Справа № 811/892/13-а.
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року Справа № 811/892/13-а.

провадження № 2-кас/811/13/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в місті Кіровограді адміністративну справу за позовом комунального підприємства "Теплоенергетик" до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Теплоенергетик" (далі позивач, КП "Теплоенергетик") звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просить суд, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.207-208), визнати протиправною та скасувати постанову ВП №28621858 від 14.03.2013 року про стягнення виконавчого збору в межах суми 467 381,66 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2013р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено (т.1, а.с.86-88).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року апеляційну скаргу позивача задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову про задоволення позовних вимог (т.1, а.с.142-143).

Натомість, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2015 року касаційну скаргу відповідача задоволено, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року у справі №811/892/13-а - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (т.1, а.с.192-196).

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, представники відповідача заперечили проти задоволення позову. Водночас, сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 13.07.2015 р. та занесеної до журналу судового засідання (т.2, а.с.48-49), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження та керуючись ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем 07.09.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам (т.1,а.с.242-247).

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Дослідивши копію супровідного листа від 07.09.2011 року за вих.№ 39241,39243,, що міститься в матеріалах виконавчого провадження ВП№28621858, суд приходить до висновку, що виконавчою службою вжито всіх необхідних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", створені всі необхідні умови для своєчасного, повного та самостійного виконання боржником виконавчого документу.

Крім того, матеріали справи містять письмові пояснення КП "Теплоенергетик", відповідно до яких встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2011 року підприємством отримано 23.09.2011 року (т.1,а.с.207). Відповідно до копії поштового конверту, долученого до матеріалів справи, встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена 20.09.2011 року (т.1,а.с.211).

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2011 року КП "Теплоенергетик" 23.09.2011 року.

27.09.2011 року виконавче провадження зупинено відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо - енергетичного комплексу" (т.1, а.с. 57).

Згідно з вимогами ст.3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2013 року.

В зв'язку з тим, що процедуру погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу не було продовжено, державним виконавцем, у відповідності до вимог ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", 25.02.2013 року винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, копії яких направлено сторонам (т.2,а.с.1-2).

У період з відкриття виконавчого провадження до його зупинення, боржником не вживалось жодних заходів для самостійного виконання рішення суду, про що свідчать матеріали виконавчого провадження, долучені до матеріалів справи.

12.03.2013 року на адресу відділу надійшла заява КП "Теплоенергетик" від 12.03.2013 року, в якій повідомлено про часткову сплату боргу в загальній сумі 4673816,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12 від 28.12.2012 року та копію ухвали №5013/580/11 від 19.11.2012 року господарського суду Кіровоградської області №5013/580/11 від 18.07.2011 року такими, що не підлягає виконанню в частині стягнення 799016,14 грн. інфляційних витрат, 245343,00 грн. 3 % річних, 100000,00 грн. пені та копію постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду №5013/580/11 від 20.12.2012 року про залишення без змін ухвал господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2012 року (т.2,а.с.5-11).

Положеннями ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Крім того, положеннями ч. 3 ст. 27 зазначеного Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року у справі № 3-217гс14 (у справі за аналогічним позовом).

28.02.2013року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника КП"Теплоенергетик" та направлено на виконання до банківських установ (т.2,а.с.3-4).

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що боржником у наданий для самостійного виконання строк, рішення суду в повному обсязі виконано не було. На підставі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження", 14.03.2013 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 469955,26 грн., копію якої направлено боржнику (т.2,а.с.15-16).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначеному розмірі виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема, шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Таким чином, стягнення виконавчого збору є саме тим заходом, який застосовується державним виконавцем у випадку не виконання боржником рішення суду в строк, що ним встановлений.

Виконавчий збір, який стягнуто на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.03.2013 року перераховано до Державного бюджету України, згідно платіжного доручення №597 від 15.03.2013 року в сумі 469955,26 грн. (т.2,а.с.17-18).

При цьому суд критично ставиться до посилання позивача на порушення відповідачем п.3.7.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом, Мінюста, від 02.04.2012, № 512/5 виходячи з наступного.

Пунктом 3.7.2. вказаної Інструкції визначено, що якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Судом встановлено, що позивачем у період зупинення виконавчого провадження було сплачено суму основного боргу на користь стягувача у розмірі 4 673 816,55 грн., відповідно до платіжного доручення №12 від 28.12.2012 (т.1, а.с.74).

Оскільки, позивачем у строк встановлений постановою про відкриття провадження від 14.03.2013, а саме у строк до семи днів з моменту винесення постанови, самостійно не виконане рішення суду, а тому відповідачем правомірно на підставі ч.1 ст.28 Закону стягнуто виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягала стягненню, а саме 469 955,26 ( 4 673 816,55 х10/100) грн.

Посилання позивача на незаконність оскаржуваного рішення в звязку з тим, що останнім самостійно сплачена сума боргу не приймається судом, оскільки сплата боргу було проведено після закінчення строку встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене суд, перевіривши згідно ч. 3 ст. 2 КАС України дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята обґрунтовано, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судових витрат, які згідно ст. 94 КАС України підлягають відшкодуванню на користь відповідача, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1