Справа № 814/3949/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3949/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

за участю секретаря: Левицької З.С.

розглянув в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, та, посилаючись на протиправність висновків податкового органу щодо нереальності господарських операцій з його контрагентом ТОВ "АКСА" по факту отримання позивачем товару від останнього, просило визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення про визначення позивачу грошового зобовязання з податку на додану вартість № від 20.08.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані також тим, що будь-яких доказів про нікчемність укладеного правочину співробітниками податкового органу в ході перевірки встановлено не було, у зв'язку із чим висновки за актом перевірки ґрунтуються на припущеннях і є недоведеними. Зважаючи на наявність всіх належним чином оформлених первинних та бухгалтерських документів, які підтверджують господарську діяльність з зазначеним контрагентом та протиправність оскарженого податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся за судовим захистом.

За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 16 вересня 2013 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва № від 20.08.2013 року.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні первинні документи (договори, товарні та податкові накладні, платіжні документи), що підтверджують право на податковий кредит а відповідачем не надано доказів, які заперечують реальність господарських операцій, у зв'язку з чим платник податків не може бути позбавлений права на податковий кредит.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом не надано належну правову оцінку наявності акту про неможливість проведення зустрічної перевірки контрагента позивача ТОВ Акса та постанови Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №2а-4425/12/1470 про визнання недійсними реєстраційних та установчих документів ТОВ Акса. Отже, оскільки контрагент позивача не мав фізичної можливості виконати свої зобовязання по господарським договорам з позивачем, тому правочини не мають реального характеру та не можуть породжувати підстави для нарахування податкового кредиту.

Заперечень позивача на зазначену апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи підприємця виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 29.08.13. Основним видом діяльності підприємця ОСОБА_1 є роздрібна торгівля електропобутовими приладами, радіо- та теле- апаратурою, торгівля автомобільними деталями та приладдям (а.с.34).

Відповідачем документальна позапланова невиїзна позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань взаємовідносин ТОВ "АКСА" (а.с.8-19), результати якої знайшли відображення у акті №320/14-04-17-02-00/НОМЕР_1 від 09.08.2013 року.

У зазначеному акті відповідач дійшов висновку про необґрунтоване формування позивачем податкового кредиту на суму 20686 гривень за рахунок ТОВ "АКСА".

Зазначений висновок податківці обґрунтували двома обставинами: по-перше, наявністю Акту про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "АКСА", а по-друге, наявність постанови Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №2а-4425/12/1470 про визнання недійсними реєстраційних та установчих документів ТОВ "АКСА". З цього, податковим органом робиться висновок, що ТОВ "АКСА" не мало фізичної можливості виконати свої зобовязання по господарським договорам, які не мали, на їх думку, реального характеру, а таким чином не можуть породжувати підстави для нарахування податкового кредиту (а.с.18).

На підставі акту прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.08.2013 року про визначення ОСОБА_1 грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 31029 гривень, з яких 20686 гривень основного боргу та 10343 гривень штрафу (а.с.7).

Відповідно до первинного податкового обліку позивача ТОВ "АКСА" протягом липня-серпня 2010 року постачало позивачу: автомобільні сигналізації, автомагнітоли, імобілайзери, парковачні радари, антени, кондиціонери та ін. автомобільні прилади.

Підприємець ОСОБА_1 перерахував ТОВ "АКСА" 124118 гривень, у т.ч. податку на додану вартість в сумі 20686 гривень (а.с.28-33).

Суд першої інстанції не прийняв доводи відповідача щодо постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.10.12 по справі №2а-4425/12/1470 (а.с. 239) про визнання недійсними реєстраційних та установчих документів ТОВ "АКСА", оскільки це судове рішення, на думку суду, змінює правовідносини з моменту набрання законної сили, з 09.11.2012. До цього часу ТОВ "АКСА" вступало у адміністративні, цивільні, податкові правовідносини як цілком дієздатний субєкт. Інші учасники правовідносин не були та могли бути обізнані у наявності порушень на час створення цього господарського товариства, та не можуть нести за це відповідальність.

Однак суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до резолютивної частини зазначеної постанови визнано недійсними реєстраційні та установчі документи ТОВ "АКСА" з моменту перереєстрації ТОВ "АКСА" на ОСОБА_2. У мотивувальній частині зазначено. що вказана перереєстрація відбулась 02.07.2010 року. Отже, відповідно до постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.10.12 року реєстраційні та установчі документи ТОВ "АКСА" визнано недійсними з 02.07.2010 року, а не з 09.11.2012 року - дати набрання вказаною постановою законної сили, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Зазначеною постановою також встановлено, що жодних договорів, декларацій та інших документів ТОВ "АКСА" ОСОБА_2 не підписувала, ніякого відношення до ведення бухгалтерського та податкового обліку не мала та зареєструвала ТОВ на своє ім'я за винагороду без мети займання підприємницькою діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові, видаткові накладні, які стали підставою для віднесення сум позивачем до податкового кредиту, підписані ОСОБА_2, та складені 08.07.2010, 20.07.2010, 02.08.2010 та 12.08.2010 року, тобто після того як реєстраційні та установчі документи ТОВ "АКСА" визнано недійсними.

Згідно з п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 зазначеного Закону встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2. цієї статті наведеного Закону платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

За змістом пункту 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 165 податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника ПДВ.

Пунктом 5 цього Порядку визначено, що податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 Порядку.

За правилами заповнення податкової накладної, встановленими у пункті 18 Порядку, усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Податкові накладні яких стали підставою для формування позивачем податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України і Реєстрі платників податку на додану вартість від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності товариства контрагента, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, отже, виписані від її імені податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Також суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначає, що у позивача є не тільки обовязкові документи (видаткові, податкові накладні, платіжні доручення), а і документи, за якими можливо прослідкувати подальше використання у господарської діяльності придбаної у ТОВ Акса продукції (а.с.35-234).

Але апеляційний суд не погоджується з посиланням позивача в якості підтвердження товарності операцій на документи, які свідчать про подальше використання придбаного товару, оскільки вони ніяким чином не підтверджують отримання товару саме від ТОВ Акса.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у звязку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нової постанови суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року - скасувати та прийняти нову постанову суду.

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.08.2013 року - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин