Справа № 28100/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2011 р.справа № 2а-16998/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Верховина»Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове обєднання»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року по справі №2а-16998/09/0470 за позовом Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську до Дочірнього підприємства «Верховина»Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове обєднання» про звернення стягнення на активи, -

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у м. Дніпродзержинську звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила звернути стягнення на активи відповідача в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 376260,87 грн., частину прибутку у сумі 18215,84 грн. та єдиного податку у розмірі 1029,25 грн. В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач в результаті несплати поточних податкових зобовязань станом на 29.09.09 року має податкову заборгованість у сумі 395505,96 грн. Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», активи платника податків можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. Вказуючи на те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує податкову заборгованість, позивач просив його позов задовольнити.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду мотивована наявністю у відповідача підтвердженої податкової заборгованості, яку останній у добровільному порядку не сплачує.

Не погодившись з постановою суду, відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано строки давності, у межах яких податковий орган може звернутися до суду про стягнення податкового боргу. Так, позивач вказував на те, що до спірних правовідносин, в частині строків звернення з позовом до суду, мають бути застосовані вимоги ст..99 КАС України, а не Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Дочірнє підприємство «Верховина»Комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове обєднання», зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку платників податків в ДПІ.

Станом на 29.09.2009р. відповідач має податкову заборгованість в сумі 395 505,96грн., у тому числі податковий борг: з податку на прибуток у розмірі 376260,87 грн., частину прибутку у сумі 18215,84 грн. та єдиного податку у розмірі 1029,25 грн. Розрахунок та період виникнення податкової заборгованості міститься в довідці ДПІ (а.с.14).

Наявність податкового боргу, який відповідачем не погашається у добровільному порядку, стало підставою для звернення ДПІ з відповідним позовом до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та з огляду на наявність узгодженого податкового зобовязання, яке у добровільному порядку не сплачувалося відповідачем, звернув стягнення на активи відповідача в рахунок погашення податкового боргу .

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції правильно встановив розмір податкового боргу відповідача та підстави його виникнення.

Відповідач, у поданій апеляційній скарзі, не спростовує розмір узгоджених податкових зобовязань та підстави їх виникнення, але вважає, що відповідачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про стягнення податкової заборгованості. При цьому, такі доводи обґрунтовував посиланням на ст..99 КАС України.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 99 КАС України, в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлювався загальний річний строк звернення до суду з позовом.

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

Відповідно до преамбули Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», №2181, який був чинним на час звернення ДПІ з позовом до суду та розгляду справи у суді першої інстанції, цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Отже, спеціальним Законом у сфері оподаткування, який діяв на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, був Закон №2181.

Відповідно до пп..15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону №2181 у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Таким чином, строк давності, який встановлений для стягнення податкового боргу, визначено у 1095 днів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованість висновків суду першої інстанції, у звязку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Верховина»Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове обєднання»залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року по справі №2а-16998/09/0470 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст..212 КАС України.

(Ухвалу виготовлено у повному обсязі 11.10.2011р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська