Справа № 826/10011/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2015 року № 826/10011/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Аблова Є.В., Шулежко В.П. розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків

фінансових послуг

до Міністерства юстиції України департамент державної виконавчої служби

відділу примусового виконання рішень

про визнання протиправною та скасування постанови

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України департамент державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень (надалі - Відповідач) про визнання протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 30.04.2015 року ВП № 43789319 відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що до Позивача безпідставно застосовано штрафні санкції за невиконання судового рішення, оскільки в силу незалежних від нього обставин, виконати таке рішення суду Позивач не в змозі, про що повідомлялося Відповідачу у письмовій формі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування правомірності дій та спірної Постанови зазначив, що такі дії вчинено державним виконавцем в рамках виконавчого повноваження та у відповідності до вимог закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні у департаменті державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України (надалі - департамент) знаходиться виконавче провадження ВП № 43789319 стосовно виконання виконавчого листа № 826/9450/13-а виданого Київським апеляційним адміністративним судом, зокрема в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту організаційно-аналітичного, документального та кадрового забезпечення Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 17 травня 2013 року по 13 листопада 2013 року включно в сумі 56 730,81 грн.

Відповідно до пп. 2, 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту організаційно-аналітичного, документального та кадрового забезпечення Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, нарахування та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми за один місяць підлягає виконанню негайно.

Постановою від 24.06.2014 р. відкрито виконавче провадження № 43789319, з виконання вищезазначеного виконавчого документу. Копію даної постанови направлено боржнику - Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг та зобов'язано боржника негайно виконати рішення суду.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового направлення, Постанова про відкриття виконавчого провадження № 43789319 отримана боржником (Позивачем) 01.07.2014р. (а.с. 30).

У зв'язку із зверненням до Київського апеляційного адміністративного суду із поданням про зміну сторони виконавчого провадження - боржника Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг на його правонаступника Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також з питанням про зміну способу і порядку виконання судового рішення, Головним держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 10.07.2014р. зупинено виконавче провадження № 43789319.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року замінено боржника у виконавчому провадженні - Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України на його правонаступника - Нацкомфінпослуг, та змінено спосіб і порядок виконання рішення суду, а саме, вирішено поновити третю особу на рівнозначній посаді Нацкомфінпослуг.

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 20.02.2015р. виконавче провадження № 43789319 поновлено та замінено боржника - Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг на його правонаступника Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень направлено на адресу Позивача вимогу № 2-316/14 від 23.02.2015р., якою зобов'язано Нацкомфінпослуг у строк до п'яти днів з моменту отримання вимоги державного виконавця виконати вимоги виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року №826/9450/13-а з урахуванням ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року, та поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді Нацкомфінпослуг.

Листом від 03.03.2014 р. № 1030/11-5 Нацкомфінпослуг повідомлено державному виконавцю про неможливість виконання рішення суду, а також повідомлено про оскарження Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 18.03.2015 ВП № 43789319 за невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії на Нацкомфінпослуг накладено штраф у розмірі 680,00 грн.

Вимогою державного виконавця від 19 березня 2015 року №2-316/2 повторно зобов'язано Нацкомфінпослуг у строк до п'яти днів з моменту отримання вимоги державного виконавця виконати вимоги виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року №826/9450/13-а з урахуванням ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року, та поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді Нацкомфінпослуг.

Листом від 31.03.2014 р. № 1657/11-5 Нацкомфінпослуг повторно повідомлено державному виконавцю про неможливість виконання рішення суду у зв'язку із відсутністю у штатному розписі рівнозначних вакантних посад.

Вимогою державного виконавця від 21 квітня 2015 року №20-316/2 повторно зобов'язано Нацкомфінпослуг у строк до трьох днів з моменту отримання вимоги державного виконавця виконати вимоги виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року №826/9450/13-а з урахуванням ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року, та поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді Нацкомфінпослуг.

Листом від 23.04.2014 р. № 2218/11-5 Нацкомфінпослуг повідомлено державному виконавцю, про вжиття заходів по створенню рівнозначної посади, для поновлення ОСОБА_1

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП № 43789319 від 30.04.2015 за невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення про поновлення на роботі на Нацкомфінпослуг накладено штраф у розмірі 1360,00 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова порушує права божника та підлягає скасуванню, оскільки на даний час Нацкомфінпослуг не має можливості виконати рішення суду з поважних причин, а саме рівнозначна вакантна посада в Нацкомфінпослуг відсутня, а заходи спрямовані на створення такої вчиняються.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про не обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Виконання рішення суду здійснюється органом державної виконавчої служби у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 5 Закону N 606-XIV вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із Законом.

Державний виконавець в силу статті 11 Закону N 606-XIV здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що у разі невиконання без поважних причин рішення про поновлення на роботі на боржника накладається штраф.

Таким чином, у межах спірних правовідносин суду належить встановити факт невиконання боржником рішення про поновлення на роботі та поважність причин такого невиконання.

Як вбачається матеріалів виконавчого провадження, які залучені до матеріалів справи, змісту спірної постанови про накладення штрафних санкцій, а також пояснень представника Позивача наданих у судових засіданнях, Позивач вважає безпідставним накладення на нього штрафних санкцій за невиконання виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2013 року №826/9450/13-а, оскільки він не являється правонаступником боржника у даному виконавчому провадженні, у Нацкомфінпослуг відсутні рівнозначні посади, а також Позивачем на протязі усього часу здійснювались заходи, щодо вирішення питання про встановлення способу виконання рішення суду, роз'яснення такого рішення суду та оскарження Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду про заміну сторони виконавчого провадження.

Вирішуючи питання поважності причин невиконання позивачем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежить від волевиявлення особи, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення необхідних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як встановлює частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів поважності причин невиконання боржником рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, зокрема доказів існування обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, наприклад: штатний розпис Нацкомфінпослуг, який би вказував на відсутність в Нацкомфінпослуг рівнозначної посади.

Крім того, Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Разом з тим, Позивач не надав суду доказів звернення до державного виконавця або до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення про поновлення на посаді ОСОБА_1

Суд не приймає до уваги посилання Позивача на те, що Нацкомфінпослуг не є правонаступником Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, оскільки Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року в адміністративній справі №826/9450/13-а, яка набрала законної сили, встановлено, що Нацкомфінпослуг є правонаступником Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України.

Крім того, Суд звертає увагу, що з наявних матеріалів справи, зокрема із долучених копій матеріалів виконавчого провадження № 43789319, таким доводам позивача було надано оцінку Київським апеляційним адміністративним судом при вирішенні Нацкомфінпослуг із заявою про роз'яснення Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду про заміну сторони виконавчого провадження

Київським апеляційним адміністративним судом по справі №826/9450/13-а встановлено зловживання Нацкомфінпослуг правом на роз'яснення судового рішення, передбаченого ст. 170 КАС України, з метою затягування виконання судового рішення, що набрало законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на всій території України, у зв'язку із чим 22 квітня 2015 року винесено ряд Окремих Ухвал, якими про порушення Нацкомфінпослуг норм чинного законодавства при виконанні судового рішення, що набрало законної сили, доведено до відома Генерального прокурора України, Президента України та Кабінету Міністрів України - для вжиття відповідних заходів реагування.

Враховуючи викладене, за відсутності в матеріалах справи доказів поважності причин невиконання Нацкомфінпослуг виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 18листопада 2013 року №826/9450/13-а про поновлення ОСОБА_1 на посаді, суд приходить до висновку про правомірність накладення на позивача штрафу у розмірі 1 360,00грн. та відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 30.04.2015 року ВП №43789319 про накладення штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 122, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді Є.В. Аблов

В.П. Шулежко