Справа № 2а-4696/10/0770
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 рокум. Ужгород№ 2а-4696/10/0770

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Гринюка І.В.,

за участю сторін та осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція у Закарпатській області звернулася у Закарпатський окружний адміністративний суд з позовною заявою до ОСОБА_1, якою просить стягнути з ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 25 437, 72 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач будучи зареєстрованим платником податків та зборів, не виконує взяті на себе обовязки щодо сплати таких, внаслідок чого в нього і виникла вищезазначена заборгованість в сумі 25 437, 72 грн.

У судовому засіданні 28.01.2014 року вирішено питання про заміну неналежної сторони у справі на належну, а саме Ужгородську МДПІ замінено на Ужгородську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Закарпатській області.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 12.10.2007 року між Руськокомарівською сільською радою Ужгородського району та громадянином України ОСОБА_1, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 укладено договір оренди землі, згідно якого останній зобовязався за користування наданою в оренду земельною ділянкою сплачувати орендну плату у розмірах та на умовах визначених договором (а.с. 11 23).

Матеріалами справи встановлено, що у відповідності до умов договору оренди від 12.10.2007 року та згідно розрахунку (за період 01.01.2009 року по 31.12.2009 року) відповідачу необхідно було сплатити 11 455, 77 грн.; згідно розрахунку (за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року) 12 131, 66 грн. (11455, 77 грн., 1, 059 коефіціент індексації нормативної грошової оцінки земель), які відповідачем так і не були сплачені (а.с.8 10).

Судом встановлено, що згідно розрахунку податкового боргу станом на 08.12.2010 року з відповідачем рахується заборгованість в розмірі 25 437, 72 грн. в т.ч. пеня 1850, 29 грн. за платежем 13050506 бюджет 50 «орендна плата з фізичних осіб» (а.с. 7).

Відповідно до пункту 14.1.147 Податкового кодексу плата за землю включає в себе дві категорії платежів:

1. земельний податок. Його сплачують власники земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійні землекористувачі (пункт 14.1.72 ПКУ).

2. орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності. Її орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пункт 14.1.136 ПКУ).

Згідно п.9 договору оренди землі від 12.10.2007 року орендна плата вноситься відповідачем у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки землі, що становить 11 455, 77 грн. в рік.

Відповідно до ст.16 Податкового кодексу України, якою передбачені обовязки платника податків, одним із обовязків є обовязок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.57.3. ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У звязку з несвоєчасним погашенням суми зобовязання відповідачу нарахована пеня, яка залишається не сплаченою, а саме за платежем 13050506 бюджет 50 «орендна плата з фізичних осіб» в сумі 1850, 29 грн.

Відповідно до пп.129.1.2. п.129.1 ст.129 ПК України, нарахування пені починається у день настання строку погашення податкового зобовязання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до пп.14.1.156 та 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки; податкове зобовязання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.129.1.1. п.129.1. ст.129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобовязання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, Ужгородською міжрайонною державною податковою інспекцією прийнято та направлено податкову вимогу за № 1/27 від 28 січня 2009 року, яка вручена податковим органом платнику під розписку 05 лютого 2009 року (а.с.25).

Відповідно до пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.95.1. ст.95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3. ст.95 ПК України). Згідно п.95.4. ст.95 ПК України передбачає, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п.95.5. ст.95 ПК України вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою органу державної податкової служби до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним органом державної податкової служби.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 70, 71, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ужгородської обєднананої державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пров. Нижньонімецький, 3, ідент. номер НОМЕР_1) на користь Державного (місцевого) бюджету України заборгованість по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 25 437 (двадцять пять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 72 (сімдесят дві) копійки.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3