Справа № 2а-1370/10/1070
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1370/10/1070 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"03" лютого 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бужак Н.П.,

суддів: Ісаєнко Ю.А.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Шевчук К.В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Гостомельського споживчого товариства Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2010 року у справі за адміністративним позовом Гостомельського споживчого товариства Київської області до Ірпінської ОДПІ Київської області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Гостомельське споживче товариство Київської області звернулися до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Ірпінської ОДПІ Київської області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач по справі подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2010 року та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, які зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що працівниками Державної податкової адміністрації в Київській області проведено перевірку щодо дотримання субєктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, якою встановлено порушення вимог п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(надалі Закон № 265/95-ВР).

За результатами перевірки складено акт від № 002551 від 05.08.2009 року, на підставі якого прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 8374 грн. 00 коп.

Перевірку було проведено в присутності продавця Гостомельського СТ, який був ознайомлений з актом перевірки та отримав його примірник. Продавець надала пояснення до акту перевірки, що підтверджує фактичну наявність коштів на місці проведення розрахунків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є Закон України № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Пунктом 13 статті 3 вищевказаного закону передбачено, що субєкти підприємницької діяльності зобовязані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

В свою чергу, згідно зі ст. 22 Закону України № 265/95-ВР, у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у пятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Судом першої інстанції було вірно встановлено безпідставність стверджень позивача щодо належності суми готівкових коштів СПД фізичній особі ОСОБА_3, оскільки жодних доказів на предмет цього позивачем не було надано.

Так, пунктом 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою КМУ від 15.06.2006 року за №833, передбачено, що забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі, тощо) готівки, що не належить субєкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Згідно з п. 2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Спеціальним законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є Закон України № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі ст.ст. 15, 16 вищевказаного Закону, контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок.

Статтею 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

В межах повноважень, визначених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», органи державної податкової служби проводять планові перевірки згідно з затвердженими керівництвом податкових органів планами-графіками проведення перевірок.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.08.2009 р. податковим органом було проведено перевірку за дотриманням субєктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари, регулювання обігу готівки, тощо. відповідно до вимог чинного законодавства України.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідачем було проведено планову перевірку з дотриманням субєктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій магазину ОСОБА_4

Також судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги посилання позивача щодо неналежності готівкових коштів, які були виявлені на місці проведення розрахунків, так як позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про наявність виявлених коштів та джерела їх надходження.

Таким чином, відповідачем було правомірно застосовано штрафні санкції до позивача у розмірі 8374 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Гостомельського споживчого товариства Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2010 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:

Судді:

Повний текст виготовлено: 07 лютого 2011 року.