Справа № 826/4413/14
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ К/800/40131/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Амєліна С.Є.,
Головчук С.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 - представника позивача ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2014 року,

встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області (далі - Головне управління СБУ у м. Києві та Київській області) та з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати протиправними дії відповідача у зв'язку із наданням неповної інформації, а саме - відмовою надати копії матеріалів оперативно-розшукової справи № 1931 від 01.09.2009 р.; зобов'язати відповідача надати повну відповідь на запит, зокрема, забезпечити на підставі пункту 2 частини першої статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та з дотриманням умов, передбачених статтею 22 цього Закону, доступ до публічної інформації шляхом виготовлення копій до всієї інформації, яка зберігається у матеріалах оперативно-розшукової справи № 1931 від 01.09.2009 р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд. Зазначає, що Законом України "Про доступ до публічної інформації" прямо гарантується право особи на доступ до інформації про себе та встановлено, що обмеження такого права можливе виключно у випадках віднесення запитуваної інформації до таємної або службової. Проте обмеження доступу до інформації не є автоматичним і відповідач не довів, що оприлюднення запитуваної інформації може завдати шкоди відповідним суспільним інтересам та що така шкода переважає суспільний інтерес в отриманні інформації.

В запереченні на касаційну скаргу Головне управління СБУ у м. Києві та Київській області просить залишити рішення судів без змін, вказуючи на їх законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 11.10.2013 р. ОСОБА_4 звернувся до Служби безпеки України із запитом про надання доступу до публічної інформації та інформації про особу на підставі і в порядку статей 3, 4, 5, 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Просив повідомити ким, яким чином та з якою метою збиралась щодо нього інформація у рамках оперативно-розшукової справи № 1931 від 01.09.2009 р., а також інформацію щодо підстав заведення зазначеної оперативно-розшукової справи, надати доступ до всієї інформації, що збиралась про нього в рамках оперативно-розшукової справи та зберігається у її матеріалах, шляхом виготовлення копій документів.

У письмовій відповіді від 18.10.2013 р. № 51/17/5-48-пі/122 Головне управління СБУ у м. Києві та Київській області повідомило, що Управлінням СБУ у м. Києві в рамках оперативно-розшукової справи № 1931 від 01.09.2009 р. стосовно ОСОБА_4 проводились оперативно-розшукові заходи, а саме: зняття інформації з каналів зв'язку - мобільного телефону, проведення фото-, кіно-, і відеозйомки, слухового контролю із застосуванням оптичних та радіоприладів, інших технічних засобів отримання інформації (постанова № 01-4882цт від 08.09.2009 р., терміном до 08.12.2009 р.), на підставі яких в подальшому було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 130 000 000 000 68.

Зазначено, що надати копії запитуваних документів не видається за можливе, оскільки відомості, які містяться у вказаній справі, віднесені колишнім УСБУ у м. Києві до державної таємниці згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 8, статей 12, 15 Закону України "Про державну таємницю" та розділу 4 (Сфера державної безпеки і охорони правопорядку) Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБ України від 12.08.2005 р. № 440, а також до службової інформації згідно з вимогами Інструкції з питань обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв службової інформації, затвердженої наказом СБ України від 09.01.2003 р. № 3.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13.01.2011 р. № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За загальним правилом публічна інформація є відкритою (частина друга статті 1 Закону № 2939-VI). Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (частина перша статті 6 Закону № 2939-VI).

Згідно з частиною другою статті 6 Закону № 2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Частиною першою статті 8 Закону № 2939-VI визначено, що таємна інформація - це інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 8 Закону України від 21.01.1994 р. № 3855-XII "Про державну таємницю" до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, зокрема: про особовий склад органів, що здійснюють оперативно-розшукову або розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність; про засоби, зміст, плани, організацію, фінансування та матеріально-технічне забезпечення, форми, методи і результати оперативно-розшукової, розвідувальної і контррозвідувальної діяльності; про осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі з органами, що проводять таку діяльність; про склад і конкретних осіб, що є негласними штатними працівниками органів, які здійснюють оперативно-розшукову, розвідувальну і контррозвідувальну діяльність; про результати перевірок, здійснюваних згідно з законом прокурором у порядку відповідного нагляду за додержанням законів, та про зміст матеріалів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та судочинства з питань, зазначених у цій статті сфер.

Наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 р. № 440 затверджено Звід відомостей, що становлять державну таємницю, у розділі 4 якого зазначені наступні відомості у сфері державної безпеки та охорони правопорядку: відомості про причетність працівників СБ до здійснення оперативно-розшукової діяльності (підпункт 4.1.1); відомості про організацію, завдання, результати оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці (підпункт 4.4.3); відомості за окремими показниками про зміст, організацію, результати здійснення комплексу або окремого оперативно-розшукового, контррозвідувального чи розвідувального заходу, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці, щодо: комплексу або окремого оперативно-розшукового заходу, що здійснюється для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення особливо тяжких або тяжких злочинів, інших злочинів (підпункт 4.4.4).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 9 Закону № 2939-VI до службової може належати інформація, яка зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

До Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Службі безпеки України, затвердженому наказом Центрального управління Служби безпеки України від 21.08.2012 р. № 400, віднесено: відомості щодо документального оформлення первинної інформації, здобутої в ході контррозвідувальної або оперативно-розшукової діяльності (пункт 2.1); відомості щодо організації, проведення, результатів або документального оформлення окремих заходів контррозвідувальної чи оперативно-розшукової діяльності (пункт 2.4); відомості щодо змісту, форм, методів, організаційних положень, оперативної тактики здійснення СБ України оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності (пункт 2.6); відомості щодо змісту матеріалів документування протиправної діяльності, які надсилаються в правоохоронні органи для вирішення питання про порушення кримінальних справ (пункт 2.8). У примітці до вказаних пунктів зазначено: "якщо ці відомості не становлять державної таємниці, але їх оприлюднення може завдати шкоди інтересам СБ України".

З огляду на викладене та виходячи зі змісту оперативно-розшукової діяльності, сфер застосування здобутих під час її проведення відомостей, характеру і складу даних у матеріалах оперативно-розшукової справи, копії яких просив надати позивач, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про віднесення запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом, розголошення якої може завдати істотної шкоди інтересам державної безпеки та правопорядку.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - представника позивача ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Амєлін С.Є.
Головчук С.В.