Справа № 610/1451/15-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 р.Справа № 610/1451/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Зеленського В.В.
Суддів: Чалого І.С. , П`янової Я.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015р. по справі № 610/1451/15-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області
про визнання дій протиправними щодо відмови перерахунку пенсії по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС із застосуванням заробітної плати, отриманої за виконання обов`язків військової служби в зоні відчуждення, зобов`язаня провести перерахунок пенсії,
ВСТАНОВИЛА:
30.04.2015 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за довідкою про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3 зоні небезпеки з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року № 139 від 31.03.2015 року, виданої Публічним акціонерним товариством ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року за довідкою про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3 зоні небезпеки з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року № 139 від 31.03.2015 року, виданою Публічним акціонерним товариством ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА, а також проводити відповідні виплати;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області № 166237 від 22.04.2015 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно заяви від 14.04.2015 року та наданої довідки про заробітну плату № 139 від 31.03.2015 року, виданої Публічним акціонерним товариством ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА.
Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 року по справі № 610/1451/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій протиправними щодо відмови перерахунку пенсії по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС із застосуванням заробітної плати, отриманої за виконання обов`язків військової служби в зоні відчуження, зобов`язання провести перерахунок пенсії та скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії - задоволено.
Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за довідкою про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3 зоні небезпеки з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року № 139 від 31.03.2015 року, виданої Публічним акціонерним товариством ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА.
Визнано протиправним та скасовано Рішення Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області № 166237 від 22.04.2015 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно заяви від 14.04.2015 року та наданої довідки про заробітну плату № 139 від 31.03.2015 року, виданої АТ ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року за довідкою про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3 зоні небезпеки з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року № 139 від 31.03.2015 року, виданою Публічним акціонерним товариством ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА, а також проводити відповідні виплати.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 року по справі №610/1451/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанова є необґрунтованою, незаконною та винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Колегія суддів відповідно ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи.
В період з 29 квітня 1986 року по 26 травня 1986 року у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 був призваний на спеціальні збори з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Балаклійським РВК Харківської області. В складі військової частини № НОМЕР_1 (яка входила до складу військової частини № НОМЕР_2 ) в період з 01.05.1986 року по 26.05.1986 року, приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
В період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 працював слюсарем в Балаклійському цементно шиферному комбінаті, повним правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА (скорочене найменування АТ ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року по справі № 639/12329/14-ц (провадження 2-о/639/10/15) заяву ОСОБА_1 про встановлення факту виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 3-й зоні небезпеки задоволено; встановлено факт виконання ОСОБА_1 робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 3-й зоні небезпеки у період з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року.
31 березня 2015 року АТ ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА, з урахуванням факту виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 3-й зоні небезпеки у період з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року, встановленого Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року по справі № 639/12329/14-ц (провадження 2-о/639/10/15), видало довідку про заробітну плату № 139 від 31.03.2015 року.
14 квітня 2015 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, в якому перебуває на обліку за місцем реєстрації, для перерахунку пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків з наданням довідки про заробітну плату № 139 від 31.03.2015 року, виданої АТ ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА та копії Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року по справі № 639/12329/14-ц (провадження 2-о/639/10/15).
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області № 166237 від 22.04.2015 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії згідно заяви від 14.04.2015 року та наданої довідки про заробітну плату № 139 від 31.03.2015 року, виданої АТ ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА на ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що розрахунок заробітної плати, зазначений в довідці ф-3 виконаний по підвищеній тарифній ставці, не підтверджений первинними документами та кратність оплати праці за роботу в зоні відчуження перевищує 5-кратний розмір. Крім того, довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження видана підприємством на підставі рішення суду від 17.01.2015 року по справі № 639/12329/14-ц, 2-о/639/10/15, але даним рішенням управління Пенсійного фонду не зобов`язано проводити перерахунок пенсії по наданій довідці.
Не погодившись із вищезазначеною відмовою відповідача, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що довідка про заробітну плату ОСОБА_1 № 139 від 31.03.2015 року, видана Публічним акціонерним товариством ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА відповідно до положень чинного законодавства, тому дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за довідкою про заробітну плату є протиправними, а тому і рішення Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області № 166237 від 22.04.2015 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно заяви від 14.04.2015 року та наданої довідки про заробітну плату № 139 від 31.03.2015 року, виданої АТ ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА підлягає скасуванню.
Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача та у задоволенні адміністративного позову
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, в архівній довідці № 68297 від 30.11.2012 року Галузевого державного архіву Міністерства оборони України вказано: «По архівним документах військової частини № 37528 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.05.1986 г. (наказ № 02) по 26.05.1986 г. (наказ № 24). Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): Работы на местности с повышенными уровными радиации (№ зоны и населённый пункт не указан): май 86 г. 3 (один день). Продолжительность рабочего дня не указана. Прибытие в в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 дано на основании «Книги алфавітного учёта воееннообязанных проходивши специальные сборы по ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС в/ч НОМЕР_1 за период май 1986 г. май 1987 г. Приказ командира в/ч 83279 № 6 от 03.06.1986 г. «О перечне частей войсковой части 83279 работающих в зоне № 3» прилагается. Приложение на 1 листе. В/ч НОМЕР_1 входила в состав в/ч НОМЕР_2 . Отримав дозу опромінення 25 (двадцять пять) рентген. Місце дислокації частини за вказаний період с. Оране. Примітка: Финансовые документы на выплату денежного содержания в/ч НОМЕР_1 за май 1986 г. на хранение в архив не поступали.
Як вказано в довідці № 3354 від 10.12.1990 року Балаклійського районного військового комісаріату позивача було призвано на спеціальні збори з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 29.04.1986 року по 26.05.1986 року. Перебував в 30 км. зоні ком. Відділення хім. засобів спец. обробки.
Відомості щодо призову на військові збори аналогічного змісту містяться у військовому квитці серії НОМЕР_3 , виданому 18.05.1981 р. Балаклійським РВК Харківської області.
Згідно наказу командира військової частини № 83279 № 6 від 03 червня 1986 року «Про перелік військових частин військової частини № 83279 працюючих в 3 зоні небезпеки» військова частина № НОМЕР_1 входила до складу військової частини № 83279 та з 05 травня 1986 року виконували роботи в 3 зоні небезпеки.
Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/180 від 30.10.2012 року в умовах напруженої обстановки по денний облік виїздів в зону небезпеки у в/ч в перші після аварійні дні не вівся. Перші накази почали видаватись по в/ч НОМЕР_2 з 06.06.1986 року у зв`язку з відбуванням особливого складу в/ч НОМЕР_2 для роботи на території ЧАЕС.
Наказ № 6 від 03.06.1986 року було видано з метою уточнення даних про військові частини та їх особовий склад , які виконували роботи в 3 зоні небезпеки.
За інформацією Державного агентства України з управління зоною відчуження, перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію Законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Поняття «зона підвищеної радіації» законодавчо не визначено, а застосовувалось деякими командирами військових частин для всієї території 30-км зони Чорнобильської АЕС (зони відселення).
Зони небезпеки визначались відповідно до радіаційної ситуації в місцях виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за показниками потужності експозиційної дози. Держкомгідромету СРСР було доручено двічі на місяць станом на 1 та 15 числа забезпечувати Урядову комісію інформацією про радіаційну ситуацію на зазначених територіях. Рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об`єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією (від 07.08.1986 року № 87, від 19.08.1986 року № 108, від 18.09.1986 року № 173 та від 05.01.1987 року № 339).
При виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках залежно від потужності експозиційної дози територію зони відчуження було поділено на 1-у, 2-у, 3-ю зони небезпеки та зону особливого контролю.
До зони небезпеки № 3 належали території з рівнями іонізуючого випромінення від 100 млР/год і вище, до зони небезпеки № 2 - від 20 млР/год до 100 млР/год, до зони небезпеки № 1 - від 5 млР/год до 20 млР/год, до зони особливого котролю - від 2 млР/год до 5 млР/год.
Позивач виконував роботи саме в зоні № 3 в період з 01.05.1986 року по 26.05.1986 року, так як згідно Наказу №6 від 03.06.1986 року командиру військової частини «про перелік військових частин частини НОМЕР_2 , які працюють в зоні № 3, військова частина №37528 працювала саме в зоні № 3 з місцем дислокації с. Оране.
В архівній довідці № 68297 від 07.11.2012 року Галузевого державного архіву Міністерства оборони України вказано, що дозу опромінення позивач отримав 25 рентген.
Колегія суддів зазначає, що про те, що позивач виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ARC у зоні відчуження, свідчить також отримана ним гранично допустима доза опромінення 25 рентген, встановлена наказом Міністра оборони СРСР від 21.05.1986 року № 110 для військовослужбовців, залучених до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно картки обліку доз радіаційного опромінення я отримував дозу опромінення:
2.05.86 1,0 рентген;
3.05.86 1,0 рентген;
4.05.86 1,0 рентген;
5.05.86 0,5 рентген;
6.05.86 0,5 рентген;
7.05.86 1,0 рентген;
8.05.86 1,0 рентген;
9.05.86 1,0 рентген;
10.05.86 0,5 рентген;
11.05.86 3,5 рентген;
12.05.86 3,5 рентген;
13.05.86 1,0 рентген;
14.05.86 0,5 рентген;
15.05.86 1,0 рентген;
16.05.86 1,0 рентген;
17.05.86 1,5 рентген;
18.05.86 0,7 рентген;
19.05.86 0,8 рентген;
20.05.86 0,8 рентген;
21.05.86 0,8 рентген;
22.05.86 0,8 рентген;
23.05.86 1,0 рентген.
Велике середнє значення добової дози опромінення - більше 1 рентгена на добу - може свідчити про виконання робіт в дозових полях високої інтенсивності, вищої, ніж 100 млР/год, що фактично є підтвердженням виконання роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні № 3, оскільки лише на території зони відчуження здійснювався індивідуальний дозиметричний контроль.
Основною дозиметричною величиною у сфері радіаційної безпеки є еквівалентна поглинена доза, одиницею виміру якої є бер. Доза у рентгенах, зазначена у довідках осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з певною похибкою може бути виражена такою ж цифрою у берах.
Вказане також підтверджено Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року по справі № 639/12329/14-ц (провадження 2-о/639/10/15), яким на підставі вищевикладених даних вже встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебував в 3-й зоні небезпеки в період з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року.
При цьому будь-яких даних щодо залишення позивачем в період з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року території військової частини НОМЕР_2 , яка у вказаний період дислокувалась в 3-й зоні небезпеки, чи відсутності його на території вказаної частини, відповідачем не надано.
Ч.2 ст.124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Ч. 5 цієї статті передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Ч. 1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Згідно ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Ч. 1 ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Ч. 1 ст. 72 КАС України регламентовано, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року по справі № 639/12329/14-ц (провадження 2-о/639/10/15) розглянуто відповідно до положень цивільного законодавства, ним встановлені обставини відносно ОСОБА_1 , особи, яка є позивачем в адміністративній справі, отже в силу положень ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року по справі № 639/12329/14-ц (провадження 2-о/639/10/15), зокрема щодо того, що позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 3-й зоні небезпеки у період з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року, не потребують доказування при розгляді даної справи.
Ч. 1, 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами; видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством (аналогічна норма міститься в п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок).
Пунктом 7 вказаного Порядку встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Видача довідок про заробітну плату за період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводиться підприємствами за нормативними документами того часу. Зокрема, у 1986 році за: постановою ЦК КПРС, Президії ВР СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 р. №524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 р. №964-рс; постановою Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 №1031-рс; постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. №665-195 (постановою УРСР від 10.06.1986 р. №207-7).
Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 для працівників, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії в зоні радіоактивного випромінення, був встановлений 6-годинний робочий день та 6-ти денна робоча неділя.
Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964 були встановлені зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розділеної на III, II, I зону небезпеки, провадилась відповідно у 5, 4, 3 - кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, відряджених у зону відчуження, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-, 2- кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.
Оплата праці за дні роботи в зоні небезпеки виходить із годинної тарифної ставки працівника, коефіцієнта кратності та кількості відпрацьованих у зоні відчуження годин (із розрахунку 6-годинного робочого дня).
За роботу у вихідні (для зони відчуження неділі) і святкові дні середньомісячний заробіток не зберігався (роботу у ці дні оплачували за фактично відпрацьований час у подвійному розмірі відповідно до ст. 107 КЗпП УРСР, а також проводилась оплата кратності залежно від зони небезпеки).
Оплата роботи у зоні відчуження у святкові та вихідні дні проводилась за правилами ст. 107 КЗпП УРСР за фактично відпрацьовані у святковий чи вихідний день години, із застосуванням показників кратності:
· відрядникам - за подвійними відрядними розцінками ;
· працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками у розмірі подвійної годинної або денної ставки;
· працівникам, які одержують місячний оклад у розмірі одинарної годинної або денної ставки понад оклад, якщо робота проводилась в межах місячної норми робочого часу і в розмірі подвійної годинної або денної ставки понад оклад, якщо робота проводилась понад місячну норму.
Оплата у зазначеному розмірі проводилась всім працівникам (як з нормованим, так із ненормованим робочим днем) за години, фактично відпрацьовані у святковий та вихідний день (роз`яснення Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 08.08.1966 № 13/11-21).
Відповідно до ст.72 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок», за військовозобов`язаними, що призвані на збори, зберігається середній заробіток за весь час їх проходження.
Також згідно п.4 Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходженні служби в запасі, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 22.04.1982 року, № 95/4-132, за працівниками, яких було призвано на збори, зберігалися посада (робота) і середній заробіток за весь час зборів, включаючи час у дорозі до військової частини і назад.
Аналогічні роз`яснення надано Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища».
В довідці про заробітну плату № 139 від 31.03.2015 року, виданої АТ «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА» вказано кількість днів 22, годин 132, що відповідає 6-ти годинному робочому дню, при цьому за 5 днів або 30 годин за роботу у вихідні та святкові дні проведено доплату, так як оплата за роботу у вихідні та святкові дні проводиться у подвійному розмірі. Зону вказано 3, кратність оплати 4, при цьому збережено середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження, тобто сумарна кратність в третій зоні не перевищує 5-ти кратний розмір. Тарифна ставка вказана 0,659 крб. і повністю відповідає тарифній ставці за основним місцем роботи та не є підвищеною, тобто цілком виконано норми законодавства щодо видачі довідок про заробітну плату та її обчислення за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема пункту 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та розпорядженню Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964.
Згідно Листа Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС і Міністерства фінансів України від 29.10.1992 року № 09-3751, № 1082/3к, № 13-412/308 у зв`язку з численними запитами про порядок вирішення грошових вимог осіб, які брали участь у роботах в зоні відчуження в 1986 - 1987 роках, роз`яснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986 - 1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України. Що і було зроблено підприємством при перерахунку заробітної плати в зв`язку з підтвердженням позивачем виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3-й зоні небезпеки в період з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року.
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава (стаття 1). Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3). Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (стаття 6). В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (стаття 8). Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (стаття 9). Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55).
У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 7 КАС України закріплює, що верховенство права та законність є принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах, а статті 8 і 9 роз`яснюють зміст цих принципів.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Прийняття рішення про призначення чи перерахунок пенсії чинним законодавством віднесено до компетенції органів пенсійного фонду.
Між тим, за вказаних обставин, Відповідач не вправі позбавити Позивача права на перерахунок пенсії.
Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що довідка про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3 зоні небезпеки з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року ОСОБА_1 № 139 від 31.03.2015 року, видана Публічним акціонерним товариством «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА» відповідно до положень чинного законодавства, тому дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за довідкою про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3 зоні небезпеки з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року № 139 від 31.03.2015 року, виданої Публічним акціонерним товариством «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА», є протиправними та відповідачу необхідно здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року за довідкою про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3 зоні небезпеки з 02.05.1986 року по 23.05.1986 року № 139 від 31.03.2015 року, виданої Публічним акціонерним товариством «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА» та проводити відповідні виплати, а також є протиправним і підлягає скасуванню Рішення Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області № 166237 від 22.04.2015 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно заяви від 14.04.2015 року та наданої довідки про заробітну плату № 139 від 31.03.2015 року, виданої АТ «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА».
Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що постанова Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 року по справі № 610/1451/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області залишити без задоволення.
Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015р. по справі № 610/1451/15-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. П`янова Я.В.