Справа № 164/595/15-а
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 164/595/15-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2015 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Токарської І.С.,
при секретарі Матвійчук Н.В.,
позивача ОСОБА_1 , його представника Богдана А.Ю.,
представника відповідача Швець Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про скасування розпорядження №2 від 19 березня 2015 року, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, який обґрунтовував тим, що розпорядженням відповідача від 19 березня 2015 року №2 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого пунктом 1 статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Дане розпорядження вважає безпідставним, оскільки в липні 1986 року працював машиністом пневмокатка ДУ-37 п`ятого розряду в Маневицькому ШБУ-51 тресту «Рівнешляхбуд», у зв`язку з чим наказом начальника Маневицького ШБУ-51 від 4 липня 1986 року №81 був відряджений на роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС в с. Ямпіль, Черевач Київської області, де відпрацював 18 робочих днів з 7 по 26 липня 1986 року і виконував роботи по будівництву автошляху Страхолісся Чорнобиль, про що свідчить довідка №215 Маневицього ШБУ-51 від 3 грудня 1992 року. Факт перебування в зоні ЧАЕС з 7 по 26 червня 1986 року підтверджується також спецпропуском ф-2 №008515 зі строком дії до 15 вересня 1986 року. Крім того, по факту участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році Волинською облдержадміністрацією позивачу 8 лютого 1993 року видано посвідчення 2 категорії серії НОМЕР_1 , яке перереєстровано 14 серпня 1997 року. Оскільки як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС пропрацював у зоні відчуження з 7 по 18 липня 1986 року 18 робочих днів, то згідно ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» звернувся 20 січня 2015 року (після досягнення 50 років) в УПФ України в Маневицькому районі із заявою про призначення пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку з наданням всіх необхідних документів. Прийнятим відповідачем розпорядженням по його заяві була призначена пенсія, яка по відомості відповідача № 41/760 за березень 2015 року була перерахована поштовому відділенню «Череваха» Маневицького району в сумі 3 091, 72 гривень, однак не виплачена по усній команді відповідача. Розпорядженням від 19 березня 2015 року №2 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у зв`язку з порушенням абзацу 6 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджений Постановою правління ПФ України від 25 листопада 2005 року №22-1. Таке твердження відповідача вважає безпідставним, оскільки 20 січня 2015 року при подачі заяви про призначення пенсії були надані відповідачу всі необхідні документи, передбачені згаданим порядком, в тому числі довідку про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122 та копію посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС. Крім того вважає, що протиправними діями відповідача заподіяна не лише матеріальна, а й моральна шкода, яка полягає в заподіянні душевних страждань та фізичних розладів здоров`я. А тому просив розпорядження УПФ України в Маневицькому районі Волинської області від 19 березня 2015 року №2 про відмову в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», скасувати, зобов`язати відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком із зниженням пенсійного віку з дня подачі заяви про призначення пенсії, тобто з 20 січня 2015 року, та стягнути 10 000 гривень моральної шкоди, допустити негайне виконання постанови суду.
В судовому засіданні позивач та його представник, кожен зокрема, позов підтримали та просили задовольнити повністю із наведених у ньому підстав.
Представник відповідача позов заперечила та просила відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, кожного зокрема, перевіривши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується відповідною копією посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого 8 лютого 1993 року Волинською ОДА (а.с. 40).
Оскільки в липні 1986 року ОСОБА_1 працював машиністом пневмокатка ДУ-37 п`ятого розряду в Маневицькому ШБУ-51 тресту «Рівнешляхбуд», згідно довідки Маневицького ШБУ-51 №215 від 3 грудня 1992 року позивач наказом начальника Маневицького ШБУ 51 від 4 липня 1986 року №81 був відряджений на роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с. Ямпіль, Черевач Київської області, де відпрацював 18 робочих днів з 7 по 26 липня 1986 року і виконував роботи по будівництву автошляху Страхолісся Чорнобиль (а.с. 15).
Факт перебування ОСОБА_1 в зоні ЧАЕС з 7 по 26 липня 1986 року підтверджується також виданим йому спецпропуском ф-2 №008515зі строком дії до 15 вересня 1986 року (а.с. 40).
Крім того, допитані в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожен зокрема, ствердили, що позивач у даній справі в період з 7 по 26 липня 1986 року разом із ними брав участь у ліквідації наслідків ЧАЕС, виконував всі необхідні роботи та проживав разом із ними.
20 січня 2015 року, після досягнення 50-річного віку, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у відповідності до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».
Листом від 23 березня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, оскільки під час розгляду його заяви встановлено, що період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у довідці форми 122 не підтверджено первинними документами, а копія довідки від 3 грудня 1992 року №215 не містить точного періоду перебування в зоні відчуження (а.с. 10).
Представник відповідача Швець Л.В. суду пояснила, що відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви позивача на підставі того, що довідка №115 від 10 листопада 2014 року не містить підстави видачі, копія довідки від 3 грудня 1992 року №215 не містить точного періоду перебування в зоні відчуження, крім того, відомості довідок не підтверджуються залученими копіями первинних документів.
Проте, суд вважає, що УПФ України в Маневицькому району порушено право ОСОБА_1 на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, оскільки довідка форми №122 за №115 від 10 листопада 2014 року видана ліквідатором ВАТ «Рівнешляхбуд» Загребельним Б.М., так як Маневицьке ШБУ-51 1 лютого 1996 року було перейменовано в філіал №51 ВАТ «Рівнешляхбуд», який з 1 липня 2002 року було ліквідовано, а архівні документи передані у ВАТ «Рівнешляхбуд» (а.с.19).
Видання довідки форми №122 за №115 від 10 листопада 2014 року проводилось ліквідатором ВАТ «Рівнешляхбуд» на підставі первинних документів у відповідності до Постанови Держкомпраці СРСР від 9 березня 1988 року №122.
Згідно вказаної довідки позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з 7 липня 1986 року по 26 липня 1986 року, тобто 20 календарних днів. Даний період роботи в зоні відчуження підтверджується також довідкою про підвищену оплату праці в зоні відчуження від 3 грудня 1992 року №215, виданою Маневицьким ШБУ-61 за підписом керівника і головного бухгалтера, де вказано, що ОСОБА_1 відпрацьовано в зоні відчуження згідно відомостей про оплату праці 18 робочих днів, за що нараховано 428 карбованців 21 копійку (а.с. а.с. 15, 16).
Щодо посилання відповідача на те, що дана довідка не містить точного періоду перебування позивача в зоні відчуження, то суд вважає обґрунтованими пояснення позивача та його представника, що вказаний початок дати перебування в зоні відчуження ОСОБА_1 «?.07.86 р.» є технічною помилкою друкарки, яка виготовляла зазначений документ. Крім того, в згаданій довідці є також посилання на наказ Маневицького ШБУ-51 про відрядження працівників в зону відчуження від 4 липня 1986 року №81.
Безпідставним є посилання відповідача на відсутність шифрів нарахування заробітної плати за 18 робочих днів в зоні відчуження за період роботи в зоні відчуження з 7 липня по 26 липня 1986 року в сумі 428 карбованців 21 копійки, яка визначена згідно відомостей про оплату праці, оскільки дана сума ніким не оспорюється.
Умови призначення і виплати пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року в зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 5 років.
Відповідно до п.п. «г» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за формою, затвердженою Постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Згідно ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач, звернувшись до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», подав всі можливі документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, а також те, що надані документи підтверджують його особливий статус та період перебування в зоні відчуження, суд приходить висновку про наявність у позивача права на призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб`єкт владних повноважень всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не надав до суду належних доказів правомірності своїх дій та рішень.
З доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається відповідність доводів сторони позивача та їх обґрунтованість в частині позовних вимог щодо призначення пенсії.
Проте вимога ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди з УПФ України в Маневицькому районі в 10 000 гривень на думку суду є безпідставною, оскільки ні позивачем, ні його представником, всупереч вимогам ст. 71 КАС України, суду не було надано достатніх доказів в підтвердження заподіяння відповідачем душевних страждань та фізичних розладів здоров`я, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. 11, 86, 138, 159, 161, 163 КАС України, -
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про скасування розпорядження №2 від 19 березня 2015 року, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області №2 від 19 березня 2015 року про відмову в призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 20 січня 2015 року.
В решті позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту її проголошення.
Головуючий