Справа № 7688/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2011 р. справа № 2а-15660/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання: Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради, третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс», про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, -

встановила:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради, третьої особи: ТОВ «Барс», в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ухилення від реєстрації за ОСОБА_1 права власності на водноспортивну базу, розташовану у м. Дніпродзержинську по вул. Набережна, 10, що складається з будівлі елінгу з прибудовою загальною площею 280,00 кв.м., будівлі гаражу площею 55,7 кв.м., бон площею 40 кв.м., паркану металевого довжиною 120 м; зобов'язати відповідача зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на водноспортивну базу, розташовану у м. Дніпродзержинську по вул. Набережна, 10, що складається з будівлі елінгу з прибудовою, загальною площею 280,00 кв.м., будівлі гаражу площею 55,7 кв.м., бон площею 40 кв.м., паркану металевого довжиною 120 м. В обґрунтування своїх вимог, посилався на те, що рішенням постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний»від 13.03.2007 року по справі №1303/07 визнано дійсним договір купівлі-продажу від 02.02.2007 року укладеного між ТОВ «Барс»та ОСОБА_1, та визнано за останнім право власності на водноспортивну базу, розташовану у м. Дніпродзержинську по вул. Набережна, 10. Вказане рішення третейського суду набрало законної сили, а тому, позивач вважає, що ухилення відповідача від реєстрації права власності є неправомірною.

Відповідач проти позову заперечував( а.с.27-29).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації»щодо ухилення від реєстрації за ОСОБА_1 права власності на водноспортивну базу, розташовану у м. Дніпродзержинську по вул. Набережна, 10, що складається з будівлі елінгу з прибудовою загальною площею 280,00 кв.м., будівлі гаражу площею 55,7 кв.м., бону площею 40,00 кв.м., паркану металевого довжиною 120 м. Зобов'язано Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації»при надані всіх необхідних документів зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на водноспортивну базу, розташовану у м. Дніпродзержинську по вул. Набережна, 10, що складається з будівлі елінгу з прибудовою загальною площею 280,00 кв.м., будівлі гаражу площею 55,7 кв.м., бону площею 40,00 кв.м., паркану металевого довжиною 120 м.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що згідно Закону України «Про третейські суди», третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки. Замовлення позивача про реєстрацію права власності на обєкт нерухомості на підставі рішення Третейського суду не було виконано, оскільки ним не було надано всіх необхідних документів, передбачених для реєстрації права власності, в тому числі і належним чином оформлених ухвали Новомосковського міськрайонного суду від 16.03.2007 року та виконавчого листа для виконання рішення третейського суду, про що позивачу повідомлялось листами. Оскільки ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області була скасована ухвала Новомосковського міськрайонного суду від 16.03.2007 року про видачу виконавчого листа для виконання рішення третейського суду, 21.01.2008 року реєстратором прийнято законне рішення про відмову в реєстрації за ОСОБА_1 права власності на обєкт нерухомості з підстав невідповідності поданих документів вимогам чинного законодавства та відсутності інвентаризації обєкту нерухомості. Також апелянт зазначав, що пунктом 2 розділу II Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів»від 05.03.2009р. передбачено, що не підлягають примусовому виконанню рішення третейських судів, прийняті до набрання чинності цим Законом і не виконані на день набрання чинності цим Законом, у справах які відповідно до цього Закону не підвідомчі третейським судам. Крім цього зазначив, що в архіві ОКП «ДМБТІ»знаходиться реєстраційна справа на об'єкт нерухомості - елінг, рік побудови 1969, розташований по вул. Набережна в м. Дніпродзержинську, власник - ДСТ «Спартак». Інвентаризація даного об'єкту нерухомості проводилась 22 березня 1984 року. Інвентаризаційні роботи ні TOB «Придніпров'я», ні TOB «Барс», ні ОСОБА_1 не замовлялись. Ні TOB «Придніпров'я», ні TOB «Барс»не реєстрували право власності на вищевказаний об'єкт нерухомості. Будь-яка інформація про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомості на підприємстві відсутня.

ОСОБА_1 проти апеляційної скарги відповідача заперечував, просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОКП «ДМБТІ», а постанову суду першої інстанції без змін. Вказував на те, що рішення постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний»від 13.03.2007 року по справі №1303/07 є чинним, право власності ОСОБА_1 на придбане майно з жодної підстави, визначеної ст. 346 ЦК України, не припинилося. Крім того, зазначив, що рішенням Дніпропетровського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.06.2010 року по справі №2о-41/10 встановлено факт володіння ОСОБА_1 на праві приватної власності вищеозначеної водноспортивної бази. До того ж, згідно ст. 56 Закону України «Про третейські суди»після набрання законної сили ухвалою про відмову у видачі виконавчого документа, спір між сторонами може бути вирішений компетентним судом у загальному порядку.

Представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити із зазначених у ній підстав.

Представник ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний»у справі № 1303/07 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс»було визнано дійсним договір купівлі-продажу водноспортивної бази по вул. Набережна, 10 у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, укладений 02.02.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Барс»та ОСОБА_1С; визнано за ОСОБА_1 право власності на водноспортивну базу по вул. Набережна, 10 у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, до складу якої входять будівлі елінгу з прибудовою загальною площею 280,00 кв.м., будівлі гаражу площею 55,7 кв. м., бони площею 40,00 кв.м., паркан металевий довжиною 120м. (а.с.8-9).

14 березня 2007 року постійно діючим третейським судом «Південно-східний Міжрегіональний»прийнято додаткове рішення у справі № 1303/07, яким зобовязано Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на водноспортивну базу, яка розташована по вул. Набережна, 10 у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області та до складу якої входять будівля елінгу з прибудовою загальною площею 280,00 кв.м., будівлі гаражу площею 55,7 кв. м., бони площею 40,00 кв.м., паркан металевий довжиною 120м (а.с.89).

16 березня 2010 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа для виконання рішення третейського суду та зобов'язано Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації зареєструвати рішення третейського суду про визнання за ОСОБА_1 права власності на водноспортивну базу, та видано відповідний виконавчий лист (а.с.13,14). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2007 року дану ухвалу скасовано.

21.01.2008 року на адресу ОСОБА_1 направлено сповіщення про неможливість виконання замовлення щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомості по вул. Набережна 10 у м.Дніпродзержинську у звязку з невідповідністю поданих документів вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2008 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний»від 13.03.2007 року та додаткового рішення від 14.03.2007 року (а.с.30).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.09.2008 року залишено без змін ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.06.2008 року (а.с.31).

25 травня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради з заявою щодо надання йому інформації стосовно того чи була здійснена за ним реєстрація права власності на водноспортивну базу, що знаходиться за адресою: вул. Набережна, 10, м. Дніпродзержинськ (а.с.17).

Листом №1372 від 25.06.2009р. відповідач повідомив позивача про неможливість проведення реєстрації права власності на водноспортивну базу розташовану по вул. Набережна, 10 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області за ОСОБА_1 з посиланням на те, що подані документи не відповідають вимогам, установленим Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Зокрема, ОКП«ДМБТІ»посилалося на те, що згідно Закону України «Про третейські суди»в редакції від 05.03.2009 року, третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки. Крім того, у відповідності до вказаного Закону в редакції від 05.03.2009 року, не підлягають примусовому виконанню рішення третейських судів, прийняті до набрання чинності цим Законом і не виконані на день набрання чинності цим Законом, у справах які відповідно до цього Закону не підвідомчі третейським судам (а.с.18).

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що трактування змісту рішення третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний»від 13.03.2007 року є порушенням з боку відповідача підпункту 3.5 пункту 3 Тимчасового положення, відповідно до якого забороняється тлумачення прав реєстратором відомостей про заявлені права власності або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності. Оскільки договір купівлі-продажу водноспортивної бази, розташованої у м. Дніпродзержинську по вул. Набережна, 10 від 02.02.2007 року, укладений між ТОВ «Барс»та ОСОБА_1, повність виконаний, про що свідчить акт прийому передачі обєкта від 07.02.2007 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що положення Закону України «Про третейські суди»в редакції від 05.03.2009 року на дані правовідносини не розповсюджується.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ч.2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 вказаного Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно п.1.1 "Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року за № 67 /7388, реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється з метою надання в інтересах юридичних та фізичних осіб інформації про зареєстровані бюро технічної інвентаризації права власності на нерухоме майно або про відсутність зареєстрованих прав.

Пунктом 3.2. даного Порядку передбачено, що реєстрація прав власності здійснюється у порядку, визначеному Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджується держателем Реєстру прав.

Згідно п.2.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії, а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Згідно Додатку 1 до пункту 2.1. зазначеного Положення, до правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, крім інших, відносяться рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Стаття 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та п.2.7 Положення передбачають, що документи, які встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 3 Закону України «Про третейські суди»завданням третейського суду є захист майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів сторін третейського розгляду шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону.

Частиною 3 статті 55 вказаного Закону, на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відмолено у видачі такого виконавчого листа ( а.с.30,31).

Наявність в матеріалах справи ухвали Новомосковського міськрайонного суду від 16.03.2007 року про зобовязання відповідача зареєструвати рішення третейського суду від 13.03.2007 року про визнання за ОСОБА_1 права власності на водноспортивну базу, розташовану у м. Дніпродзержинську по вул. Набережна, 10, що складається з будівлі елінгу з прибудовою загальною площею 280,00 кв.м., будівлі гаражу площею 55,7 кв.м., бон площею 40 кв.м., паркану металевого довжиною 120 м; та виконавчого листа, виданого для виконання рішення третейського суду від 16.03.2007 року ( а.с.13,14), та посилання на них позивача, як на належні докази заявлених вимог, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказана ухвала суду від 16.03.2007 року скасована ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2007 року, що визнано сторонами та про що зазначено у постанові суду першої інстанції, однак безпідставно не прийнято судом до уваги при постановленні оскаржуваного рішення та підтверджується копією ухвали апеляційної інстанції від 10.12.2007 року.

Таким чином, без наявності такого виконавчого документу саме по собі рішення третейського суду не може бути підставою для вчинення відповідних дій субєктом владних повноважень.

Крім того, пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10 січня 2008 року встановлено, що відповідно до Закону третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а саме ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов'язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби.

Отже, рішення третейських судів є лише актами недержавної юрисдикційної діяльності з вирішення спорів сторін у сфері цивільних і господарських відносин, які є обовязковими для виконання лише для сторін спорів.

Із рішення постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний»від 13.03.2007 року по справі №1303/07 вбачається, що сторонами у справі, яка розглядалася третейським судом були ОСОБА_1 та ТОВ «Барс». Тому, враховуючи вказані вище приписи норм Закону та п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 10 січня 2008 р. у справі № 1-РП/2008, колегія суддів приходить до висновку, що рішення від 13.03.2007 року є обовязковим саме для вказаних сторін.

Саме про неможливість виконання замовлення щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомості по вул. Набережна 10 у м.Дніпродзержинську у звязку з невідповідністю поданих документів вимогам чинного законодавства і повідомляв відповідач ОСОБА_1 у своєму листі від 21.01.2008 року, що свідчить про те, що ОКП «ДБТІ»вчиняло певні дії при розгляді замовлення позивача та повідомляло його за яких умов таке замовлення може бути виконано.

Крім того, на заяву ОСОБА_1 від 25 травня 2009 року про надання відповіді про результати виконання замовлення про реєстрацію за ним права власності на обєкт нерухомого майна по вул.. Набережна 10 у м.Дніпродзержинську ( а.с.17) відповідач листом №1372 від 25.06.2009р. надав обгрунтовану відповідь про неможливість проведення реєстрації права власності на водноспортивну базу розташовану по вул. Набережна, 10 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області за ОСОБА_1 з посиланням на те, що подані документи не відповідають вимогам, установленим Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно ( а.с.18).

За таких обставин, дії ОКП «ДМБТІ»щодо пропонування ОСОБА_1 для виконання його замовлення про реєстрацію права власності на обєкт нерухомості надати усі документи, передбачені п.2.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та ст. 55 Закону України «Про третейські суди», які, згідно ст. 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та п.2.7 Положення , повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, визнаються колегією суддів правомірними та такими, що узгоджувались з положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України, та, на думку колегії суддів є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача щодо визнання протиправною бездіяльності ОКП «ДМБТІ»щодо ухилення від реєстрації за позивачем права власності на обєкт нерухомості.

Посилання позивача на те, що у відповідності до п. 10 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, відноситься і рішення третейського суду, визнається колегією суддів безпідставним та спростовується вищенаведеним.

Крім того, приймаючи рішення про зобовязання Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське міжміське бюро технічної інвентаризації»при надані всіх необхідних документів зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на водноспортивну базу, розташовану у м. Дніпродзержинську по вул. Набережна, 10, що складається з будівлі елінгу з прибудовою загальною площею 280,00 кв.м., будівлі гаражу площею 55,7 кв.м., бону площею 40,00 кв.м., паркану металевого довжиною 120 м., суд, в порушення вимог ст.. 17 і п.1,2 ст.162 КАС України, вийшов за межі своєї компетенції, вирішивши питання, яке до неї не віднесено, так як сам позивач у заявлено позові зазначав, що рішення про відмову у реєстрації права власності на адресу ОСОБА_1 не надходило ( а.с.4).

Згідно п.3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради - задовольнити

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2009 року -скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2011 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим