Справа № 22-а-4018/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Сержанюка А.С.,

суддів: Фінагєєва В. О., Березовенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційними скаргами управління пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області на рішення Миронівського районного суду Київської області від 7 вересня 2010 року та додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області про визнання протиправними та зобовязання провести перерахунок та виплату державної пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла станом на час звернення до суду (далі Закон №796). Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, та одержує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст.54 Закону №796. скільки відповідач виплачує їй вказану пенсію у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, та відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, просила суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити відповідні перерахунки та виплати.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 7 вересня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача здійснити виплату позивачу ОСНОВНОЇ та додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.07.2007 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12. 2009 року.

Додатковим рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24 грудня 2010 року було доповнено рішення Миронівського районного суду від 07.09.2010 року. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до положень ст. 39. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2010 року до 07.09.2010 року. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині зобовязання управління пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 02.07.2007року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року, з 01.01.2010 року по 31.12.2009 року з 01.01.2010 року по 07.09.2010 року відповідно до ст.ст. 39,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши державну пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

В апеляційній скарзі УПФУ у Миронівському районі Київської області просить скасувати рішення суду та додаткове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ Миронівському районі і отримує пенсію по інвалідності 2 група внаслідок захворювання, викликаного аварією на ЧАЕС.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з того, що позивач є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правового акту має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року п.28 Розділ II Закону України „Про Державний бюджет на 2007 і 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, ким внесено зміни до ст.ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року визнано неконституційними.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд _ обгрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішень Конституційним судом України, тобто з 09.07.2007 року та 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст.. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог казаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Приймаючи до уваги, що дія ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була відновлена 09.07.2007 року та 22.05.2008 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на виплати передбачені зазначеним Законом саме з 09.07.2007 року, а не з 02.07.2007 року, як це зазначено в рішенні суду.

В звязку з чим рішення Миронівського районного суду Київської області від вересня 2010 року та додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 грудня 2010 року підлягає зміні в частині дати з якої відповідач має здійснювати перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до положень ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апеляційної скарги на додаткове рішення в тій частині, що позовні вимоги вирішення яких знайшло відображення в додатковому рішенні вирішувались основним рішенням - колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки в додатковому рішенні вирішено питання про перерахунок пенсії з 01.01.2010 року.

Вказана вимога основним рішенням не вирішувалась.

В частині додаткове рішення апелянтом не оскаржується.

У відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними нарахуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за відповідний рік, із якого визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Миронівському шоні Київської області задовольнити частково.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 7 вересня 2010 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини у такій редакції: «Визнати відмову управління пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної пенсії, додаткової пенсії та доплати до пенсії за період з >.07.2007 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до 31.12.2009 року протиправною».

Абзаци 4 та 5 викласти у такій редакції: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті ІТЗ в сумі 37 гривень.

Додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 грудня 2010 року змінити, виклавши абзац четвертий резолютивної частини у такій редакції: допустити до негайного виконання рішення суду в частині зобовязання управління пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05. 2008 року до 31.12.2008 року, 01.01.2009 року по 31.12.2009 року з 01.01.2010 року по 07.09.2010 року цповідно до ст..ст. 39,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши державну пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У решті рішення від 7 вересня 2010 року та додаткове рішення від 24 грудня 2010 року залишити без змін.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути і оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: