Справа № 810/6057/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2015 р. м. Київ К/800/50697/14
К/800/53025/14
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Черпака Ю.К. (головує в судовому засіданні),
Амєліна С.Є.,
Головчук С.В.,
секретаря Горбатюка В.С.,
за участю позивача і представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів в частині,
за касаційними скаргами Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року,
встановив:
В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання протиправним і скасування пункту 1 наказу Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 20.09.2013 р. № 210 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення військового звання, визнання протиправним і скасування пункту 6 наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 21.10.2013 р. № 629 про звільнення з військової служби у запас.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що службовим розслідуванням, завершеним 13.09.2013 р., підтверджено систематичне порушення майором ОСОБА_1 як начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 фінансової дисципліни протягом 2010-2013 років, що призвело до неефективного використання бюджетних коштів на загальну суму понад 25 млн грн, тому на позивача правомірно, з дотриманням встановленого строку, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового звання і звільнення з військової служби у запас.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Апеляційний суд виходив з того, що відповідачами пропущено строк застосування до позивача дисциплінарного стягнення, оскільки акт службового розслідування затверджено 15.08.2013 р., а оскаржуваний наказ видано 20.09.2013 р. При цьому суд дійшов висновку, що чинним законодавством України не передбачено скасування і визнання недійним акта службового розслідування, складання проміжного і повторного акта, тоді як продовження терміну службового розслідування, за аналогією з його призначенням, має відбуватись лише за письмовим наказом командира (начальника).
У касаційних скаргах Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та Начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просять скасувати ухвалене ним рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначають про дотримання 10-денного строку накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, оскільки про вчинене нею дисциплінарне правопорушення Начальнику Генерального штабу стало відомо з акта службового розслідування від 13.09.2013 р. У зв`язку з цим вважають помилковим посилання апеляційного суду на акт службового розслідування від 15.08.2013 р., яким службове розслідування не було завершено, а натомість прийнято рішення про його продовження у формі прямої вимоги т.в.о. Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.
В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити оскаржене судове рішення без змін, вказуючи на обґрунтованість висновку суду про можливість продовження строку проведення службового розслідування виключно за письмовим наказом командира (начальника) і відсутність такого поняття як проміжний акт службового розслідування
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 13.01.2012 р. проходила військову службу на посаді помічника командира з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 .
За результатами проведеної з 29.07.2013 р. по 01.08.2013 р. планової перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 службовими особами військових частин НОМЕР_2 і НОМЕР_3 складено акт від 01.08.2013 р. № 723, в якому, з урахуванням виявлених фактів списання коштів з рахунків військової частини НОМЕР_1 на виконання судових рішень, запропоновано командиру цієї військової частини в термін до 02.09.2013 р. провести службове розслідування.
Наказом т.в.о. Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05.08.2013 р. № 385 призначено проведення з 06.08.2013 р. по 13.08.2013 р. службового розслідування за фактом списання коштів за рішеннями судів з реєстраційних рахунків військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_4 , для чого створено відповідну комісію.
14.08.2013 р. комісією складено і подано на затвердження акт проведення службового розслідування, який був затверджений т.в.о. Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України 15.08.2013 р.
15.08.2013 голова комісії звернувся з доповідною запискою на ім`я т.в.о. Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, в якій запропонував затвердити новий акт службового розслідування, скасувавши і визнавши недійсним акт від 14.08.2013 р., який не в повній мірі висвітлює питання, порушені перед комісією.
15.08.2013 т.в.о. Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України погодив клопотання голови комісії та затвердив акт проведення службового розслідування в новій редакції з пропозицією вважати цей акт проміжним та продовжити термін проведення розслідування до 13.09.2013 р., зважаючи на перебування ОСОБА_1 у черговій відпустці, що унеможливлює відібрання в неї пояснень, а також на необхідність отримання висновків спеціалістів у галузі фінансового господарства.
Акт службового розслідування затверджений Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України 13.09.2013 р.
Як встановлено в акті, протягом 2010-2013 років з реєстраційного рахунку військової частини НОМЕР_1 за КПКВ 2101020 (кодами економічної класифікації видатків 1112 (2112) Грошове забезпечення військовослужбовців проводилося стягнення в примусовому порядку коштів на виконання рішень судів про стягнення грошової компенсації на загальну суму 25,3 млн гривень, в тому числі: 2010 рік - 6708353,81 грн; 2011 рік - 9001011,46 грн; 2012 рік - 8067061,22 грн; 2013 рік - 1550642,19 грн. Водночас у стройовій частині військової частини НОМЕР_1 за книгами обліку вхідних документів, журналами обліку результатів претензійно-позовної роботи та пояснень відповідних посадових осіб за вказаний період не зареєстровано жодної постанови про відкриття виконавчого провадження, рішень судів або даних про такі рішення, які були підставою для безспірного стягнення коштів з рахунків військової частини.
У звітах військової частини НОМЕР_1 про безспірне стягнення коштів за рішеннями судів та про наявність невиконаних судових рішень за 2010-2013 роки інформація про стягнення коштів у вказаних сумах відсутня.
З посиланням на дані аудиту, проведеного Департаментом внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України (звіт від 28.08.2013 р. № 234/40/74), зазначено, що помічник командира військової частини НОМЕР_1 - начальник фінансово-економічної служби майор ОСОБА_1 подавала заявки на фінансування військової частини НОМЕР_1 за КПКВ 2101020 КЕКВ 1112 (з 2013 року КЕКВ 2112), стаття кошторису Міністерства оборони України 0108 (грошове забезпечення), потреба в коштах у яких була завищена, а у звітах про касові (фактичні) видатки за статтею 0108 (грошове забезпечення) КПКВ 2101020 та чисельність особового складу військової частини НОМЕР_1 за 2010-2013 роки суми виплат, здійснених за судовими рішеннями, не вказувала, доповіді командиру частини про факти безспірного стягнення коштів з реєстраційних рахунків військової частини за судовими рішеннями не здійснювала.
Крім того, майор ОСОБА_1 зазначені суми стягнень у 2010-2013 роках не включала до довідок про безспірне стягнення коштів за рішеннями судів (додаток № 8 до вказівки Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.03.2008 р. № 248/4-184, з 2012 року - додаток № 24), які щоквартально подавала до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, що також сприяло приховуванню вказаних виплат.
За висновком комісії, зазначеними діями майор ОСОБА_1 створила умови для фінансування військової частин НОМЕР_1 понад необхідну потребу за КПКВ 2101020 КЕКВ 1112 (до 2013 року КЕКВ 2112) стаття кошторису Міністерства оборони України 0108 (грошове забезпечення) у 2010-2013 роках, що призвело до неефективного використання військовою частиною бюджетних коштів, наданих їй на виплату грошового забезпечення, які фактично були стягнуті за судовими рішеннями з рахунку військової частини на загальну суму 25,3 млн гривень. Наведене свідчить про порушення майором ОСОБА_1 вимог статей 83, 84, 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пунктів 2.2, 3.3 Положення про фінансове господарство військової частини, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.11.2010 р. щодо дотримання фінансової дисципліни, ощадливого ставлення до державних коштів.
Запропоновано клопотати перед начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України про накладення на помічника командира військової частини НОМЕР_1 - начальника фінансово-економічної служби, майора ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання.
Про допущені позивачем порушення фінансової дисципліни, зокрема систематичне завищення потреби у коштах на грошове забезпечення замість подання заявок на фінансування потреб у коштах на відшкодування стягнутих за рішеннями судів сум, йдеться також в аудиторському звіті від 28.08.2013 р. № 234/40/74 та акті ревізії Білоцерківської ОДПІ від 16.10.2013 р. № 11-31/017.
12.09.2013 р. від ОСОБА_1 відібрані письмові пояснення, а 13.09.2013 р. за участю начальника управління особового складу заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України і помічника Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічного управління проведено з позивачем бесіду з приводу викладених у висновках акта порушень.
13.09.2013 р. Командувач Сухопутних військ Збройних Сил України повідомив начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України про результати службового розслідування, просив владою старшого командира прийняти рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання.
Цього ж дня начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України погодив застосування до позивача даного дисциплінарного стягнення.
20.09.2013 р. начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України видано наказ № 210 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора ОСОБА_1 та майора ОСОБА_2 , пунктом 1 якого за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу другого пункту 2.2.3, абзаців 4, 10, 12, 13, 16, 28, 37, 39 пункту 3.3.2 Положення про фінансове господарство військової частини, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.11.2010 р. № 590, в частині, що стосується здійснення планування витребування коштів лише в межах дійсної потреби, обчисленої за встановленими нормами, нормативами, тарифами, цінами і розцінками, згідно із затвердженими штатами, штатними розписами, табелями, забезпечення своєчасного і правильного планування та витребування коштів та потреби військової частини, своєчасного складання на підставі даних бухгалтерського обліку, фінансової та бюджетної, статистичної, податкової звітності, дотримання фінансової дисципліни, надання доповідей командиру військової частини про стан фінансового господарства, а також доповідей з пропозиціями щодо забезпечення законного та ефективного використання коштів, своєчасного і правильного виконання виконавчих документів згідно з чинним законодавством України, правильного використання в практичній роботі чинного законодавства України з фінансово-економічних питань, на майора ОСОБА_1 , помічника командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , накладено дисциплінарне стягнення - позбавлення військового звання.
Пунктом 6 наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 21.10.2013 р. № 629 ОСОБА_1 , помічника командира бригади військової частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби 72 окремої механізованої бригади 8 армійського корпусу, звільнено з військової служби у запас за пунктом ж частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2013 р. № 273 ОСОБА_1 з 31.10.2013 р. виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області.
Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548-XIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Статтею 88 Статуту внутрішньої служби встановлено, що крім організаційно-розпорядчих повноважень начальника служби полку, викладених у статтях 82-84 цього Статуту, помічник командира полку з фінансово-економічної роботи - начальник фінансової служби відповідає за фінансове забезпечення полку і зобов`язаний: організовувати і вести фінансове господарство полку; забезпечувати планування, затребування необхідних коштів, вірогідність фінансового обліку і звітності; забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами полку; організовувати контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій тощо.
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень врегульований статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Пунктом ж статті 68 Дисциплінарного статуту передбачено накладення на молодших та старших офіцерів дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання.
Згідно зі статтею 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
За приписами статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Аналогічна норма закріплена в пункті 1.6 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 р. № 82 (далі Інструкція). Крім того, цим пунктом Інструкції встановлено, що в термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні.
Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби..
Статтею 87 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, службовим розслідуванням та результатами фінансового контролю доведено порушення позивачем фінансової дисципліни у військовій частині НОМЕР_1 , забезпечення якої було доручено їй за посадою.
При цьому з матеріалів справи вбачається, що службове розслідування за фактом списання коштів за рішеннями судів з рахунків військової частини призначено письмовим наказом т.в.о. Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України 05.08.2013 р., актом від 15.08.2013 р., затвердженим цим же командиром, розслідування продовжено до 13.09.2013 р. у зв`язку з перебуванням позивача у щорічній відпустці з 01.08.2013 р. по 20.08.2013 р., акт службового розслідування затверджений 13.09.2013 р., 20.09.2013 р. видано наказ № 210 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання, а 21.10.2013 р. наказ № 629 про звільнення її з військової служби у запас.
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про дотримання відповідачами граничного двохмісячного строку проведення службового розслідування і місячного строку накладення дисциплінарного стягнення з моменту затвердження акта за його результатами.
Висновок апеляційного суду щодо необхідності письмового наказу командира (начальника) про продовження службового розслідування ґрунтується на помилковому тлумаченні судом статті 85 Дисциплінарного статуту і пункту 1.6 Інструкції, які не містить імперативної норми про форму рішення командира (начальника) щодо продовження службового розслідування та не виключає можливості його прийняття, зокрема, шляхом затвердження акта службового розслідування з відповідними висновками.
Таким чином, апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, що в силу статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ухвалив:
Касаційні скарги Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України задовольнити.
Скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Амєлін С.Є.
Головчук С.В.