Справа № 22-а-5846/11
Суддя: Яворський М. А.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
27 квітня 2011 року м. Київ
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
Головуючого судді: Яворського М.А..
суддів Коцюрби О.П., Корзаченко І.Ф.
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі про зобовязання виплати соціальну допомогу «дітям війни» , -
Позивачка звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області (далі - Відповідач) про оскарження бездіяльності відповідача, вказуючи, що вона належить до громадян, на яких поширюються соціальні пільги та гарантії Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та відповідно має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, проте відповідачем зазначена норма закону не була врахована при нарахуванні розміру її пенсії, тому просила стягнути з відповідача державну соціальну допомогу за період з 01.01.2008 року по 01.11.2008 року в розмірі 1057 грн.
В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила визнати дії відповідача щодо відмови проводити виплату грошової допомоги, як дитині війни неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати допомогу до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 1 січня 2008 року в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком та нараховувати в подальшому вказану додаткову пенсію.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2009 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в у Білоцерківському районі щодо не нарахування ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни".
Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква провести перерахунок та виплату до пенсії щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_1 згідно вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, який встановлений виходячи з розміру прожиткового мінімуму на особу, яка втратила працездатність ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » за період з 01.01.2008 року щомісячно до 31 грудня 2008 року.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело, на думку відповідача, до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач відноситься до категорії громадян на яких поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі по тексту Закон) він має право на одержання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.
Згідно з ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням та копією паспорта, та не заперечується відповідачем. ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області.
Позивач відноситься до категорії громадян на яких поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та має право на одержання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.
Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір мінімальної пенсії за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Вирішуючи вказаний спір та, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ухилення відповідача від збільшення розміру пенсії за віком, призначеної позивачці на 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не ґрунтуються на вимогах ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".
Згідно з ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.
Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку в частині необхідності нарахування вказаних коштів, тому постанова в цій частині є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат, з 01 січня 2008 року, оскільки суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не врахував, що рішення Конституційного суду України №10 рп було постановлено 22 травня 2008 року, а тому проводити розрахунок та доплату до пенсії позивачу слід з 22 травня 2008 року.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

Колегія суддів вважає, що оскільки рішення Конституційного суду України №10 рп було постановлено 22 травня 2008 року, тому у позивача право на перерахунок пенсії виникло з 22 травня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про зміну постанови суду від 27 березня 2009 року та прийняття нової постанови.

В іншій частині постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права та повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2009 року змінити в частині проведення перерахунку та виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та виплатити надбавку до пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року з врахуванням раніше виплачених коштів.

В решті постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2009 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: