Справа № 2-а-111/11
Суддя: Юзвик М. М.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-111/11
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2011 року, суддя Володарський районний суд Київської області , ОСОБА_1, розглянувши справу у порядку скороченого провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області про визнання дій щодо перерахунку та виплати недоотриманої суми,
ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії. На даний час він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Володарському районі та отримує пенсію, а також він має право на додаткову пенсію, яка йому виплачується у значно нижчому розмірі, ніж це передбачено законодавством. Він звернувся до Управління Пенсійного фонду з проханням про проведення перерахунку та виплати додаткової пенсії, але йому було відмовлено.
Позивач просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області щодо відмови у перерахунку та виплати йому додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії - протиправними.
Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Київської області провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» - починаючи з 01.08.2010 року, щомісячно з розрахунку 25 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум вказаних доплат та проводити такі нарахування та виплату і надалі відповідно до вимог чинного законодавства та встановлення нових розмірів мінімальної заробітної плати та пенсії.
Суддя оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, заперечення надані відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
По справі встановлено, що ОСОБА_2, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії , що стверджено посвідченням серії А № 049087 (а.с. 5). Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію.
Наведені вище обставини визнаються кожною із сторін та є безспірними.
Не погоджуючись з розміром отримуваної додаткової пенсії, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі із письмовою заявою (а.с. 7), в якій просив провести перерахунок та виплатити недоотримані суми додаткової пенсії у відповідності до чинного законодавства, проте йому відповідачем було відмовлено. (а.с. 8).
В своїх письмових запереченнях проти позову від 11.02.2011 року, відповідач посилається на те, що відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіка 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених лише за цим Законом. А тому, щодо пенсіонерів, яким пенсія призначена за іншими спеціальними законами, у тому числі на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначені у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», розмір мінімальної за віком пенсії не застосовується. Таким чином, вимоги про те, що базова мінімальна пенсія за віком при обчисленні перерахунку пенсій з урахуванням ст. ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна визначатися згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суперечить законодавству, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», було внесено зміни до ст. 51 Закону. Положення Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», були чинними до моменту, коли Конституційний Суд України своїм рішенням від 22.05.2008 року, визнав не конституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційного суду України. Разом з тим, рішення про відновлення дії законодавчих актів України у редакції, чинній до внесення змін до них, Верховною Радою України не приймалось, внаслідок цього порядок обчислення пенсії або підвищень до них, передбачених законодавчими актами залишаються неврегульованими.
Взявши до уваги матеріали справи вважаю, що при вирішенні даного спору необхідно застосовувати норми Конституції України, які є нормами прямої дії.
Ст. 19 ч. 2 Конституції України, вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Частиною 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Ст. 49 Закону України ««Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказує, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у виді : державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно до вимог ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.
Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в розділі ІІ пункт 28 статтю 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладені в новій редакції, однак рішенням Конституційного Суду України № 1-28/2008 від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 розділ ІІ пункт 28 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним ). Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.
Конституцією України у ст. 92 визначено сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя.
Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Таким чином, законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватися окремі закони.
Беручи до уваги вище викладене можна зробити наступні висновки, що при прийнятті Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», було значною мірою звужене, гарантоване Конституцією України та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», право особи на соціальний захист. Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень суд перевіряє чи вчиненні вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами України .
Ст. 162 ч. 2 КАС України передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову, суд може визнати протиправними дії субєкта владних повноважень та зобовязання його вчинити певні дії щодо усунення порушень або прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав субєктів у сфері публічно-правових відносин.
Таким чином, є всі правові підстави для визнання відмови Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області у перерахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю та державної пенсії протиправною.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобовязанні діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Встановлені обставини справи вказують, що Управління праці та соціального захисту населення повинно було нараховувати та виплачувати позивачу додаткову пенсію у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 3, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком .
Ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії з 12 січня 2005 року встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність. Так відповідно до ст. 52 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для осіб, які втратили працездатність : з 1 січня 695 гривень, з 1 квітня 706 гривень, з 1 липня 709 гривень, з 1 жовтня 723 гривень, з 1 грудня 734 гривні.
Встановлення загальним законом іншого розміру відповідних виплат, ніж це передбачено спеціальним законом, є звуження обсягу гарантій у розумінні ч.3 ст.22 Конституції України. У випадку зупинення правових норм спеціального закону іншим законом суди повинні вирішувати питання щодо не застосування недійсної правової норми.
Вимоги позивача є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.
Враховуючи шестимісячний строк звернення до адміністративного суду суддя вважає необхідним зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату соціальної доплати починаючи з 01 серпня 2010 року в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням фактично виплаченого щомісячного підвищення до пенсії за цей період.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 64, 92 Конституції України, рішення Конституційного Суду України № 10-рп / 2008, ст.58 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. 52 Закону України «Про державний бюджет на 201- рік», ст.ст. 49, 51, 54, 62, 67, 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ст.ст.6, 9, 17, 89, 99, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 задоволити.
Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області у перерахунку та виплаті додаткової пенсії ОСОБА_2 протиправною.
Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Київської області провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_2, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 01 серпня 2010 року, щомісячно з розрахунку 25 процентів мінімальної пенсії за віком.
Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.М. Юзвик