Справа № 127/15577/15-а
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/488/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 липня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі Малику О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу №127/15577/15-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 11.02.2009 року позивач є пенсіонером МНС України. З 30.04.2009 року по 30.06.2013 року він перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та був зареєстрований в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, за пільговою категорією «пожежник на пенсії».

16.06.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про поновлення права на 50 % знижку на плату за житлову площу, комунальні послуги та паливо відповідно до ст. 120 Кодексу цивільного захисту України, однак листом від 25.06.2015 року Управлінням соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради йому було відмовлено у задоволенні вимог та вказано на необхідність надання підтверджуючих документів, які надають право на пільги.

Позивач вважає, що дана відмова є неправомірною, а тому просив суд визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо не забезпечення йому знижки в розмірі 50% плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення згідно ст. 120 Кодексу цивільного захисту України, та зобовязати відповідача забезпечити йому зазначену вище знижку, починаючи з 16.06.2015 року.

Заявою від 15.07.2015р. позивач уточнив позовні вимоги та просив суд визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо не забезпечення йому довічної знижки в розмірі 50% плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення згідно ст. 120 Кодексу цивільного захисту України, та зобовязати відповідача забезпечити йому зазначену вище довічну знижку, починаючи з 16.06.2015 року.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у адміністративному позові.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2015р. допущено заміну первинного відповідача у справі - Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на належного - Департамент соціальної політики Вінницької міської ради.

Представник відповідача ОСОБА_2 у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 32) та в судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач користувався 50% знижкою при оплаті за житлово-комунальні послуги на підставі ст. 22 Закону України «Про пожежну безпеку». Однак, у звязку з введенням в дію Кодексу цивільного захисту України з 01.07.2013 року Закон України «Про пожежну безпеку» втратив чинність, а відповідно й особи, які мали право на пільги за вказаним законом, втратили таке право. Оскільки позивачем не надано Департаменту документів, які б підтверджували його право на пільги, у відповідача відсутні правові підстави для поновлення зазначених пільг. Крім того, представник відповідача пояснила що відповідач не забезпечує осіб знижкою, а лише вносить відомості щодо пільговика до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач проходив службу в органах цивільного захисту і відповідно до наказу № 32 Головного управління МНС України в Одеській області від 20.01.2009 року його звільнено у відставку за станом здоровя (а.с. 9).

Позивач є пенсіонером МНС України, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане 11.02.2009 року (а.с. 6).

Як вбачається з довідки Головного управління МНС України в Одеській області від 28.04.2009 року № 1122 позивач має право на 50% знижку за оплату жилої площі, комунальних послуг, а також палива відповідно до ст. 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (а.с. 10).

Згідно з довідкою Управління праці і соціального захисту населення в Замостянському районі м. Вінниці від 30.04.2009 року № 654/11 ОСОБА_1 включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (а.с. 11).

Судом встановлено, що з 01.07.2013р. позивачу було припинено надання пільг, передбачених статтею 22 Закону України «Про пожежну безпеку», у звязку з введенням в дію Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якого Закон України «Про пожежну безпеку» втратив чинність.

16.06.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про поновлення права на 50 % знижку на плату за житлову площу, комунальні послуги та паливо відповідно до ст. 120 Кодексу цивільного захисту України (а.с. 12-15).

Однак відповідач листом від 25.06.2015 року повідомив позивача, що у звязку з введенням в дію Кодексу цивільного захисту України з 01.07.2013 року Закон України «Про пожежну безпеку» втратив чинність, а відповідно й особи, які мали право на пільги за вказаним законом, втратили таке право. Оскільки позивачем не надано Департаменту документів, які б підтверджували його право на пільги, у останнього відсутні правові підстави для включення позивача до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (а.с. 16, 17).

Відповідно до частини 6 статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (в редакції до 01.07.2013р.) особовому складу державної пожежної охорони та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за жилу площу, комунальні послуги, а також паливо в межах норм, встановлених законодавством, за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом цієї особи за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З 01.07.2013 року введено в дію Кодекс цивільного захисту населення України. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Кодексу цивільного захисту України втратили чинність Закони України «Про пожежну безпеку» та «Про правові засади цивільного захисту».

Відповідно до ст. 120 Кодексу цивільного захисту України знижка у розмірі 50 відсотків плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення, надається, зокрема, особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обов'язків, та членам їхніх сімей.

Аналіз вищевказаних законодавчих актів дає підстави для висновку, що у статті 120 Кодексу цивільного захисту України в повному обсязі збережено право осіб, звільнених зі служби цивільного захисту через хворобу, на 50-відсоткову знижку плати за жилу площу, комунальні послуги та паливо, а тому зміна нормативно - правового акту, яким регулюються спірні правовідносини, не позбавляє позивача права на зазначені пільги.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 120 Кодексу цивільного захисту України пільги, передбачені частиною першою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, реалізація особою права на пільги згідно статті 120 Кодексу цивільного захисту України здійснюється за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, та в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги

за соціальною ознакою Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 117 затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5 Положення для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги (з пред'явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, пред'являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Як встановлено судом, на підтвердження статусу пільговика позивачем надано відповідачу копію довідки Головного управління МНС України в Одеській області від 28.04.2009 року № 1122, яка містить посилання на нечинну ст. 22 Закону України «Про пожежну безпеку» та не може бути належним доказом наявності у позивача пільг. Інших доказів про наявність у позивача відповідних пільг, останнім також надано не було.

При цьому, позивач пояснив, що не звертався до Головного управління МНС України в Одеській області для отримання довідки про наявність у нього пільг на 50 % знижку на плату за житлову площу, комунальні послуги та паливо відповідно до ст. 120 Кодексу цивільного захисту України.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що позивач не втратив право на 50% знижку на плату за житлову площу, комунальні послуги та паливо відповідно до ст. 120 Кодексу цивільного захисту України, однак реалізація такого права ставиться в залежність від надання позивачем до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради документів відповідно до пункту 5 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості реалізувати своє право на 50 % знижку на плату за житлову площу, комунальні послуги та паливо за умов дотримання вимог статті 120 Кодексу цивільного захисту України та порядку передбаченого Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, яке затверджено постановою КМУ від 29 січня 2003 р. N 117.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

З огляду на викладене та враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, правомірно відмовив позивачу в поновленні права на 50 % знижку на плату за житлову площу, комунальні послуги та паливо відповідно до ст. 120 Кодексу цивільного захисту України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текс постанови виготовлено 28.07.2015р.

Суддя: