Справа № 13289/10
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2011 р. справа № 2а-5076/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Суховарова А.В. Лукманової О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2009 року у справі №2а-5076/09 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області (далі відповідач) та просила визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену щомісячну соціальну допомогу за 2006-2009 роки з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.12.2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області задоволено частково; визнано дії відповідача протиправними, зобовязано відповідача нарахувати та виплати позивачу недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року і в подальшому, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та зазначаючи, що в самому Законі України «Про соціальний захист дітей війни»не визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «діти війни», а тому для нарахування та виплати підвищення пенсії відповідно до цього Закону позивачу немає законних підстав

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась 02.05.1944 року та є особою, на яку поширюється дія абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-ІV (далі Закон №2195-ІV),та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідчення. (а.с. 4,6).

Згідно ст.6 Закону №2195-ІV (чинна з 01.01.2006 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 вересня 2006 року.

Вирішуючи позовні вимоги щодо підвищення пенсії позивачу у 2006 році, колегія суддів виходить з наступного.

Дію ст. 6 Закону України №2195-ІV було зупинено на 2006 рік відповідно п.17 ст. 77 Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік»від 20.12.2005 року №3235-ІV (надалі по тексу Закон України №3235-ІV).

Проте, законом України від 22.03.2006 року №3367- ІV «Про внесення змін до Закону України №3235-ІV було внесено зміни та виключено п. 17 ст.77 зазначеного Закону.

Ці зміни набули законної сили 02.04.2006 року та було відновлено ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 110 Закону України №3235-ІV зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Але, Кабінет Міністрів України у 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», що у свою чергу виключає можливість збільшення пенсії «дітям війни».

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те. що вимоги позивачки, які стосуються вимог про здійснення перерахунку та виплати надбавки до пенсії у 2006 році задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону.

Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2007 рік, колегія суддів виходила з наступного. Дію ст. 6 Закону на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України від 19.12.2006 року "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (з урахуванням положень п. 12 ст. 71 нього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону. Таким чином, відновлено дію ст. 6 закону України №2195-ІV.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття "мінімальна пенсія за віком", про яке йдеться в ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 62 Закону України від 19.12.2006 №489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік затверджений у наступному розмірі з 1 жовтня - 411 гривень.

У відповідності до частини 3 статті 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, колегія суддів виходила з того, що правові підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22.05.2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-ІV в новій редакції. Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Статтею 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 01 січня 470,00 грн., з 01 квітня 481,00 грн., з 01 липня 482,00 грн., з 01 жовтня - 498,00 грн.

Підлягають також задоволенню і вимоги позивача щодо підвищення пенсії за 2009 рік, оскільки дія ст. 6 Закону України №2195-ІV на 2009 рік призупинена не була.

Відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік»№835-VI від 26.12.2008 року встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто у розмірі 498,00 грн.

У відповідності до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства, яка діяла в редакції на час розгляду справи в суді першої інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивач звернувся до суду з пропуском річного строку, а саме 08.10.2009 року.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства, яка діяла в редакції на час розгляду справи в суді першої інстанції, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 08 жовтня 2009 року за пропуском строку, а постанову суду першої інстанції в цій частині скасувати.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволені позовних вимог в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 08 жовтня 2008 року

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, п.4 ст. 202, ст. 207 КАС України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області задовольнити частково .

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2009 року, у справі №2а-5076/09 в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 08 жовтня 2008 року - скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2009 року у справі №2а-5076/09 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.М. Лукманова