Справа № 21371/10
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2011 р.справа № 2а-216/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Хімушкіній О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому, з урахуванням уточнень (а.с. 38-40) просив зобовязати відповідача внести зміни до наказу від 25.12.2008 р. № 407, де вказати замість у відставку за пунктом 99 підпункт 1 (після закінчення строку контракту), а у відставку за пунктом 98 абзац 2 (у звязку з досягненням граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про загальний військовий обовязок та військову службу»з виключенням з військового обліку).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на момент звільнення позивачу виповнилось 40 років, він не підлягав постановленню на військовий облік, внаслідок чого, його необхідно було звільнити за абз.2 п. 98 Положення про проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 629 (далі по тексту Положення) з виключенням з військового обліку, а не за пп.1 п. 99 цього положення як це здійснив відповідач.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити його вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального та матеріального права, та не вірно зроблено висновки про дійсні обставини справи.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні та залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав. Представник відповідача підтримала доводи викладені в запереченні та просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови не знаходить підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.04.2008 р. з позивачем укладено контракт про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту № 655/08 строком на 8 (вісім) місяців.

25.10.2008 р. позивач подав рапорт про звільнення його зі служби за закінченням строку контракту, який 22.12.2008 р. погоджено начальником ЗДПО-4.

Наказом відповідача від 25.12.2008 р. № 407 о/с прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1, командира відділення 29-ої державної пожежної частини по охороні ВАТ «ОСОБА_2 Кривий Ріг»м. Кривий Ріг, з 25.12.2008 р. звільнено зі служби з виключенням із списків особового складу кадрів МНС України та зняттям з усіх видів грошового забезпечення у відставку за пунктом 99, підпункт 1 Положення (після закінчення строку контракту). Підстава: контракт, рапорт, подання начальника ЗДПО-4.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при звільненні позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові та організаційні засади у сфері цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та військового характеру, повноваження органів виконавчої влади та інших органів управління, порядок створення і застосування сил, їх комплектування, проходження служби, а також гарантії соціального і правового захисту особового складу органів та підрозділів цивільного захисту регулюються Законом України «Про правові засади цивільного захисту».

Згідно з ст. 42 Закону України «Про правові засади цивільного захисту», порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту визначається цим Законом та Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.45 цього Закону особовий склад органів і підрозділів цивільного захисту комплектується на контрактній основі. Типова форма контракту затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань цивільного захисту.

Відповідно до п. 6. Положення № 629 граничний вік перебування на службі в органах і підрозділах цивільного захисту встановлюється для осіб рядового, молодшого та середнього начальницького складу - до 50 років.

Позивач за військовим званням - старший матрос, за спеціальним званням прапорщик.

Пунктом 98 Положення № 629 передбачено, що звільнення із служби осіб рядового і начальницького складу проводиться:

у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу», і за станом здоров'я придатні до військової служби;

у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу», або визнані військово-лікарською комісією непридатними за станом здоров'я до військової служби, з виключенням з військового обліку.

Відповідно до п. 99 Положення № 629 контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу, які проходять службу за контрактом, звільняються із служби:

1) після закінчення строку контракту;

2) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі;

3) за станом здоров'я - на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до служби;

4) у зв'язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України;

6) у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу;

7) у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту;

8) у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду.

Положення містить вичерпний перелік підстав звільнення із займаної посади, а тому звільнення особи, яка проходила службу за контрактом з органів цивільного захисту відбувається на підставі п. 99 Положення № 629.

На момент звільнення позивач не досягнув граничного віку перебування на службі, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення позивача зі служби на підставі п. 98 Положення.

Крім того колегія суддів погоджується із висновком суду що звернувшись до суду 23 грудня 2009 року позивач пропустив місячний строк звернення до суду у справах про звільнення з публічної служби з моменту вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки(. 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ»від 06.03.2008 р. № 2) і посилання апелянта на те, що їм оскаржується саме зміст наказу є безпідставним.

Таким чином, судом першої інстанції правильно дана правова оцінка обставин по справі, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, доводи викладені апелянтами зводяться до переоцінки висновків, зроблених судом першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 07.02.2011 р.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко