Справа № 2-а/1970/3408/11
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2011-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3408/11

"05" грудня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А. при секретарі судового засідання Мушій А.Б.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у місті Тернополі адміністративну справу

за позовною заявою закритого акціонерного товариства „Кременецьцукор

до Державної податкової адміністрації в Тернопільській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Кременецьцукор(надалі по тексту ЗАТ „Кременецьцукор, позивач) звернулось у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Державної податкової адміністрації в Тернопільській області про визнання неправомірною бездіяльності Державної податкової адміністрації в Тернопільській області (надалі по тексту ДПА в Тернопільській області, відповідач) щодо ненадання частини запитуваної інформації що міститься в запиті від 12.10.2011р., а саме дати затвердження постанови про заведення оперативно розшукової справи у відношенні ЗАТ „Кременецьцукор, та наданні її номеру; про зобовязання Державну податкову адміністрацію в Тернопільській області надати на адресу ЗАТ „Кременецьцукор на протязі пяти днів з моменту проголошення рішення інформацію про заведення оперативно розшукової справи та наданий їй номер у відношенні ЗАТ „Кременецьцукор.

Також, ЗАТ „Кременецьцукор у поданій позовній заяві просить - рішення в частині надання інформації про дату затвердження постанови про заведення оперативно-розшукової справи та її номер допустити до негайного виконання.

Позовні вимоги ґрунтуються на Законі України "Про доступ до публічної інформації" та мотивовані тим, що відмова в наданні інформації є протиправною, оскільки запитувана інформація не відповідає вимогам ст. 6 вказаного Закону та створена в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків. Позивач зазначає, що інформація, яку він затребував у відповідача, не відноситься до інформації з обмеженим доступом.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволені відмовити повністю з тих мотивів, що інформація, яку запитував позивач належить до службової інформації відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації " та Закону України „Про оперативно розшукову діяльність, а тому відповідачем правомірно відмовлено у наданні запитуваної інформації, про що ЗАТ „Кременецьцукор у встановлений строк повідомив відповідач листом від 19.10.2011р. за вих. №16081/10/2633/743. Також, на думку представника відповідача, вимоги позивача щодо визнання неправомірною бездіяльності щодо ненадання частини запитуваної інформації, не підлягають до розгляду в порядку адміністративного судочинства, так як вичерпний перелік вимог, що може містити адміністративний позов при зверненні особи яка не є субєктом владних повноважень до адміністративного суді визначено ч. 4 ст. 105 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

12.10.2011р. позивач звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації, а саме просив повідомити номер та дату оперативно розшукової справи заведеної проти ЗАТ „Кременецьцукор, а також підстави у відповідності ст. 6 Закону України „Про оперативно розшукову діяльність на основі яких вона порушена (а.с.7).

Листом вих. № 16081/10/2633/743 від 19.10.2011р. відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до ч. 10 ст. 9 Закону України „Про оперативно розшукову діяльність від 18.02.1992р. №2135-ХІІ, забороняється оприлюднювати або надавати зібрані відомості, а також інформацію щодо проведення або не проведення стосовно певної особи оперативно - розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності. У звязку з чим та згідно ч. 1 ст. 22, ст.. 6 Закону України „Про доступ до публічної інформації ЗАТ „Кременецьцукор відмовлено у задоволені запиту (а.с. 5).

Не погодившись із відмовою про задоволення запиту на інформації, позивач звернувся із адміністративним позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Приймаючи до уваги, що Державна податкова адміністрація Тернопільської області входить до системи Державної податкової адміністрації України, враховуючи предмет позову, а саме визнання неправомірною бездіяльності суб'єкту владних повноважень, що виразилась у ненаданні частини запитуваної інформації, спір, що виникає з приводу дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, містить ознаки публічно-правового, і такі справи мають бути оскаржені до адміністративного суду та мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки будь-який інший порядок їх вирішення та розгляду діючим законодавством не передбачений.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом, який регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації є Закон України Про інформацію від 02.10.1992 року, №2657-ХІІ із змінами і доповненнями на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2657).

Відповідно до статті 5 Закону №2657 кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

При цьому, реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно статті 20 Закону №2657 за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

В ч. 1 ст. 21 Закону №2657, зазначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості субєктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ч. 1 ст. 2 Закону № 2939).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939, публічна інформація це відображена та задокументована будьякими засобами та на будьяких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону № 2939 інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Частина 1 ст. 9 Закону № 2939 передбачає, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Наказом ДПА України від 08.06.2011р. № 346 "Про Перелік відомостей, що становлять службову інформацію в органах державної податкової служби України" затверджений перелік відомостей, що становлять службову інформацію в органах державної податкової служби України. Відповідно до пунктів 33 та 39 даного переліку, до відомостей, що становлять службову інформацію в органах державної податкової служби України віднесено матеріали службових розслідувань за фактами надзвичайних подій серед особового складу, перевірок скарг та заяв громадян, пов'язаних з оперативно-розшуковою, службовою діяльністю підрозділів податкової міліції, якщо вони не містять секретних відомостей, а також відомості з питань оперативно-розшукової діяльності, якщо вони не становлять державної таємниці.

Разом із тим, ч. 10 ст. 9 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність визначено, що забороняється оприлюднювати або надавати зібрані відомості, а також інформацію щодо проведення або непроведення стосовно певної особи оперативно-розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності.

Судом встановлено, що позивач звернувся з запитом про надання інформації відносно повідомлення номера та дати оперативно-розшукової справи заведеної проти ЗАТ „Кременецьцукор, а також підстав у відповідності до ст. 6 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність на основі якої вона порушена .

Частиною 7 ст. 6 Закону № 2939 передбачено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ.

Відповідно до ст. 1 Закону №2657 документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Із аналізу наведених вище норм слідує, що інформація стосовно номера та дати оперативно-розшукової справи заведеної проти особи, а також інформація щодо підстав для заведення оперативно-розшукової справи відносяться до службової інформації, якщо вона не становить державної таємниці, а отже є інформацією з обмеженим доступом.

Крім того, повідомлення інформації стосовно номера та дати оперативно-розшукової справи заведеної проти особи, чи надання інформації щодо підстав для заведення оперативно -розшукової справи, а також повідомлення про відсутність заведеної оперативно-розшукової справи щодо конкретної особи, уже саме по собі є фактичним оприлюдненням інформації щодо проведення або не проведення стосовно певної особи оперативно-розшукової діяльності, що в свою чергу заборонено ч. 10 ст. 9 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939 розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного субєкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, об ґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які на справді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач в даному випадку діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстав для судового захисту прав, та інтересів позивача у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень в розумінні положень ст. 2 КАС України суд не вбачає.

На підставі викладеного, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

Слід також відмітити, що ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що під час прийняття постанови суд вирішує питання, зокрема чи є підстави допустити негайне виконання постанови.

Частиною 1 статтею 256 КАС України встановлено вичерпний перелік випадків, за яких постанова суду виконується негайно і вказана норма має імперативний характер та не потребує заяв осіб, які беруть участь у справі або власної ініціативи суду на відміну від ч.2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем звернення до суду з приводу допуску постанови до негайного виконання викладено не у формі заяви, та з урахуванням положень ст. 256 КАС України, відсутні підстави для допуску даної постанови до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову закритого акціонерного товариства „Кременецьцукор до Державної податкової адміністрації в Тернопільській області про визнання неправомірною бездіяльності Державної податкової адміністрації в Тернопільській області щодо ненадання частини запитуваної інформації що міститься в запиті від 12.10.2011р., а саме дати затвердження постанови про заведення оперативно розшукової справи у відношенні ЗАТ „Кременецьцукор, та наданні її номеру; про зобовязання Державну податкову адміністрацію в Тернопільській області надати на адресу ЗАТ „Кременецьцукор на протязі пяти днів з моменту проголошення рішення інформацію про заведення оперативно розшукової справи та наданий їй номер у відношенні ЗАТ „Кременецьцукор, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвали постанову. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також: прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12 грудня 2011 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.