Справа № 44420/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2011 р. справа № 2а-154/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Юхименка О.В. Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську Управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2008 року по справі № 2а-154/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда про стягнення грошової допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2008 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який в подальшому змінив в частині позовних вимог, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення на підставі ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та стягнути з відповідача заборгованість по щорічній допомозі на оздоровлення як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за 2007 рік в сумі 1510,00 грн., стягнути з відповідача не донараховану та невиплачену щорічну разову державну допомогу до 5 травня за 2007 рік в сумі 2542,00 грн.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2008 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда щодо недоплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги та разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 роки незаконними. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік в сумі 1510,00 грн., та разову грошову допомогу до 5 травня за 2007 рік в сумі 2542,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просили скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказав на те, що відповідно до ст.62.Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розяснення порядку його застосування провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, приписи якого є обовязковими для виконання управління.Передбачені вилати здійснюються за рахунок видатків державного бюджету у розмірі визначеному Законом України «Про державний бюджет»на відповідний рік. Виходячи з цього управління не може виходити за межі бюджетного фінансування. Також зазначили, що виплата допомоги на оздоровлення позивачу була проведена 22 лютого 2007 року, а позивач до суду звернувся з позовом до управління 01 квітня 2008 року пропустивши річний строк, що підтверджується платіжними документами.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, поважних причин неявки суду не повідомили, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу, в порядку, передбаченому ст. 41 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1, інвалід 3ї групи), що підтверджується посвідченням ОСОБА_1 А № 410546 та посвідченням серії № Б № 537220.

Позивачу виплата щорічної допомоги до 5-го травня за 2007 рік була здійснена у квітні в розмірі 300 грн., також позивачу виплачено допомогу на оздоровлення в розмірі 90 грн. у лютому 2007 року (а.с. 7-8).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги за 2007 рік суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача, керуючись рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, положення ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Проте з такими висновками колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

У відповідності до Закону України Про державний бюджет України на 2007 рікна період 2007 року зупинено дію ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита обмежені виплати по ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та внесення змін до деяких законодавчих актів України, положення статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту викладені в іншій редакції.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення даного Закону визнано таким, що не відповідають Конституції України, а тому дія ст. 48 Закону та ст.13 Закону відновлені у 2007 році з 09.07.2007 року.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідач при здійснені виплат щорічної допомоги діяв в межах Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік тому визнання Конституційним Судом України неконституційними положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік не впливає на правомірність дій відповідача, оскільки прийняття рішення Конституційним Судом України відбулося після виплат визначених Законом сум.

Таким чином, суд першої інстанції не правомірно стягнув з відповідача щорічну державну допомогу на оздоровлення за період з 2007 рік та щорічну державну допомогу до 5 травня за 2007 рік.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних та в задоволенню позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 198, ст. 202, ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2008 року по справі № 2а-154/08 задовольнити.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2008 року по справі № 2а-154/08 скасувати

Постанова суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку ст.212 КАС України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: М.В. Мірошниченко