Справа № 20411/10
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2011 р.справа № 2а-2763/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мельник В.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Потапові К.О.

розглянувши у відкритому судовому асіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2010р. у справі № 2а-2763/10/0470
за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровську
до про Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську зобов'язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИЛА:

25 лютого 2010р. Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровськ (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську (далі по тексту відповідач) включити до заліку відшкодування витрат понесених по виплаті та доставці пенсій пенсіонерам каліцтво яким заподіяно на підприємствах розташованих на території країн СНД за період з 01.12.2009р по 31.12.2009р. на суму 1074,83 грн., надбавку на догляд по інвалідності від трудового каліцтва та профзахворювання, які отримали травму на підприємствах, розташованих на території колишнього СРСР ОСОБА_1, включити зазанчених пенсіонерів до актів щомісячних звірок витрати по виплаті і доставці пенсій за період з 01.12..2009р. по 31.12.2009р. склажає 806,00 грн../а.с.3-5/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2010р. відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-2763/10/0470 /а.с.2/.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, просить суд зобовязати відповідача включити до актів щомісячної звірки витрати на виплату і доставку щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008р., особам, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за за період з 01.12.2009р. по 31.12.2009р.в сумі 1074,83 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2010р. у справі № 2а-2763/10/0470 у задоволенні адміністративного позову відмовлено (суддя Коблова О.Д.) /а.с. 39-42/.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що враховуючи положення Порядку відшкодування, якими визначено механізм відшкодування витрат, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, який не відповідає змісту прав УПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат.

Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя , не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції від 27.04.2010р. у даній адміністративній справі, та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити вимоги позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що позиція Верховного суду України щодо спорів такої категорії між Фондами викладена в постанові від 20.03.2007року, згідно якої, у разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків, Пенсійний фонд має право вирішувати спір у судовому порядку шляхом стягнення сум витрат.

Позивач надав суду клопотання, з проханням розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просила апеляційний суд, апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги та матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01 грудня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно, управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська було проведено з Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровску щомісячні звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

За наслідками зазначених звірок відповідач не прийняв до заліку суми щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, призначеної та виплаченої пенсіонерам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 р. № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" (далі - Постанова № 265), та суми витрат з виплати та доставки цієї допомоги та зазанчив, що у позивача відсутні особові справи постараждалих на виробництві ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому відповідач не має законних підстав щодо включення до акту звірки та подальшої виплати сум, які вимагає включити до акту звірки позивач, так як вони не є застрахованими відповідно до чинного законодавства у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України..

Щодо витрат з виплати адресної допомоги до пенсії, витрат з виплат підвищення до пенсії ОСОБА_2 , який отримав трудове каліцтво на територій колишнього СРСР, був громадянином ОСОБА_4 та переїхав на постійне проживання в Україну, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Державами-учасницями СНД в м. Москва 09.09.1994р. підписана Угода про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконання ними трудових обов'язків.

На підставі ст. 2 цієї Угоди відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (в тому числі під час втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівником трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої Сторони), смерті проводиться роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалося на працівника під час отримання ним каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Виплата пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання є частиною відшкодування шкоди.

Пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць СНД та членів їх сімей, здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають, що визначено Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана 13.03.1992р.

Відповідно до ст.3 Угоди призначення та виплата пенсій громадянам інших країн - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення та членам їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Всі витрати, повязані із здійсненням пенсійного забезпечення, несе держава, яка надає забезпечення.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду даної адміністративної справи, суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно того, що вимоги щодо прийняття до заліку для подальшого відшкодування сум витрат на виплату пенсій громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання в Україні, задоволенню не підлягають.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі з приводу відшкодування понесених позивачем витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат на її доставку, врегульовані нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», нормами Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697, нормами постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008р. «Про деякі питання пенсійного забезпечення громадян».

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року з наступними змінами та доповненнями, цей закон визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку). Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян»№265 від 26.03.2008р., встановлено що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів (пункт 1), у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму (пункт 2), виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога (пункт 4), щомісячна державна адресна допомога встановлюється з 1 квітня 2008 р. і переглядається у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність (пункт 5).

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697.

Відповідно до п. 3 Порядку Відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів а, в, г статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення»в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1094 від 21.01.2001р. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві»

Пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

При цьому, слід зазначити, що перелік сум, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та інших нормативно-правових актів та підлягають відшкодуванню відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697, встановлений п. 4 цього порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає і серед видів пенсійного забезпечення, які підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відсутній такий вид пенсійного забезпечення як державна адресна допомога та витрати на її виплату та доставку.

Тобто з урахуванням положень ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», п. 2 ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», наведені вище норми чинного законодавства дають можливість зробити висновок про відсутність правових підстав та визначеного чинним законодавством порядку (механізму) відшкодування відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України понесених Управліннями Пенсійного фонду України витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат на її виплату та доставку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач у справі, не прийнявши до заліку виплати державної адресної допомоги та витрати на її виплати та доставку, які були понесені позивачем, діяв у межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством, а суд першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної адміністративної справи та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було повно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано норми чинного матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, а тому в задоволенні апеляційної скарги позивача необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції від 27.04.2010р. у даній адміністративній справі залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровську залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровську - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 27.04.2010р. у справі № 2а-2763/10/0470 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 22.02.2010р

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко