Справа № 2-а-4496/11
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2011-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а-4496/11

22.08.2011 смт. Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Гладіч Н.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фону України в Любешівському районі про зобов'язання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії в розмірах, передбачених ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив :

У поданій до суду 18 серпня 2011 року позовній заяві Позивач зазначає, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи першої категорії та непрацюючим пенсіонером.

У зв'язку з цим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі Закону), відповідачем їй повинно виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Останнім їй на порушення вимог зазначених статей Закону згадані підвищення до пенсії виплачуються в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України Про питання соціального захисту окремих категорій громадян, що є значно меншими.

Зважаючи на пріоритетність законів над підзаконним нормативними актами, при виплаті зазначених доплат підлягають застосуванню норми, передбачені Законом, а не згаданими постановами.

Просить суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідача призначити та виплатити їй як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч. 1 та 2 ст. 39 Закону з 01 квітня 2011 року по день припинення права на даний вид доплат, з врахуванням Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" і виплачених сум.

Відповідачем 19 серпня 2011 року подано до суду письмове заперечення, в якому він позовні вимоги не визнав та зазначив, що при виплаті Позивачу підвищення до пенсії, передбаченого ст. 39 Закону, він діяв в межах повноважень, наданих йому законами України, підзаконними нормативно-правовими актами, здійснював нарахування таких виплат відповідно до Закону з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, якою встановлено розрахункові величини для обчислення розмірів таких виплат.

П. 7 ч. 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19.06.2011 року, визначено, що у 2011 році норми і положення статі 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофизастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З 23.07.2011 року набрала чинності постанова КМУ від 06.07.2011 року №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка була прийнята на виконання п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік". Вказаною постановою передбачено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення в зоні гарантованого добровільного відселення, передбачене ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи10,50 грн.

До 06.07.2011 року порядок обчислення виплат пенсій, визначався відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008 р. № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадянта постанови КМУ від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просить у задоволенні позову відмовити.

Позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Судом встановлено, що Позивач постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є непрацюючим пенсіонером та потерпілою від Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Дані обставини стверджено паспортом, пенсійним посвідченням, посвідченням громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12 січня 1993 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.39 Закону, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення підвищуються у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Вказані розміри підвищення до пенсії зазнали змін, що відбулись відповідно до п.п.9, п.п.13 п.28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.

Згадані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення, а тому вказані статті залишились чинними в первинній редакції.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні Позивачу розмірів підвищення до пенсії застосуванню підлягає ст. 39 Закону, а не згадані постанови, оскільки останні істотно звужують обсяг раніше встановлених законом прав.

В Рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян та у Рішенні від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України визначено, що: "закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України" (абзац шостий пункту 4 мотивувальної частини Рішення N 6-рп/2007); "законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони" (абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення N 10-рп/2008.

Судом встановлено, що на момент призначення пенсії та на момент звернення позивачки до відповідача по питанню призначення та перерахунку пенсії діяли норми Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до яких позивач має право на призначення пенсії у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, тому норми Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19.06.2011 року, не розповсюджуються на вказані правовідносини, оскільки вони виникли до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд вважає, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону, в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний призначити та провести виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до вимог ч. 1 та ч.2 ст.39 Закону в розмірі двох мінімальних заробітних плат із врахуванням ст.53 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рік, ст.22 Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік і цей перерахунок має бути здійснений з 01 квітня 2011 року по день припинення права на отримання даних підвищень.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обов'язок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Любешівському районі.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів пенсій як на причину невиконання державою взятих на себе зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158. 160. 162. 183-2, 256 КАС України, ст.ст.39, 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Законом України Про державний бюджет на 2010, 2011 роки, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд, -

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області призначити та провести виплату ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 квітня 2011 року по день припинення права на отримання даних підвищень до пенсії з врахуванням ст. 22 Закону України Про державний бюджет на 2011 рік та виплачених сум.

Звернути постанову до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апеляційних скарг, копії яких одночасно надсилається особами, які їх подають, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: / підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_2