Справа № 2а-4662/2011р.
Суддя: Грищенко В. М.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-4662/2011p.
№ 2а/0417/15/2012
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 березня 2012 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Грищенко В.М., розглянувши у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника управління начальника відділу нагляду в галузі звязку Східного управління Державної інспекції звязку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації України ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позовній заяві позивач посилалася на те, що нею була отримана постанова про накладення адміністративного стягнення № 1100/16.1 від 01.12.2011 року, яка була складена Заступником начальника управління начальником відділу нагляду в галузі звязку Східного управління Державної інспекції звязку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації України ОСОБА_2 на підставі протоколу №906/01/08/2 від 18.11.2011 року. Згідно даної постанови на позивача було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 145 КУпАП у вигляді штрафу розміром 150 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 2550,00 грн. Просила суд визнати неправомірними дії, зазначену постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Представник позивачки у судове засідання 30 січня 2012 року зявився. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. У судове засідання 06 березня 2012 року представник позивачки не зявився, повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги не визнав. Надав суду заперечення, в яких стверджує, що оскаржувана постанова винесена за повного зясування обставин справи про адміністративне правопорушення у точній відповідності із нормами матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що відповідачем було накладено на позивача адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 145 КУпАП у вигляді штрафу розміром 150 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 2550,00 грн. на підставі порушення нею, як директором Державного підприємства промислового спеціального звязку Промспецзв'язок, наступних вимог.

Пункту 3.6. Ліцензійних умов провадження діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного звязку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозвязку: місцевого, міжміського, міжнародного, затверджених рішенням НКРЗ від 10.12.2009 р. № 1789 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 13.01.2010 р. № 19/17314 (далі Ліцензійних умов), а саме ДППСЗ Промспецзв'язокне передбачило організацію альтернативного та резервного маршрутів викликів своїх абонентів до абонентів ТМЗК у м. Донецьк та м. Кривий Ріг.

На момент перевірки мережа фіксованого місцевого телефонного звязку ДП ПСЗ Промспецзв'язоку м. Донецьк та м. Кривий Ріг не мала інших взаємоз'єднань з телекомунікаційними мережами фіксованого телефонного звязку, крім ПАТ Укртелеком. Правопорушення позивача підтверджується її поясненнями, що робочий проект тільки розроблений.

Порушено вимоги п. 3.26 Ліцензійних умов, а саме ДППСЗ Промспецзв'язокздійснює розрахунки вартості послуг фіксованого телефонного звязку, яка є загальнодоступною телекомунікаційною послугою, за тарифами, які перевищують граничні, встановлені ст. 5 поз. 24 рішенням НКРЗ від 18.04.2011 р. № 157, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.04.2011 р. за №498/19236; що є порушенням п. 6 ч. 1 ст. 39 Закону України Про телекомунікації, п. 97 Правил надання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 р.

Відповідно до ч.1 ст 66 ЗУ Про телекомунікації тарифи на комунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами телекомунікацій самостійно, ч. 2 ст. 66 даного закону зазначено, що державному регулюванню шляхом встановлення граничних або фіксованих тарифів підлягають, зокрема, тарифи на загальнодоступні послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 62 ЗУ Про телекомунікації послуги фіксованого телефонного звязку (місцевий телефонний звязок) є загальнодоступною телекомунікаційною послугою.

Проте, директор ДППСЗ Промспецзв'язокнараховує високі суми розрахунків, що підтверджується Договором №205 від 31.12.2010 року.

Порушено вимоги п. 4.2 Ліцензійних умов, а саме ДППСЗ Промспецзв'язокне здійснило метрологічну експертизу та не отримало за її результатами висновок з визначенням необхідності проведення метрологічної атестації автоматизованої системи розрахунків за надані телекомунікаційні послуги, організованої на базі самостійно розробленого програмно-апаратного комплексу; ч. 3 ст. 26 Закону України Про телекомунікації,

Пунктом 6.3.5.1 ГСТУ 45.028-2004 Автимотизовані системи розрахунків за телекомунікаційні послуги. Класифікація. Загальні технічні вимоги передбачено, що автоматизована система розрахунків, яка застосовується підприємством для розрахунку з абонентами, комунікаційні послуги яким надаються з погодинною оплатою, повинна пройти метрологічну експертизу і отримати за її результатами висновок з визначенням необхідності проведення метрологічної атестації, який погоджується з головним метрологом Держкомзв'язку України.

Порушено вимоги п. 4.2 Ліцензійних умов, а саме ДППСЗ Промспецзвязок, у відповідності із ч. 4 ст. 28 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльністьне склало та не погодило Перелік засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та підлягають перевірці в 2011 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які порушили умови і правила, що регламентують діяльність у сфері телекомунікацій, поштового зв'язку та користування радіочастотним ресурсом України, передбачену ліцензіями, дозволами.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з наступних рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест залишає без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 288, 293 КУпАП, ст.ст. 161-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В. М. Грищенко