Справа № 806/2189/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Житомир справа № 806/2189/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шимоновича Р.М., суддів: Липи В.А., Сичової О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України про визнання протиправними дій, стягнення 5571,00 грн.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Державного агентства земельних ресурсів України щодо невиплати йому заробітної плати за період з 01.03.2015 по 31.05.2015;

- стягнути з Державного агентства земельних ресурсів України на його користь середній заробіток за період з 01.03.2015 по 31.05.2015 в сумі 5571,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом Державного агентства земельних ресурсів України №326-кт/а від 18.07.2014 його поновлено на посаді начальника управління Держкомзему у Житомирському районі. Проте, з 29.07.2014 відповідач безпідставно не виплачує позивачу заробітну плату, що стало підставою для звернення до суду із відповідними позовами. Судовими рішеннями стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток за періоди з 29.07.2014 по 01.12.2014, 01.12.2014 по 01.03.2015. Однак, незважаючи на рішення судів, неодноразові звернення до відповідача, останній не виплачує позивачу заробітну плату, що суперечить положенням статей 43 Конституції України, 21 Кодексу законів про працю України, 1 Закону України "Про державну службу".

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв щодо перенесення розгляду справи або слухання справи за його відсутності до суду не подавав, про причин неявки суду не повідомляв.

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника відповідача, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, на підставі статті 3 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про можливість перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи слідує, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2013, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України від 15 лютого 2013 року № 611- кт/а про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління Держкомзему у Житомирському районі Житомирської області за п.1 ст. 40 КЗпП України. Визнано протиправним і скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України від 14 серпня 2013 року № 1571-кт/а про внесення змін до наказу від 15 лютого 2013 року №611-кт/а. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Держкомзему у Житомирському районі Житомирської області з 23 лютого 2013 року. Зобов'язано Державний комітет із земельних ресурсів України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державного комітету із земельних ресурсів України 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 06.02.2015 замінено сторону виконавчого провадження по справі № 806/1727/13-а за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України із земельних ресурсів, Державного агентства земельних ресурсів України про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - Державний комітет України із земельних ресурсів на його правонаступника - Державне агентство земельних ресурсів України.

На виконання рішення суду від 19.08.2013, наказом Державного агентства земельних ресурсів України №326-кт/а від 18.07.2014 позивача поновлено на посаді начальника управління Держкомзему у Житомирському районі.

Частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державну службу", державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про державну службу", державні службовці мають право на оплату праці залежно від посади, яку він займає, рангу, який йому присвоюється, якості, досвіду та стажу роботи.

Статтею 21 Кодексу законів про працю України закріплено обовязок власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Отже, з дня поновлення позивача на посаді начальника управління Держкомзему у Житомирському районі, у Державного агентства земельних ресурсів України виник обовязок зі створення належних та безпечних умов праці ОСОБА_1 та, відповідно, обовязок виплачувати останньому заробітну плату.

Проте, ОСОБА_1 заробітна плата відповідачем не нараховується та не виплачується.

Так, судом зясовано, що 17.08.2011 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №974 "Про утворення територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів", якою було вирішено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, а територіальні органи Державного комітету із земельних ресурсів реорганізувати шляхом приєднання до новоутворених територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів.

Рішеннями судів по справам № 806/4527/14 та № 806/1050/15 встановлено, що на виконання указаної постанови 19.09.2012 Держкомземом України був виданий наказ №91 "Про реорганізацію Управління Держкомзему у Житомирському районі Житомирської області", відповідно до якого, вказане управління підлягало приєднанню до Управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області. До Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - Державного комітету України із земельних ресурсів. Правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів є Державне агентство земельних ресурсів України.

Так, статтею 104 Цивільного кодексу України закріплено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 104, 105, 110 Цивільного кодексу України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов'язків до інших осіб.

Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (статті 104 - 109 Цивільного кодексу України).

У розумінні зазначених норм закону приєднання - це така форма реорганізації, при якій одна юридична особа включається до складу іншої юридичної особи, що продовжує існувати й далі, але в більшому масштабі. Приєднувана ж організація припиняє свою діяльність як самостійна юридична особа. Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов'язки припиненої юридичної, несе відповідальність за її зобов'язаннями в повному обсязі (стаття 107 Цивільного кодексу України).

У свою чергу, частиною 4 статті 36 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Зазначене свідчить, що саме Державне агентство земельних ресурсів України є уповноваженою особою для створення умов щодо виконання позивачем посадових обовязків керівника відповідного територіального підрозділу відповідача у Житомирському районі Житомирської області, та уповноваженою особою на виплату заробітної плати. Невжиття заходів щодо приведення посади позивача у відповідність до штатного розпису територіальної установи Державного агентства земельних ресурсів України у Житомирському районі Житомирської області, судом розцінюється як протиправна бездіяльність відповідача.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що права позивача на оплату праці залежно від посади, яку він займає, рангу, який йому присвоюється, якості, досвіду та стажу роботи, та на здорові, безпечні та належні для високопродуктивної роботи умови праці є порушеними і підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача середнього заробітку за період з 01.03.2015 по 31.05.2015.

Судами попередніх інстанції (справа №806/1727/13-а), було встановлено, що середньоденний заробіток позивача на посаді начальника управління Держкомзему у Житомирському районі Житомирської області становить 92,85 грн.

Кількість робочих днів при 40-годинному робочому тижні у період з 01.03.2015 по 31.05.2015 становить 60 днів.

Отже, стягненню з відповідача підлягає сума розміром 5571,00 грн (92,85 грн* 60 робочих днів).

Згідно зі частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У порушення вказаної правової норми, відповідачем не надало доказів, які б підтверджували правомірність дій останнього, які полягають у невиплаті ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.03.2015 по 31.05.2015. Також, Державним агентством земельних ресурсів України не подано письмових заперечень проти позову, що трактується судом на користь позивача.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Державного агентства земельних ресурсів України щодо невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.03.2015 по 31.05.2015.

Стягнути з Державного агентства земельних ресурсів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 01.03.2015 по 31.05.2015 в сумі 5571,00 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Р.М.Шимонович

Судді В.А. Липа,

ОСОБА_2