Справа № 511/2001/15-а
Суддя: Іванова О. В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 511/2001/15-а
Номер провадження: 2-а/511/28/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі головуючого: судді Іванова О. В.

при секретарі Кириловій І.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Роздільна позовну заяву ОСОБА_1 до старшого державного виконавця ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеської області Цепак О.Я., начальника ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеської області на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, суд -

В с т а н о в и в:

До Роздільнянського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеської області Цепак О.Я. Представника заявника ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 згідно якої просить: поновити строк для звернення до суду на оскарження рішень, дій та бездіяльність старшого державного виконавця, визнати постанову про зупинення виконавчого провадження неправомірною; скасувати постанову про зупинення; визнати бездіяльність державного виконавця Цепак О.Я. щодо невиконання рішення суду неправомірними; зобов`язати державного виконавця перевірити виконання рішення та накласти на боржника штраф; зобов`язати державного виконавця у разі навиконання рішення за виконавчим листом, внести подання про притягнення боржника до відповідальності органами міліції. Просив поновити строк для оскарження, оскільки пропущений з поважних причин.

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що станом на 14.07.2015р. було зроблено лише дві виконавчі дії, а саме відкрите виконавче провадження та зупинено виконавче провадження, тобто порушені вимоги ст. 75 Закону, чим припущено бездіяльність державним виконавцем та потрібно його зобовязати вчинити вказані певні дії.

Ухвалою суду від 28.07.2015р. до розгляду справи притягнутий в якості другого відповідача начальника ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеської області.

Справа розглянута без участі сторін, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, надали заяви з проханням проводити судове засідання без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі докази у їх сукупності в тому числі виконавче провадження, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав з огляду на наступне.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 2677-VІ від 04.11.2010 року з наступними змінами (надалі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) передбачено право державного виконавця зупинити виконавче провадження: 1) у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання; 2) прохання боржника, який проводить строкову службу Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 3) у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 4) у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини; 5) за заявою стягувача у разі його перебування у відпустці за межами населеного пункту, де він проживає.

Статтею 37 Закону встановлено вичерпний перелік коли виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

Згідно ст. 82 ч.ч. 1, 2 Закону боржник має право оскаржити до суду рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що на виконання постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.10.2014 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Єгорівської сільської ради про визнання рішення незаконним, зобовязання вчинити певні дії видано виконавчий лист, який за заявою стягувача було направлено до Відділу ДВС Роздільнянського міськрайонного управління юстиції Одеської області для виконання.

З дослідженої в судовому засіданні копії виконавчого провадження, номер за ЄДРВП: 47334199 вбачається:

Заява стягувача ОСОБА_1 та виконавчий лист надійшли на виконання до відділу ДВС Роздільнянського МУЮ 14.04.2015 року.

17.04.2015р. державним виконавцем Цепак О.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по справі та вказане виконавче провадження внесено до ЄДРВП № 47334199, боржнику наданий 7-денний строк для добровільного виконання рішення.

27.04.2015р. державним виконавцем Цепак О.Я. складено Акт про неможливість виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця від 28.04.2015р. було відкладено провадження виконавчих дій у звязку з тим, що державний акт знаходиться у ОСОБА_4 та він не скасований судом, також справа знаходиться в апеляційному суді.

24.06.2015р. постановою держвиконавцем ОСОБА_3 вказане виконавче провадження зупинено на підставі ст. 38 ч. 1 п. 1, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 24.06.2015р. до суду направлено заяву про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення суду.

20.07.2015р. до ВДВС Роздільнянського МУЮ Роздільнянським районним судом була повернута заява про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду без розгляду.

Постановою державного виконавця Цепак О.Я. 27.07.2015р. винесено постанову про поновлення вказаного виконавчого провадження.

Таким чином, судом встановлено, що зупиняючи виконавче провадження на підставі ст. 38 ч. 1 п. 1, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень та будь-яких порушень вимог Закону не припустив, тому підстав для визнання вказаної постанови неправомірною, судом не встановлено.

Разом з тим, при зверненні до суду з позовом позивач просив скасувати зазначену постанову про зупинення, але суд вважає, що в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки постанова про зупинення від 24.06.2015р. скасована самим державним виконавцем, тому підстави для її повторного скасування - відсутні.

Щодо вимог позовної заяви:

1) про визнання бездіяльності неправомірною в частині :

- не перевірки виконання рішення суду не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого для самостійного виконання рішення;

- не накладення на боржника штрафу відповідно до ст. 89 Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно не перевірення стану виконання рішення;

- не внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до відповідальності;

2) про зобовязання державного виконавця вчинити певні дії, а саме:

- перевірити виконання рішення не пізніше ніж наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 Закону для самостійного виконання рішення суду;

- у разі невиконання рішення накласти на боржника штраф відповідно до ст. 89 Закону і не пізніше 5-ти робочих днів з дня його накладення повторно перевірити стан виконання рішення суду;

- у разі невиконання рішення суду внести подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до відповідальності згідно з законом, то суд зазначає наступне.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону України «Про виконавчу службу», зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст. 7 Закону - використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

В силу ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і в порядку, що визначені виконавчим документом, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом (ст. 25 ч. 2 Закону).

Статтею 75 ч.ч. 1 - 4 Закону передбачені загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Вказаною нормою Закону встановлений порядок дій державного виконавця при виконанні рішення. Так, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до положень ст. 89 ч.1 та ч. 2 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну або юридичну особу та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Оскільки всі вищезазначені норми Закону прямо вказують на порядок дій державного виконавця та зобовязують його вчинити певні дії у зазначений термін, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем доведено, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, тому вказаний строк підлягає поновленню.

Суд вважає, що оскільки судом було встановлені порушення вимог закону, тому контроль за виконанням вказаної постанови суду слід покласти на начальника ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеської області.

Керуючись ст.ст. 18, 181 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року зі змінами, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого державного виконавця ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеської області Цепак О.Я., начальника ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеської області на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця. задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міськрайонного управління юстиції Одеської області неправомірними щодо:

- не перевірки виконання рішення суду не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого для самостійного виконання рішення;

- не накладення на боржника штрафу відповідно до ст. 89 Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно не перевірення стану виконання рішення;

- не внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до відповідальності;

Зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міськрайонного управління юстиції Одеської області вчинити певні дії, передбачені ст.ст. 25, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження»:

- перевірити виконання рішення не пізніше ніж наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 Закону для самостійного виконання рішення суду;

- у разі невиконання рішення накласти на боржника штраф відповідно до ст. 89 Закону і не пізніше 5-ти робочих днів з дня його накладення повторно перевірити стан виконання рішення суду;

- у разі невиконання рішення суду внести подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до відповідальності згідно з законом, то суд зазначає наступне.

Контроль за виконанням вказаної постанови суду покласти на начальника ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеської області.

В задоволенні іншої частини позовної заяви щодо визнання неправомірної постанови про зупинення від 24.06.2015р. та скасування вказаної постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови , а в разі складання постанови відповідно до ст.160 КАС України з дня складання в повному обсязі, або на протязі 10 днів з дня отримання постанови..

Суддя: ОСОБА_5