Справа № 2-а-44/10
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2010-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Білозерський районний суд Херсонської області
справа № 2-А-44/2010 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2010 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Коваленко А.В.

при секретарі Грек Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білозерка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Білозерському районі Херсонської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом, просили визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області здійснити нарахування та забезпечити виплату надбавки, передбаченої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період часу з 2006 по 2008 роки в сумі 4471грн.20коп., посилаючись на те, що відповідно до п.2.1 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» від 30.04.2002р. №8-2 основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством. Отже, виплата надбавки до пенсії мала здійснюватись відповідачем. Всупереч ст.22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, п.17 ст.77 та ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005р. та п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006р. дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006-2007 роки відповідно. п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, в якій державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено. Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007 та №10-рп/2008 від 22.05.2008р. положення, що призупиняли дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня ухвалення рішення.

Пунктом 5.4 Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р.встановлено, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасувати їх, оскільки з об»єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватись окремі закони. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмір державної соціальної допомоги становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить : з 1 січня 350грн., з 1 квітня 359грн., з 1 жовтня 366грн.; на 2007 рік : з 1 січня 380грн., з 1 квітня 406грн., з 1 жовтня 411грн.; на 2008 рік : з 1 січня 470грн., з 1 квітня 481грн., з 1 липня 482грн., з 1 жовтня 498грн. Таким чином, сума невиплаченої державної соціальної допомоги позивачам, як дітям війни, за 2006-2008 роки становить по 4471грн.20коп. кожному. На підставі вищевказаного рішення позивачами було направлено звернення відповідачу з вимогою здійснити нарахування та виплату належної їм, як дітям війни, державної соціальної допомоги, однак відповідачем було відмовлено у здійсненні нарахування та виплати такої допомоги. Вважають таку відмову протиправною та незаконною. В зв»язку із викладеним позивачі вимушені звернутися до суду та просити суд визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною та стягнути з відповідача на їх користь, як дітям війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 4471 гривні 20 копійок кожному.

В судовому засіданні позивачі розмір позовних вимог збільшили, просили поновити їм пропущений строк для звернення із зазначеним позовом до суду, посилаючись на поважність пропуску строку для звернення до суду, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутністю, у письмових запереченнях наданих суду просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» п. 17 ст. 77 було виключено та ст. 110 встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджуються поетапно за результатами бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради з питань бюджету.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» п.12 ст. 71 було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону, а саме: підвищення до пенсії або грошового утримання відповідно до ст. 6 Закону № 2195 виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного суду України від 9.07.2007 року вказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, але дана норма не передбачає яким саме органом (Пенсійним Фондом або іншим), за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення пенсії. А ст. 7 вищевказаного Закону прямо передбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України, а тому, та відповідно до ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що непрацездатні громадяни мають право отримувати надбавки, доплати та підвищення до пенсійних виплат в порядку та за рахунок коштів визначених законодавством, підвищення пенсій згідно ст. 6 Закону № 2195 повинно відбуватися за рахунок коштів Державного бюджету.

Частиною 2 ст. 95 Конституції України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет на поточний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове призначення. Частиною 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням закону про Державний бюджет України. В даному випадку, видатки щодо реалізації ст. 6 Закону № 2195 були встановлені, з урахуванням ст. 71, 111, які і були відмінені рішенням Конституційного суду (визнані неконституційними), після чого будь-яких змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які б стосувались даного питання внесено не було, та оскільки відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, застосувати норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до внесення змін до Державного бюджету України на 2007 рік неможливо.

Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно п. З Положення про Пенсійний фонд України основним із завдань Пенсійного фонду України є ефективне використання коштів Пенсійного фонду України. Відповідно до п. 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо через територіальні управління, а п. 9 цього документу визначає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, при цьому згідно п. 10 Положення кошти Пенсійного фонду України використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.Виплата пенсії потребує фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім Закону про Державний бюджет України. Крім того, слід зазначити, що у Державному бюджеті України на 2008 рік не передбачено видатків на виконання рішень судів про стягнення такої пенсії понад розміри, встановлені законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Пенсійни фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України у 2007 році реалізував бюджетну програму КПКВ 3508100 «Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами». Державним бюджетом України на 2007 рік були виділені асигнування у сумі 24884478,4тис.грн.: дотація на пенсійне забезпечення військовослужбовців, виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених згідно із ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням п.12 ст.71 та ст.111 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» - 445641,4тис.грн; на компенсацію витрат від застосування платниками фіксованого с/г податку спеціальної ставки із сплати збору на обов»язкове пенсійне страхування 1381125,4тис.грн. Чисельність осіб, які мали статус «дітей війни», у 2007 році складала 6293775 чоловік. Чисельність пенсіонерів, яким призначено підвищення до пенсії (дітей війни, які є інвалідами), становила 1853133 чоловік. Суму необхідних видатків з бюджету для цих виплат (445641,4тис.грн.) розраховано, виходячи з положень п.12 ст.71 та ст.111 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з розрахунку 20,04грн. на одну особу (50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни). У 2008 році за рахунок коштів Держбюджету України реалізовано бюджетну програму КПКВ 3513020 «Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами». Державним бюджето України на 2008 рік були виділені асигнування у сумі 41423744,6тис.грн.: дотація на пенсійне забезпечення військовослужбовців, виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами 40256618,5тис.грн., з яких виплата підвищень, призначених згідно із ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» зі змінами, відповідно до п.41 розділу ІІ ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - 3646361,5тис.грн. На компенсацію витрат від застосування платниками фіксованого с/г податку спеціальної ставки із сплати збору на обов»язкове пенсійне страхування 1167126,1тис.грн. Чисельність осіб, які мали статус «діти війни», у 2008 році складала 6293775 чоловік. Суму необхідних видатків з бюджету для виплати підвищення дітям війни (3646361,5тис.грн.) розраховано, виходячи з положень п.41 розділу ІІ ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з розрахунку 48,28грн. на одну особу (у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни 10% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність).

На підставі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні грунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України. Тому управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області як остання ланка системи виконавчої влади може робити відповідні перерахунки лише після затвердженого порядку, передбаченого законами або на основі розпорядчих актів вищестоячих органів виконавчої влади.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», так як ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте в ч.З вищезгаданої статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», має бути вирішено у законодавчому порядку, тобто внесенням змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Про вищевикладене дійшов висновку і Конституційний Суд України, в своєму рішенні він зазначив, що у ч.3 ст.28 Закону №1058-І// закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого у абзаці 1 ч.1 цієї статті - виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Непоширення мінімального розміру пенсії за віком, установленому у абзаці 1 ч.1 ст.28 Закону №1058-І//, та правовідносин, що виникають на підставі інших законів, крім цього закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалин у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у ст.6 Закону №2195-І//. Ця прогалина полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії. Заповнення прогалин має здійснюватись законодавцем, а тому вирішення цього питання не належить до повноважень суду.

З 1 січня 2008 року механізм реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» врегульовано шляхом внесення змін до цієї статті Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з яким дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).Також, п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня -49,80 грн. Вважає, що період з 1.01.2006 року по 31.12.2006 року взагалі не можна приймати до уваги, оскільки відповідні статті Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», які обмежують права «дітей війни» неконституційними не визнавались.

Нарахувати на користь позивачам недоплачену щомісячну соціальну допомогу як дитині війни з 01.01.2008 року в повному обсязі також неможливо з урахуванням вищевикладених обставин.

Вважає, що у випадку, якщо суд задоволить позов, то, окрім вищезазначеного, суд порушить принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства

Крім того, відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. В ч. 1 ст. 100 КАС України зазначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Вважає, що підстав для поновлення пропущених строків не має, оскільки позивач отримував пенсійні виплати щомісячно і мав можливість з ясувати в Управлінні Пенсійного Фонду їх складові у будь-який час роботи установи. Крім того, всі нормативно-правові акти, які обмежували право позивача на нарахування та отримання доплати як дитині війни, офіційно оприлюднювались.

Приймаючи до уваги викладене і додатково той факт, що було пропущено позивачем строк звернення до адміністративного суду вважає, що відсутні підстав для нарахування, а тим більше сплати за рахунок коштів Пенсійного Фонду України на користь позивача недоплаченої як дитині війни державної соціальної допомоги. Просив відмовити у задоволенні поновлення строків на звернення до суду з адміністративним позовом та відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного :

Закон України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-1І// від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 вказаного закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно копій паспортів та пенсійних посвідчень позивачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонерами та мають статус дітей війни відповідно до статті 1 Закону України № 2195- IV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни".

Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне страхування» від 09.07.2003р. і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до вимог ст.110 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005р. ( зі змінами від 19.02.2006р.) підвищення пенсій в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України, погодженим Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінетом Міністрів так і не було визначено порядку виплати надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивачів щодо виплати надбавки за 2006 рік задоволенню не підлягають.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить : з 1 січня 380грн., з 1 квітня 406грн., з 1 жовтня 411грн.; Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» : з 1 січня 470грн., з 1 квітня 481грн., з 1 липня 482грн., з 1 жовтня 498грн.

Частиною 3 ст.62 у редакції Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 15.03.2007р. №749-// встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який визначений абзацем п»ятим частини першої зазначеної статті, збільшений на 1%. Тобто з 1 квітня 2007 року 410грн.06коп. (406грн.х 1%), з 1 жовтня 2007 року 415грн.11коп. (411грн.х1%).

Законом України від 19.12.2006 року №489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була призупинена.

Однак Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнав положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(п. 12. ст. 71), яким призупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік статтю 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни викладено в новій редакції, а саме: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року вказані зміни у статтю 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян ( діє з 22.05.2008 року) дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,1 гривні, з 1 липня 48,2 гривні та з 01 жовтня 49,8 гривні.

Разом з тим частиною 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з наведеного, положення постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 р. не можуть бути застосовані при вирішені цього спору.

Законом України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України, а тому Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області зобов'язане здійснити нарахування позивачам надбавки, передбаченої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року за рахунок коштів Державного бюджету України.

Зважаючи на вищевикладене позивачами на адресу відповідача було направлено звернення про нарахування і виплату передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30%, однак відповідачем відмовлено у здійсненні нарахування та виплати цієї надбавки, з посиланням на те, що фінансування таких виплат проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, у якому не зарезервовані кошти на такі виплати, що підтверджується відповідями Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області №5600/06 від 09.11.2009р. та №5599/06 від 09.11.2009р.

Крім того, судом не може бути прийнято до уваги посилання відповідача на те, що законом не визначено поняття «мінімальної пенсії за віком», оскільки положення ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» вказує, що не є перешкодою для застосування даної величини до обрахування інших пенсій чи доплат, пов»язаних з мінімальною пенсією за віком, так чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії, тому такі посилання є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно із ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України якщо суд визнає причини пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Суд вважає, що наведені позивачами в судовому засіданні причини пропуску строку для звернення до суду є поважними, а тому підстави для відмови у позові з цієї причини відсутні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачів.

Керуючись ст. 19, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. ст. 99, 100, 160-163, 167, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Білозерськоиму районі Херсонської області задовольнити частково.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передбаченої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період часу з 09.07.2007 року по 30.09.2007 року в розмірі 123грн.02коп. на місяць, з 01.10.2007р. по 31.12.2007р. в розмірі 124грн.53коп. на місяць, за період з 22.05.2008р. по 30.06.2008р. в розмірі 144грн.30коп. на місяць, за період з 01.07.2008р. по 30.09.2008р. 144грн.60коп. на місяць, за період з 01.10.2008р. по 31.12.2008р. 149грн.40коп. щомісячно.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Білозерський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий : /підпис/

Постанова набрала чинності _______________ р.

Копія вірна :

Суддя :

Ст.секретар :