Справа № 9101/902/2011
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2011 р. справа № 2а-2092/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Семененка Я.В. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2010 р. у справі №2а-2092/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

28.10.2010 р. позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив поновити строк позовної давності, як пропущений з поважної причини, визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2010 р. в сумі 8282,90 грн., зобовязати відповідача нараховувати надалі позивачу щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2010 р. (Суддя Грищенко В.М.) позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення невиплаченої соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01.01.2006 року по 27.04.2010 року залишені без розгляду.

Постановою суду від 11.11.2010 р. возовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо невиконання за період з 28.04.2010 р. по 28.10.2010 р. приписів згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з 28.04.2010 р. по 28.10.2010 р. з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

Дана адміністративна справа розглянута судом першої інстанції відповідно до ст. 183-2 КАС України, в порядку скороченого провадження.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати в частині нарахування та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01 січня 2006 року по 28 квітня 2010 року. Визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії за період з 01.01.2006 року по 28 квітня 2010 року.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що строк позовної давності пропущений ним з поважних причин, оскільки про порушення прав йому стало відомо від інших постраждалих від порушень відповідачем ОСОБА_2 України.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 197 КАС України, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що передбачене Законом України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії є окремим видом соціальної підтримки певної категорії населення, означеним Законом врегульований окремий вид правовідносин, але при цьому строк для звернення до суду не встановлений, колегія суддів вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Залишаючи без розгляду позов в частині стягнення невиплаченої соціальної допомоги за період з 01.01.2006 р. по 27.04.2010 р., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не обґрунтовано поважність причини пропуску строку для подачі позову до суду.

З огляду на визначені позивачем вимоги, фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Наведені позивачем доводи не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки жодна норма законодавства України не обмежує та не обмежувала конституційно закріплене право особи на судовий захист своїх прав і свобод.

Інші обставини, які б свідчили про поважність причини звернення до суду з даним позовом з пропуском законодавчо встановленого строку, позивачем не визначені, із матеріалів справи не вбачаються, у звязку з чим колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані визначені ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України правові наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Тобто, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та виніс законне та обґрунтоване рішення, що не дає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2010 р. у справі №2а-2092/10 залишити без змін, абзац 3 резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 28.04.2010 р. по 28.10.2010 р. з урахуванням виплачених сум.»

Ухвала суду відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк