Справа № 826/7236/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 липня 2015 року 08:33 № 826/7236/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок "Петрівка"
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 14.04.2015 року №,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ринок «Петрівка» (надалі - позивач або ТОВ «Ринок «Петрівка») з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним рішення про зобов'язання сплатити штраф у сумі 8 444,60 грн. та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № .

В обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог позивач посилається на протиправність та безпідставність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № , яким ТОВ «Ринок «Петрівка» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 8 444,60 грн. за несвоєчасне погашення самостійного узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2014 рік в сумі 84 446 грн. На думку позивача прострочення граничного терміну для сплати податку на прибуток (11.03.2015 року) дійсно мало місце, проте з вини контролюючого органу, а саме - ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві несвоєчасно сформувала та подала до відповідного органу державної казначейської служби висновок щодо перерахування попередньо сплачених коштів в сумі 111 934 грн. по авансових внесках з податку на прибуток в рахунок оплати цього податку, за результатами розгляду заяви товариства від 18.02.2015 року № 16. Таким чином, за відсутності зі сторони ТОВ «Ринок «Петрівка» факту вчинення протиправного діяння позивач в силу норм Податкового кодексу України не повинен в даному випадку нести відповідальність за несвоєчасне надходження до державного бюджету суми податку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 25.05.2015 року, з'явилися представники сторін.

Представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому, в судовому засіданні представник позивача уточнив зміст заявлених позовних вимог як таких, що стосуються правомірності саме податкового повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № .

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову від 22.05.2015 року. Зокрема, в своїх письмових запереченнях відповідач посилався на наступне. За результатами проведеної камеральної перевірки (акт від 27.03.2015 року № 176/26-54-15-03-08) встановлено, що ТОВ «Ринок «Петрівка» в порушення норми п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України несвоєчасно сплатило самостійно визначену суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за 2014 рік. Як свідчать обставини справи, у поданій до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (звітній новій)(реєстр. № від 05.02.2015 року) підприємством була визначена сума податку за звітний (податковий) період у розмірі 115 221 грн. Останній термін сплати податку на прибуток за 2014 рік припадав на 11.03.2015 року. Згідно з даними КОР самостійно визначена сума грошових зобов'язань по податку на прибуток погашена лише 19.03.2015 року, тобто з порушенням законодавчо встановленого десятиденного терміну. На підставі акта камеральної перевірки та відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № , що відповідає нормам чинного законодавства України.

Суд у судовому засіданні 25.05.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні у справі документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Відповідно до наявних у справі матеріалів судом встановлено, що 05.02.2015 року ТОВ «Ринок «Петрівка» подало до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (звітна нова) в електронному вигляді, що була зареєстрована в податковій інспекції 05.02.2015 року за № . Згідно даної Декларації платник податків задекларував суму податку на прибуток за звітний період у розмірі 115 221 грн. (ряд. 14 такої Декларації, що складається з різниці значень ряд. 11 «Податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню» і 13 ЗП «Зменшення нарахованої суми податку» (Додаток ЗП)).

19.02.2015 року ТОВ «Ринок «Петрівка» подало до канцелярії ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві письмову заяву № 16 від 18.02.2015 року, де просило з метою коригування розрахункових рахунків перевести аванс на прибуток з р/р 0006 в сумі 111 934 грн. на р/р 0006 «податок на прибуток» (суму податку задекларовану в Декларації за 2014 рік).

04.03.2015 року позивач отримав лист № 4021/10/26-54-20-02-24 від ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, наданий у відповідь на заяву Товариства про перерахування коштів. Цим листом відповідач повідомив позивача про те, що: «відповідно до п. 2.21 Наказу ГУ ДФС у м. Києві від 11.02.2015 року № 193 «Про індикативні показники доходів на лютий та березень 2015р.», до Координаційно-моніторингового управління ГУ ДФС у м. Києві направлено на погодження паспорт-висновок щодо перерахування з рахунку авансових внесків з податку на прибуток підприємств створених за участю іноземних інвесторів переплати в сумі 111 934,00 грн.».

Надалі листом від 19.03.2015 року № 06-08/1341-3728 податкова інспекція повідомила ТОВ «Ринок «Петрівка» про перерахування Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві 19.03.2015 року коштів в сумі 111 934 грн. з рахунку авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, на рахунок з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, - відповідно до наданого ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві висновку від 16.03.2015 року № 1351-20. Аналогічна інформація була підтверджена в листі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.03.2015 року № 5144/10/26-15-20-01-20, наданого у відповідь на лист ТОВ «Ринок «Петрівка» від 10.03.2015 року № 24.

27.03.2015 року працівником ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена -камеральна перевірка податкової звітності ТОВ «Ринок «Петрівка» з податку на прибуток за період 2014 рік, за результатами якої складений Акт від 27.03.2015 року № 176/26-54-15-03-08. Під час проведення вказаної камеральної перевірки перевіряючим встановлено порушення підприємством строку сплати самостійно узгодженого (задекларованого) грошового зобов'язання по названому податку, передбаченого п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасну сплату грошового зобов'язання в сумі 84 446 грн. по граничному терміну сплати 11.03.2015 року, затримка сплати складає 8 днів (датою фактичного погашення в акті перевірки зазначено 19.03.2015 року, сума, якою погашено податковий борг, - 11 934 грн.).

14.04.2015 року на підставі цього акта камеральної перевірки ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Ш» за № , яким на підставі абз. 1 п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за порушення ТОВ «Ринок «Петрівка» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у розмірі 84 446 грн. всього на 8 днів, нарахувало підприємству штраф в сумі 8 444,60 грн., що складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання.

Вважаючи вказане вище податкове повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2015 року № протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк)(пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Нормами п. 49.18 ст. 49 ПК України визначені базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій.

При цьому, нормами абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань (абз. 11 п. 57.1 ст. 57 ПК України).

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно (абз. 12 п. 57.1 ст. 57 ПК України).

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, за приписами вищенаведених норм абз. 4 - 11 п. 57.1 ст. 57 ПК України нарахування та сплата податку на прибуток платників (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) відбувається за особливими правилами нарахування та сплати податку на прибуток. Зокрема, звітним податковим періодом, встановленим для нарахування податку на прибуток, відповідно до абз. 3 п. 57.1 ст. 57 Кодексу, є річний податковий період, а звітним податковим періодом, встановленим для сплати податку на прибуток, є місячний податковий період.

Крім того, на думку суду, в контексті вищенаведених норм ПК України, а також положень норм пп. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 цього ж Кодексу слідує, що авансовий внесок із податку на прибуток є невід'ємною частиною такого податку, а тому відповідно не може розцінюватися як окремий вид податку.

У відповідності до п. 9.3 ст. 9 ПК України, зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Отже, аналіз норм Бюджетного кодексу України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету. Податки і збори (обов'язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Згідно положень розділу 1 «Загальні положення» наказу Державного казначейства України від 26.06.2002 року № 122 «Про затвердження Положення про єдиний казначейський рахунок» єдиний казначейський рахунок - основний рахунок держави для проведення фінансових операцій та ефективного управління коштами державного та місцевих бюджетів через систему електронних платежів Національного банку України. Єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Аналіз наведених норм свідчить, що зарахування та акумулювання податку на прибуток здійснюється на єдиному казначейському рахунку державного бюджету. При цьому податок на прибуток підприємств, як і авансовий внесок з податку на прибуток підприємств належить до доходів загального фонду Державного бюджету України, тобто має єдиного одержувача - Державний бюджет України.

Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 38.3 ст. 38 ПК України).

А саме ст. 35 цього Кодексу встановлений порядок сплати податків та зборів, що здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Порядок сплати податків та зборів встановлюється цим Кодексом або законами з питань митної справи для кожного податку окремо.

Водночас, в силу норм абз. 1 і 3 п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

При цьому, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

З контексту наведених вище норм слідує, що у випадку коли зарахування сум стосується одного й того ж податку (як в даному випадку за рахування коштів з авансових внесків по податку на прибуток в рахунок оплати грошового зобов'язання з цього ж податку), подання заяви на зарахування не вимагається - воно повинно відбуватись автоматично.

Разом з тим, відповідно до Класифікації доходів бюджету, затвердженої наказом Мінфіну від 14.01.2011 р. № 11, сплата авансового внеску з податку на прибуток підприємств та самого податку на прибуток підприємств відбувається за різними кодами бюджетної класифікації:

11020300 «Податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів»;

11023300 «Авансові внески з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів».

У зв'язку з цим платник податку (позивач) скористався процедурою подання заяви про зарахування переплати з інших платежів, що визначено ст. 43 ПК України та не заборонено іншими нормами цього Кодексу.

Як вказано в п. 43.1 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п. 43.3 і п. 43.4 ст. 43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

За приписами норм 43.5 ст. 43 цього Кодексу встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Також, відповідно до п. 43.6 ст. 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Як вбачається з наявних матеріалів справи та не заперечується поставниками сторін в термін до 11.03.2015 року включно ТОВ «Ринок «Петрівка» мало сплатити до державного бюджету суму податку на прибуток підприємств, створених за участі іноземних інвесторів, за 2014 рік по Декларації реєстр. № від 05.02.2015 року у розмірі 115 221 грн.

Станом на 11.03.2015 року в інтегрованій картці платника податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, - ТОВ «Ринок «Петрівка» обліковувалася сума переплати з цього податку в розмірі 30 775 грн., що була автоматично зарахована в рахунок сплати грошового зобов'язання з цього податку (115 221 грн.) в той же день. Таким чином, залишок непогашеної суми податку, що підлягала сплаті до бюджету, становила 11.03.2015 року - 84 446 грн.

При цьому, в період з 19.02.2015 року по 11.03.2015 року у ТОВ «Ринок «Петрівка» була наявна переплата по платежу «авансові внески з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів» на суму 111 934 грн. Скориставшись правом на зарахування надміру сплачених сум з авансових внесків по податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, в рахунок сплати грошового зобов'язання з цього податку позивач подав до канцелярії відповідача письмову заяву (вх. 19.02.2015 року) про повернення надміру сплачених коштів шляхом їх зарахування в рахунок погашення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств.

З урахуванням вимог норм п. 43.5 ст. 43 ПК України строк для складення висновку та подання його до відповідного органу казначейської служби для ДПІ становив 03.03.2015 року включно. Однак такий висновок був сформований відповідачем лише 16.03.2015 року, та фактично зарахування коштів відбулося 19.03.2015 року (тобто, з пропуском граничного термін для сплати податку).

За приписами норм ст. 126 ПК України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас відповідно до п. 109.1. ст. 109 Кодексу, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При цьому, змістом зазначених статей ПК України не передбачена відповідальність платника податків за сплату податку і збору у зв'язку із несвочасним формуванням та поданням контролюючим органом до органу державної казначейської служби висновку про повернення відповідних сум коштів.

В даному випадку судом не встановлено, а відповідачами не доведено належними та допустимими доказами, спричинення настання будь-яких негативних наслідків або збитків Державного бюджету України (як то ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок) саме з вини позивача.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується той факт, що станом на 11.03.2015 року позивав виконав свій податковий обов'язок по сплаті податку на прибуток за 2014 рік в сумі 115 221 грн. в повному обсязі, то суд вважає висновки відповідача про допущення ТОВ «Ринок «Петрівка» випадку несвоєчасної сплати грошового зобов'язання по податку на прибуток в сумі коштів 84 446 грн. хибними, а спірне податкове повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок «Петрівка» задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.04.2015 року №.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Т.О. Скочок