Справа № 34571/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2011 р. справа № 2а-1688/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області

на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2010 року у справі №2а-1688/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області

про зобовязання відповідача вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області, в якому просила:

визнати причину пропущення строку звернення до суду поважною і відновити пропущений строк позовної давності для захисту порушеного права на доплату пенсії;

визнати неправомірною бездіяльність відповідача по недоплаті підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»;

зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням норм ч.1 ст. 28 Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за періоди з 01.01.2010 року по 30.09.2010 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що має статус дитини війни, тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб, і на підставі ст.6 зазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. При вирішенні питання про нарахування вказаної доплати до пенсії позивачу відповідач керувався положеннями нормативних актів що на підставі Рішень Конституційного Суду України були визнані неконституційними, а тому застосуванню не підлягали.

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2010 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, адміністративний позов задоволено, а саме: визнано незаконною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплаті позивачу щомісячної соціальної допомоги, відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01.01.2010 року по 30.09.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням раніше проведених підвищень до пенсії «дітям війни»за відповідні періоди.

Не погодившись з постановою суду Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та винести рішення яким позивачу в позові відмовити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач народився 1929 року та відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має статус дитини війни що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення (а.с.5).

Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та встановлено з 01 січня 2008 року інший порядок розрахунку підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії «дітям війни», були визнанні неконституційними та втратили чинність з дня прийняття вказаного рішення.

На час розгляду справи Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»не призупинено дію ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак відповідач був зобовязаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірах, які визначено ст..6 названого Закону.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області будь-яких дій з цього приводу не здійснювало.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області провести перерахунок та виплатити позивачу недоотримані суми щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2010 року (заявлені позовні вимоги).

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обовязків (справа «Кечко проти України», рішення від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни суд обґрунтовано до уваги не взяв, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалось.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом (Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

Крім цього, колегія суддів погоджується з наведеними судом першої інстанції причинами поважності пропущеного позивачем строку звернення до суду, а саме: стан здоровя і юридична необізнаність, похилий вік позивача, який не міг в повній мірі слідкувати за змінами в законодавстві, та який не має відповідних знань і доступу до нормативних документі, крім цього, за період 2010 року строк позовної давності неодноразово змінювався, з огляду на зміну юрисдикції розгляду цієї категорії справ та з огляду на зміни, які були внесені до ст.. 99 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області залишити без задоволення, а постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2010 року у справі №2а-1688/10 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк