Справа № 804/6869/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 р.Справа № 804/6869/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представників позивача ОСОБА_3,
представника відповідача: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Фармабене» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
29 травня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Фармабене» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 19.03.2015 № 3к/15 про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідача були відсутні правові підстави для проведення перевірки дотримання Приватним підприємством «Фармабене» вимог законодавства про рекламу та вимог щодо надання інформації та документів, у звязку з продовженням до 30 червня 2015 року дії мораторію на перевірки підприємств, установ та організацій контролюючими органами. Також на думку позивача, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області було порушено процедуру розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, що в свою чергу призвело до винесення протиправного рішення про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Відповідач зазначив, що здійснення моніторингу та відповідного контролю за рекламною діяльністю спрямоване на встановлення відповідності змісту реклами вимогам чинного законодавства, що не є перевіркою діяльності субєкта господарювання та не підпадає під дію Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Перевірка відповідності змісту реклами вимогам чинного законодавства здійснюється в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2014. Підставою для здійснення моніторингу є Закон України «Про рекламу», а тому посилання позивача на безпідставне та незаконне здійснення моніторингу є необґрунтованим. Відповідач також вказав, що процесуальні порушення, на які посилається позивач, а саме: відсутність відповідного протоколу, спростовується матеріалами справи, а тому є безпідставними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду на 11.06.2015. Останнє судове засідання відбулося 09.07.2015.
У судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити його повністю.
Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
29 січня 2015 року посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, провідним спеціалістом ОСОБА_6 було складено протокол № 3к/15 про порушення законодавства про рекламу.
Згідно даного протоколу при здійсненні контролю за дотриманням законодавства України про рекламу на території Дніпропетровської області шляхом огляду рекламної продукції (реклами), її носіїв та керуючись нормативно - правовими актами в цій сфері були встановлені порушення п. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу», при розповсюдженні реклами на «Економ аптеці», м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 2/36, серед мешканців м. Кривий Ріг (кольоровий флаер «Скидки» відсутня дата початку і закінчення знижки).
Рішенням Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області № 3к/15 від 31.01.2015 вирішено розпочати справу про порушення законодавства про рекламу відносно ПП «Фармабене».

Згідно вимоги відповідача від 06.02.2015 № 10/01-26-134, направленої керівнику ПП «Фармабене», від позивача вимагалися на засідання по розгляду справи, яке відбудеться 23.02.2015 об 11:00, за ознаками порушення вимог законодавства про рекламу, наступну інформацію у вигляді завірених належним чином копій документів: свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво про реєстраціє платника податків, договір з виробником та замовником реклами, документи, що підтверджують вартість виготовлення та розповсюдження зазначеної реклами, адресну програму розташування аналогічної реклами, - ліцензії на певний вид діяльності, письмову згоду зображеної особи, письмове пояснення щодо порушення законодавства про рекламу.

23.02.2015 об 11:00 засідання не відбулося.

02.03.2015 позивачем було отримано ще одну вимогу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області № 3к/15 від 25.02.2015 щодо надання аналогічного переліку документів на засідання з розгляду справи, яке відбудеться 19.03.2015 об 11:00.

19.03.2015 було проведено засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, про що складено відповідний протокол від 19.03.2015 № 3к/15. При розгляді матеріалів справи про порушення законодавства про рекламу відносно Приватного підприємства «Фармабене» та згідно протоколу засідання від 19.03.2015 № 3к/15, відповідачем було встановлено, що позивачем не було виконано вимоги щодо надання документів про вартість розповсюдженої реклами, інші документи та пояснення.

Під час розгляду справи зясовано, що представники позивача прибули на засідання, однак витребувані у вимогах документи не надали, з огляду на відсутність законних підстав у відповідача їх вимагати під час дії мораторію на перевірку субєктів господарювання. Протокол підписаний із зауваженнями, про що зроблено відповідну відмітку повноважним представником позивача ОСОБА_3

На підставі цього відповідачем було винесено оскаржуване рішення про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу № 3к/15 від 19.03.2015. Так, керуючись статтею 27 Закону України «Про рекламу», за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами на Приватне підприємство «Фармабене» накладено штраф у розмірі 1700, 00 грн.

Щодо тверджень позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд зазначає наступне.

Здійснення моніторингу та відповідного контролю за дотриманням законодавства України про рекламу не є перевіркою діяльності суб'єкта господарювання у розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а здійснюється згідно Закону України «Про рекламу» та постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу».

Згідно статті 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах свої повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Положення щодо регулювання питання контролю за дотриманням законодавства про рекламу містяться у Законі України «Про рекламу», розділ IV, є спеціальними нормами та мають застосовуватися пріоритетно порівняно із нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Аналогічну позицію займає і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 24.01.2012 по справі № К/9991/36149/11 (номер у ЄДРСР № 21602689).

Таким чином, оскільки порушення законодавства про рекламу встановлено відповідачем під час здійснення моніторингу та контролю за рекламною діяльністю, то і посилання позивача на положення п. 8 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VII в даному випадку є необґрунтованим, оскільки норми вказаного Закону передбачають розповсюдження дії мораторію на здійснення перевірок субєктів господарювання і не забороняють проведення моніторингу та контролю.

Згідно пункту 6 статті 27 Закону України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пунктів 9 - 18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.

Протокол розглядається у місячний строк.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Провадження у справі припиняється, якщо в діях рекламодавця, виробника та розповсюджувача реклами не виявлено ознак порушення законодавства про рекламу або не доведено факт вчинення порушення.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу слугував протокол № 3к/15 від 29.01.2015 про порушення законодавства про рекламу.

У відповідності до п. 8 ст. 5 Закону України «Про рекламу» реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Статтею 10 вказаного Закону встановлено, що недобросовісна реклама забороняється.

Відповідальність за недобросовісну рекламу несе винна особа.

Рішення щодо визнання реклами недобросовісною приймають державні органи, визначені у статті 26 цього Закону.

Відповідальність за порушення рекламного законодавства встановлено ст. 27 Закону України «Про рекламу».

На підставі вказаного протоколу відповідачем прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно Приватного підприємства «Фармабене» № 3к/15 від 31.01.2015.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, оскільки його представник ОСОБА_3 приймала участь у засіданні стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, що відображено у протоколі № 3к/15 від 19.03.2015, який наявний у матеріалах справи та підписаний представником позивача із зауваженнями.

Оскільки представник Приватного підприємства «Фармабене» документи визначені у вимогах від 06.02.2015 № 10/01-26-134 та від 25.02.2015 № 3к/15 та письмові пояснення не надав, що було зафіксовано у протоколі Інспекції з питань захисту прав споживача у Дніпропетровській області № 3к/15 від 19.03.2015, то відповідач правомірно виніс оскаржуване рішення № 3к/15 від 19.03.2015 за порушення законодавства про рекламу про накладення на ПП «Фармабене» штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Позивач зазначив, що рішення за результатами розгляду справи стосовно вчинення порушення п. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу» (протокол № 3к/15 від 19.03.2015) Держспоживінспекцією у Дніпропетровській області винесене не було. Проте, замість цього, 19.03.2015 було винесено рішення про накладення штрафу за інше порушення, а саме: за ненадання запитуваної інформації, відповідальність за яке, передбачена частиною 6 статті 27 Закону України «Про рекламу».

Суд зазначає, що накладення штрафу на позивача у розмірі 1700,00 грн. обумовлене ненаданням необхідних документів щодо вартості розповсюджуваної реклами відповідачеві, проте накладення штрафу за ненадання документів не виключає відповідальність за порушення законодавства у сфері реклами.

Враховуючи вищенаведене, рішення відповідача від 19.03.2015 № 3к/15 щодо накладення на ПП «Фармабене» штрафу у розмірі 1700, 00грн. за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, є правомірним та таким, що винесено з урахуванням норм чинного законодавства України. За таких обставин, суд вважає, що відповідач під час проведення моніторингу та відповідного контролю за дотриманням законодавства про рекламу та під розгляду справи про порушення законодавства про рекламу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, у звязку із чим заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню судом.

У відповідності до статті 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Судом встановлено, що позивач під час подання адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 182,70 грн. Отже, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 1644,30 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Фармабене» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 19.03.2015 № 3к/15 про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу відмовити повністю.

Присудити з Приватного підприємства «Фармабене» на користь Державного бюджету України судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1644, 30 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 14 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1