300, Комісія розглядає питання, пов`язані з установленням статусу учасника бойових дій, виключно особам рядового і начальницького складу ДСНС України. Тобто, оскільки на момент подання заяви позивач вже був звільнений зі служби та не являвся особою рядового або начальницького складу ДСНС України він позбавлений права на звернення із відповідною заявою до Комісії з питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу.
Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 1996 року N 458 "Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31 травня 2006 року N 330 затверджено Положення про Комісію з питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни особам рядового і начальницького складу МНС України відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Згідно із п. 1 цього Положення комісія створюється у Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (далі - Міністерство) для розгляду заяв осіб рядового та начальницького складу Міністерства, пов`язаних з установленням статусу учасника війни, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Пунктом 4 Положення встановлено, що комісія зобов`язана:
приймати до розгляду заяви осіб рядового та начальницького складу Міністерства про визнання їх учасниками війни, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку;
розглядати заяви осіб рядового та начальницького складу Міністерства, що надійшли до Комісії, у 10-денний термін;
при виникненні потреби в додаткових документах, що підтверджують статус заявника, робити запит до відповідних архівних установ, про що інформувати заявника;
приймати відповідне рішення про надання або відмову в наданні статусу учасника війни та інформувати заявників.
Аналіз норм Положення про Комісію з питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни особам рядового і начальницького складу МНС України відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" свідчить про те, що зазначеним Положенням взагалі не передбачені будь-які підстави для відмови у прийняті та розгляду звернення особи рядового і начальницького складу МНС України стосовно надання йому статусу учасника війни, у тому числі, підстави для відмови у прийняті та розгляду звернення особи, яка на час такого звернення виключена з кадрів МНС України за поважною причиною.
Згідно із п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 1996 року N 458 "Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" комісії розглядають за зверненням громадян справи з питань встановлення статусу учасника війни за місцем перебування їх на пенсійному обліку, за місцем роботи, а для осіб, які не є пенсіонерами, - за місцем проживання;
комісії розглядають документи, заслуховують пояснення громадян, які їх подали, свідків, представників державних органів, громадських організацій, рад ветеранів, досліджують інші докази та у 10-денний термін з дня подання документів приймають відповідні рішення, про що інформують громадян, які подали заяви, надають допомогу громадянам у розшуку документів та інших доказів, необхідних для встановлення статусу учасника війни;
у разі виникнення спірних питань передають у відповідну вищестоящу комісію матеріали для розгляду зі своїми пропозиціями і рекомендаціями;
республіканська, обласні, Київська та Севастопольська міські комісії у 20-денний термін з дня одержання документів приймають рішення зі спірних питань;
рішення комісії оформляється протоколом, який підписується головою та секретарем комісії; комісії несуть відповідальність за прийняті рішення;
рішення комісій надсилаються для виконання органам соціального захисту населення за місцем перебування громадян на пенсійному обліку або за місцем їх проживання. Витяги з рішень комісій щодо встановлення статусу учасника війни зберігаються в особистих пенсійних справах громадян і в окремих справах загального діловодства як обов`язкові документи;
за поданням комісій органи соціального захисту населення, відповідні служби міністерств і відомств видають ветеранам війни документи про право на пільги, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які надаються з моменту прийняття рішення комісією;
комісії здійснюють свою діяльність під організаційно-методичним керівництвом Міністерства соціального захисту населення.
Отже, даними нормами встановлено обов`язок суб`єкта владних повноважень здійснювати свою управлінську діяльність в межах правового поля, що зокрема полягає у дотриманні процедури розгляду заяв про визнання позивача учасником бойових дій та присвоєння йому статусу учасника бойових дій.
Як свідчать матеріали справи, Комісія з питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни особам рядового та начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій, не розглядала звернення позивача від 17.05.2015 року. Натомість, Державна служба України з питань надзвичайних ситуацій відмовила позивачу в розгляді його звернення Комісією.
Враховуючи наведене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у розгляді його звернення щодо присвоєння статусу учасника бойових дій згідно поданим позивачем документів від 17.05.2015 року є неправомірними, оскільки статус пенсіонера у позивача на момент його звернення до Державної служби України з надзвичайних ситуацій не є обґрунтованою та законною підставою для такої відмови, а прийняття до розгляду відповідної заяви є прямим обов`язком Комісії з питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни особам рядового і начальницького складу МНС України згідно чинному законодавству.
Частиною 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відповідачем не доведено правомірність своїх дій, за умови того, що підстави для відмови в розгляді звернення позивача відсутні, зокрема така підстава як перебування заявника на пенсії, окрім цього законодавством чітко встановлено обов`язок Комісії з питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни особам рядового і начальницького складу МНС України розглянути звернення ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги про визнання неправомірними дій Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови розглянути заяву ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 щодо встановлення йому статусу учасника бойових дій, підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.
Визнати неправомірними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови розглянути заяву ОСОБА_1 стосовно встановлення йому статусу учасника бойових дій, викладеної в листі від 03.06.2015 року № 02-8138/284.
Зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій розглянути заяву ОСОБА_1 щодо встановлення йому статусу учасника бойових дій.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя О.В. Кашпур

Судді С.В. Бородавкіна

І.І. Соломко