Справа № 171/3032/14-а(2-а/171/9/14)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
28 липня 2015 рокусправа № 171/3032/14-а(2-а/171/9/14)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.
суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.
за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено: скасувано рішення Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про відмову в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком № 2 згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області зарахувати до пільгового стажу позивачу наступні періоди роботи, навчання та строкової служби:
- з 01.09.1976 року до 02.05.1977 року - період навчання в ПТУ № 16 м. Зеленодольська Дніпропетровської області,
- з 03.05.1977 року по 31.05.1979 року - період строкової військової служби в лавах Радянської армії,
- з 12.08.1980 року до 26.01.1988 року - період роботи на Апостолівському заводі залізо-бетонних виробів,
- з 27.01.1988 року до 16.07.1989 року та 0 01.12.1989 року по 28.06.1991 року - період роботи в військовій частині № НОМЕР_1 ,
- з 17.07.1989 року до 01.12.1989 року - період роботи в військовій частині № НОМЕР_2 ,
- з 04.07.1991 року до 06.01.1998 року - період роботи на підприємстві «Апостоловотепломережа»,
- з 08.01.1998 року по 09.07.2007 року - період роботи в Апостолівському управлінні експлуатації газового обладнання.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області здійснити нарахування позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 31.03.14 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.
Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.03.2014 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Апостоловському районі Дніпропетровської області з письмовою заявою про призначення його пенсії на пільгових умовах (Список № 2) відповідно до ст. 13 закону України «Про пенсійне забезпечення».
Управління пенсійного фонду України в Апостоловському районі Дніпропетровської області листом № 4037/05/38 повідомило позивача про відмову у призначені йому пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю довідок з підприємств, де він працював, про підтвердження записів у трудовій книжці.
У вказаному листі УПФУ в Апостоловському районі Дніпропетровської області посилається на невідповідність посад, зазначених у трудовій книжці ОСОБА_1 посадам, передбаченим Списком №2, які були чинні у відповідні періоди (відповідно до наказів з особового складу я працював електрозварником арматурних сіток і каркасів, а згідно відомостей нарахування заробітної плати моя посада зазначена в різній інтерпритації, як «електрозварник», «зварник», «елект.» та «арматурник»). Іншою підставою для відмови УПФУ в Апостоловському районі Дніпропетровської області вважає відсутність у трудовій книжці відомостей про характер виконуваної позивачем роботи.
Відповідно до ст. 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та створення комісій районних управлінь Пенсійного Фонду України, передбачено постановою правління Пенсійного Фонду України від 10.11.2006 року №18-1.
Відповідно до П.7 цього Порядку для виконання покладених на комісії завдань їм надається право, серед іншого, отримувати у встановленому порядку від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи; п.12 Порядку передбачено обов`язок головних управлінь Пенсійного Фонду України надавати заявникам допомогу у зборі необхідних документів.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» №637 від 12.08.1993 року передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження соціального трудового стажу приймаються уточнювальні довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до п.17 вищезазначеної постанови за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх в наслідок ліквідації підприємств, установ, організацій або за відсутності архівних даних та з інших причин ніж в п.17 цього порядку, трудовий стаж (до 2004 року) установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємству, в установі, організації і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 з 12.09.1980 року, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на Апостолівський завод залізобетонних виробів на посаду «арматурщик-электросварщик 3 разряда» (мовою оригіналу) (наказ № 155-л від 12.09.1980 року, запис в трудовій книжці № 5).
Як видно, у вказаний період для обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовувався Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР №1173, що діяв з 22.08.1956 року по 26.01.1996 року. У вищезазначеному Списку № 2 відсутня така професія як «арматурщик-электросварщик», ним передбачено професію «электросварщик» (розділи XXI,XXXI (общие профессии)).
Відповідно до наказів № 198- л від 28.09.1984 року (запис в трудовій книжці № 6) та № 100-л від 10.06.1987 року (запис в трудовій книжці № 7) позивачу були присвоєні 4-й та 5-й розряди «электросварщика арматурных сеток и каркасов» (мовою оригіналу).
26.01.1988 року ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади (наказ № 13-л від 2б.01.1988 року, запис в трудовій книжці № 8).
Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що запис в трудовій книжці ОСОБА_1 у графі професії «арматурщик- электросварщик» є помилковим, оскільки з 12.09.1980 року по 26.01.1988 року працював на заводі зварювальником («сварщиком», російською мовою), що може бути частково підтверджено відомостями про нарахування заробітної плати за відповідні періоди часу, де зазначено професії «зварник» та «електрозварник» (згідно довідки архівного відділу від 07.04.2014 року, та копіями наказів з особового складу).
Відповідні обставини також встановлено показаннями свідків ОСОБА_2 , яка працювала на Апостолівському заводі залізобетонних виробів на наступних посадах - «контрольный мастер ОТК», «мастер» та «мастер формовочного цеха» (мовою оригіналу), ОСОБА_3 , який у відповідний період (згідно даних його трудової книжки) працював на Апостолівському заводі залізобетонних виробів на наступних посадах - «главный инженер» та «начальник ППО»(мовою оригіналу), які працювали із ОСОБА_1 на Апостолівському заводі залізобетонних виробів, а також підтвердили той факт, що особисто знали його по спільній роботі на цьому підприємстві, стосовно якого вони підтвердили його роботу в якості електрозварника арматурних сіток та каркасів повний робочий день.
Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що оскільки відсутність чи незбереження даних про нарахування заробітної плати у відповідні періоди сталися не з вини позивача, тому це не може бути підставою для відмови у підтвердженні стажу роботи. Крім того, положення Списку №2, який застосовувався у вищезазначений період часу, не вимагали відображення характеру роботи.
Також, як встановлено судом першої інстанції, 27.01.1988 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду електрозварювальника в військову частину № НОМЕР_1 . 17.07.1989 року був переведений в військову частину № НОМЕР_4 , де також працював електрозварювальником, але в його трудовій книжці помилково було здійснено запис не існуючої професії «газоелетрозварювальник». З 01.12.1989 року знову був переведений в військову частину № НОМЕР_5 , де також продовжував працювати електрозварювальником до 28.06.1991 року.
Зазначені обставини встановлено за показаннями свідків ОСОБА_4 , яка працювала у вказаних військовий частинах машиністом ВНС та лаборантом ХВО та ВНС, ОСОБА_5 , який працював у вказаних військовий частинах машиністом погрузчиком та бульдозеристом, та які працювали із позивачем в вказаних військових частинах та підтверджують, що позивач працював повний робочій на посаді елетрозварювальника.
04.07.1991 року ОСОБА_1 був прийнятий на підприємство «Апостоловотеплосеть» на посаду «газозлектросварщик 5 разряда» (мовою оригіналу), згідно наказу № 78-к від 04.07.1991 року) та працював на цій посаді до 06.01.1998 року, тобто до звільнення (наказ № 2-ок від 06.01.1998 року), про що свідчать записи № 14 та № 15 трудової книжки позивача.
Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на те, що вищевказана професія була передбачена Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №ю від 26.01.1991 року та дійсним до 11.03.1994 року, тобто і в зазначений час.
01.08.1992 року постановою Кабінету Міністрів України № 442 було затверджено порядок проведення атестації робочих місць, згідно якого за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях, незалежно від форм власності і господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих.
Суд першої інстанції правомірно вважає, що у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця на підприємстві «Апостоловотеплосеть» до прийняття вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України № 442, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах повинно бути зараховано період часу з 04.07.1991 року по 01.08.1992 року.
Відповідні обставини встановлено показаннями свідків ОСОБА_6 , яка у відповідний період працювала на посаді - «инженера по технике безопасности» (мовою оригіналу), ОСОБА_7 , який у відповідний період працював на наступних посадах - «главный инженер» та «начальник теплосети» (мовою оригіналу), та які працювали разом з позивачем. на підприємстві «Апостоловотеплосеть», особисто знали його по спільній роботі на цьому підприємстві, стосовно якого вони підтвердили роботу позивача в якості електрогазозварника повний робочий день.
З 08.01.1998 року по 09.07.2007 року ОСОБА_1 працював в «Апостоловском управлении по эксплуатации газового оборудования» на посаді «газоэлектросварщика» (мовою оригіналу), на підставі чого було винесено накази № 2-ок від 08.01.1998 року та № 187 від 09.07.2007 року, відповідно про що свідчать записи № 16 та № 17 трудової книжки позивача.
В зазначений період часу для обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовувалися Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №ю, який діяв з 26.01.1991 року по 11.03.1994 року та Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162, який діяв з 11.03.1994 року по 16.01.2003 року.
У вищезазначених Списках № 2 посада «газоэлектросварщик», що вказана в трудовій книжці ОСОБА_1 , відсутня.
Суд першої інстанції обґрунтовано вважає, що написання посади «газоэлектросварщик» в трудовій книжці ОСОБА_1 є помилковим, оскільки, згідно до довідки № 2 від 06.03.2014 року, виданої Апостоловським управлінням експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз», безпосередньо підтверджується факт роботи позивача за професією (посадою) «електрогазозварника ручного зварювання» та те, що він здійснював роботи по різанню та ручній зварці на апаратах газової зварки та електрозварки.
Вищезазначене підтверджується також наказом Апостоловського управління експлуатації газового господарства № 187 від 09.07.2007 року про припинення трудового договору, де професія (посада) ОСОБА_1 зазначена як «електрогазозварник» та наказом ВАТ «Дніпропетровськгаз» № 158 від 10.06.2005 року, яким було змінено назву професії з «газоэлектросварщик» на «електрогазозварник» та затверджено перелік професій, працівники яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України №3 6 від 16.01.2003 року мають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до Списку №1,2 і яким це право підтверджено результатами атестації робочих місць. Відповідно до вказаного наказу позивачу підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за роботу з особливо шкідливими та важкими умовами праці.
Свідки ОСОБА_8 , який працював на підприємстві «Апостоловское управление по эксплуатации газового оборудования» на посаді - «инженера по метрологии» (мовою оригіналу), ОСОБА_9 , який працював на підприємстві «Апостоловское управление по эксплуатации газового оборудования» на посаді - «слесаря по эксплуатации и ремонту газового оборудования» (мовою оригіналу) та ОСОБА_10 , який працюв на підприємстві «Апостоловское управление по эксплуатации газового оборудования» на посаді - «слесаря по ремонту и эксплуатации газового оборудования» (мовою оригіналу), підтвердили, що вони працювали із позивача на підприємстві, особисто знали його по спільній роботі на цьому підприємстві, стосовно якого вони підтвердили його роботу в якості газоелектрозварника, а також, що він з 12.01.1998 року по 31.07.2005 року, так і з 01.08.2005 року (час зміни назви професії) по 09.07.2007 року позивач здійснював роботи по різанню та ручній зварці на апаратах газової зварки та електрозварки повний робочий день.
До 31.12.2003 року діяв закон України «Про пенсійне забезпечення». Так, згідно із пунктом «д» статті 56 цього закону до стажу роботи зараховується період навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах , в училищах і на курсах із підготовки кадрів, підвищення кваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі, але за умови, що після навчання присвоєна кваліфікація і навчання відбувалося до 01 січня 2004 року. У цьому випадку час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про період навчання.
Гарантії соціального захисту учня, слухача та випускника професійно - технічного навчального закладу в статті 38 закону України «Про професійно - технічну освіту», відповідно до якої час навчання у професійно - технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою спеціальністю на перевищує трьох місяців.
Також, в статті 37 закону України «Про професійно - технічну освіту» зазначено, що інші питання соціального захисту учня, слухача професійно - технічного навчального закладу регулюються законодавством.
Відповідно до довідки № 489 від 20.11.2014 року та атестату № 192 навчання ОСОБА_1 було закінчено достроково 02 травня 1977 року у зв`язку з призивом 03.05.1977 року на строкову військову службу до лав Радянської армії.
Також, відповідно до положень статті 8 закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призиву на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно - технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності закону України «Про пенсійне забезпечення» або набрання чинності закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.
За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.
З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року - залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.
Головуючий: Ю.М. Дадим
Суддя: І.Ю. Богданенко
Суддя: С.А. Уханенко