Справа № 805/2546/15-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 р. Справа №805/2546/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 12:50

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Хохленкова О.В.

за участю секретаря судового засідання Проніна Д.С.

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не зявився, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 року № /3549/10/28-03-41,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Новотроїцьке рудоуправління» (надалі позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів (надалі відповідач, Спеціалізована ДПІ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 року № /3549/10/28-03-41.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податковим органом була проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість позивача за березень 2015 року та 20.05.2015 року посадовими особами контролюючого органу було складено акт перевірки № 189/23-03-41-00191810 відповідно до якого виявлено порушення позивачем вимог п.198.1,198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, пункту 200.1 ст. 200 податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за березень 2015 року на суму 32688 грн. Надалі, 11.06.2015 року відповідачем на підставі вищевказаного акту було прийнято податкове повідомлення-рішення № /3549/10/28-03-41 яким було збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 32000 грн. та штрафні санкції на суму 16000 грн.

З вимогами податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 року № /3549/10/28-03-41 позивач не згоден, оскільки податковий кредит у березні 2015 року був сформований на підставі оформлених, відповідно до норм ст..201 ПК України та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 10 від 14.01.2014 року та які були зареєстровані платниками в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також факт отримання позивачем товарів та послуг від постачальників під суми ПДВ у складі податкового кредиту у березні 2015 року підтверджується первинними документами.

Просив суд визнати протиправним та скасувати вищевказане податкове повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Проти позову заперечував та надав до суду письмові заперечення в яких вказав, що, Податковим кодексом України встановлено прямий зв'язок між податковим кредитом з ПДВ платника податку та податковими зобовязанням його контрагента та, на його думку, у разі недекларування податкових зобовязань контрагентом, у платника відсутнє право на податковий кредит.

Відповідно до абз.1 п.198.6 ст.198 ПКУ суми податку сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів (послуг) не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст..201 ПК) не відносяться до податкового кредиту. Тому, на його думку, ним правомірно встановлено порушення вимог п.198.1,198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, пункту 200.1 ст. 200 податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за березень 2015 року на суму ПДВ 32000 грн.

На підставі цього, просив у позові відмовити.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини,що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач у справі - Приватне акціонерне товариство «Новотроїцьке рудоуправління» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України за кодом , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.139-140).

Позивач діє на підставі статуту (а.с.142-159).

Згідно зі свідоцтвом № 100332930 серія НБ № 196335 від 21.04.2011 року Приватне акціонерне товариство «Новотроїцьке рудоуправління» зареєстроване в якості платника податку на додану вартість 18.07.1997 року (а.с.138).

Відповідач у справі Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів є юридичною особою, та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю,повнотою нарахування і сплати податків та зборів,установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Отже, відповідач у справі є субєктом владних повноважень, чиї дії та рішення підлягають оцінці та перевірці у відповідності до положень ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобовязаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках,визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом,на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання,чи документ, що свідчить про суми доходу,нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з п. п. 14.1.181.п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За результатами камеральної перевірки даних задекларованих Приватним акціонерним товариством «Новотроїцьке рудоуправління» правомірності нарахування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року, посадовими особами Спеціалізованої Державної податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів був складений акт від 20.05.2015 року № 189/23-03-41-00191810 відповідно до якого виявлено порушення позивачем вимог п.198.1,198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, пункту 200.1 ст. 200 податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за березень 2015 року на суму 32688 грн. (а.с.12-16).

27.05.2015 року позивачем були подані до відповідача заперечення № 242 щодо вищевказаного акту перевірки ( а.с.17-18).

Відповіддю № 3296/10/28-03-41 від 08.05.2015 року позивачу було повідомлено, що відповідачем не було встановлено підстав для скасування висновків акту від 20.05.2015 року № 189/23-03-41-00191810 та сума яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного (звітного) періоду по декларації за березень 2015 року на суму 32000 грн. (а.с.19-21).

Відповідно до висновків акту від 20.05.2015 року № 189/23-03-41-00191810, на підставі п.54.3 ст.54 та ст..58 ПК України, відповідачем 11.06.2015 року було прийняте податкове повідомлення рішення форми «Р» № /3549/10/28-03-41 яким було збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 32000 грн. та штрафні санкції на суму 16000 грн.

Судом, в ході судового розгляду справи, були досліджені наступні письмові докази.

У податковій декларації позивача з податку на додану вартість за березень 2015 року сформованою 16.04.2015 року вказано суму податкового кредиту 1915997 грн., суму податкового зобовязання 6748093 грн. та відповідно сума позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту 4832096 грн. ( а.с.23-24).

Згідно з Додатком № 5 до цієї декларації позивачем було зроблено розшифровку податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (а.с.25-26).

Відповідно до пунктів 200.1-200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.6 статті 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

У відповідності із п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредитку виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну території України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з абз.2 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п. 201.10 ст. 210 Податкового Кодексу України у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Також, судом були досліджені первинні документи, які позивач надав суду як доказ здійснення господарських операцій з контрагентами.

Договір № 225 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 02.12.2011 року укладений між ДП «Донецька залізниця» та Приватним акціонерним товариством «Новотроїцьке рудоуправління» про надання ДП «Донецька залізниця» послуг повязаних з перевезенням вантажів (а.с.28-33).

Додаткова угода № 4 від 28.12.2012 року до Договору № 225 від 02.12.2011 року (а.с.34).

Додаткова угода № 10 від 20.12.2013 року до Договору № 225 від 02.12.2011 року (а.с.35).

Додаткова угода № 14 від 15.12.2014 року до Договору № 225 від 02.12.2011 року (а.с.36).

Податкова накладна від 27.03.2015 року № 884/011 на постачання продукції від ДП «Донецька залізниця» до Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на загальну суму 48000,00 грн. Сума ПДВ становить 8000,00 грн. (а.с.37).

Податкова накладна від 19.03.2015 року № 577/011 на постачання продукції від ДП «Донецька залізниця» до Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на загальну суму 48000,00 грн. Сума ПДВ становить 8000,00 грн. (а.с.38).

Податкова накладна від 13.03.2015 року № 357/011 на постачання продукції від ДП «Донецька залізниця» до Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на загальну суму 48000,00 грн. Сума ПДВ становить 8000,00 грн. (а.с.39).

Податкова накладна від 06.03.2015 року № 183/011 на постачання продукції від ДП «Донецька залізниця» до Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на загальну суму 48000,00 грн. Сума ПДВ становить 8000,00 грн. (а.с.40).

Згідно з витягу з Єдиного реєстру податкових накладних ці податкові накладні зареєстровані в реєстрі з 10.03.2015 року по 30.03.2015 року ( а.с.27)

Рахунки за транспортні послуги № 7,8,9,10 (а.с.41-44).

Платіжне доручення № 390 від 06.03.2015 року про перерахування коштів в сумі 48000,00 грн. від Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на адресу ДП «Донецька залізниця» (а.с.45).

Платіжне доручення № 418 від 13.03.2015 року про перерахування коштів в сумі 48000,00 грн. від Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на адресу ДП «Донецька залізниця» (а.с.46).

Платіжне доручення № 453 від 19.03.2015 року про перерахування коштів в сумі 48000,00 грн. від Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на адресу ДП «Донецька залізниця» (а.с.47).

Платіжне доручення № 524 від 27.03.2015 року про перерахування коштів в сумі 48000,00 грн. від Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на адресу ДП «Донецька залізниця» (а.с.48).

Особові рахунки плати за користування вагонами (а.с.49-58).

Відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу (а.с.59-136).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями,іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абз.2 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно з п. 202.1.ст. 202 Податкового Кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Відповідно до пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (пункт 200.4 статті 200 Кодексу).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 ПК України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 ПК України.

У відповідності до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Разом з тим, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Відповідно до п. 2, 5, 16 Наказу Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010 року № 969 Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість (п.2 Порядку заповнення податкової накладної), податкова вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у п. 2 цього Порядку (п. 5 Порядку заповнення податкової накладної), всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку-продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою (п. 16 Порядку заповнення податкової накладної).

Отже, підставою для формування податкового кредиту є належним чином оформлена податкова накладна, зокрема, наведені в ній відомості повинні відповідати дійсності.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки і збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними за умови реального вчинення дій по виконанню господарської операції.

Проаналізувавши ці правові норми, суд приходить до висновку про те, що платник податку не може бути позбавлений права на відшкодування ПДВ у разі коли його контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку.

Тим більше, що контрагент позивача не виконав свого зобовязання щодо сплати податку з поважних причин, що підтверджується сертифікатом № 1360 від 14.10.2014 року виданого ТПП України на запит ДП «Донецька залізниця» та згідно з яким ТПП засвідчує настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотримання норм законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації (а.с.175-176).

Такої позиції дотримується і Верховний суд України, який в своєї постанові від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10 вказав, що якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

З цих підстав, суд не погоджується з висновками акту від 20.05.2015 року № 189/23-03-41-00191810 відповідно до якого виявлено порушення позивачем вимог п.198.1,198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, пункту 200.1 ст. 200 податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за березень 2015 року на суму 32000 грн.

. Таким чином, при розгляді справи не встановлено порушення з боку позивача норм п.198.1,198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, пункту 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, а податковий кредит та від'ємне значення з ПДВ за березень 2015 року сформовано правомірно, через що заявлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 11.06.2015 року № /3549/10/28-03-41, підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст..94 КАС України, на користь позивача з Державного бюджету України підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст..ст. 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122, 158-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 року № /3549/10/28-03-41 - задовольнити повністю.

Визнати податкове повідомлення рішення від 11.06.2015 року № /3549/10/28-03-41, протиправним та скасувати його.

Постанову прийнято в нарадчій кімнаті та її проголошено в судовому засіданні 23.07.2015 року в присутності представників позивача.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» суму судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хохленков О.В.