Справа № 2а-1870/1519/11
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2011 р. Справа № 2a-1870/1519/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Сумського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Сумський міський центр зайнятості (далі по тексту позивач, Сумський МЦЗ), звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_2Й.) кошти, отримані як грошова допомога по безробіттю за період з 14.12.2010 по 17.01.2011, у розмірі 807,03 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, який під час реєстрації та в день надання статусу безробітного, надав недостовірні відомості до Сумського міського центру зайнятості, незаконно отримав допомогу по безробіттю, яка підлягає поверненню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з вищезазначених підстав підтримав у повному обсязі та пояснив, що сума коштів, отриманих відповідачем як допомога по безробіттю, підлягає поверненню, оскільки отримана шляхом надання до Сумського міського центру зайнятості відомостей, які не відповідають дійсності.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав, зазначив, що був постановлений на облік згідно з чинним законодавством й отримував соціальну допомогу по безробіттю на законних підставах. Свідченням того є рішення Господарського суду Сумської області від 22.11.2001 р., яким була скасована державна реєстрація його як підприємця, про що він повідомив співробітника Сумського МЦЗ під час реєстрації.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.12.2010 р. ОСОБА_2 звернувся до Сумського міського центру зайнятості, де спеціалістом центру зайнятості була заповнена персональна картка № 20700001 від 07.12.2010 й особистим підписом підтверджено достовірність внесених до неї даних. Крім того, відповідач повідомив, що на момент звернення до центру зайнятості він не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається і пенсію не отримує. Допомога по безробіттю відповідачу була виплачена за період з 14 грудня 2010 року по 17 січня 2011 року в розмірі 807,03 грн (а.с. 5-7).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» від 1 березня 1991 року N 803-XII (далі по тексту Закон) в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

Як зазначив представник позивача з посиланням на матеріали справи (а.с. 8), на підставі інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, встановлено, що гр. ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець. У звязку з цим Сумський міський центр зайнятості повідомив відповідача про необхідність повернути на рахунок Сумського МЦЗ суму виплаченого матеріального забезпечення. Дане повідомлення відповідачем отримане, проте у встановлений строк кошти не сплачені.

Виходячи з цього Сумський МЦЗ вважає, що під час перебування на обліку відповідач, всупереч вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», надав відомості, які не відповідають дійсності, протиправно отримав статус безробітного та допомогу по безробіттю в сумі 807,03 грн, яка підлягає поверненню.

Однак суд не погоджується з висновками позивача з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі.

Відповідно до ст. 2 Закону безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 2 березня 2000 року N 1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Позивач вважає, що під час реєстрації відповідач надав неправдиві відомості, оскільки на той час ОСОБА_2 був зареєстрований як підприємець, а тому повинен повернути виплачену йому допомогу по безробіттю.

Проте в судовому засіданні встановлено, що, дійсно, у 1998 році відповідач був зареєстрований Виконкомом Ковпаківської районної в місті Суми ради як субєкт підприємницької діяльності-фізична особа, про що було видане Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 від 06.11.1998 р. (а.с. 23). Однак рішенням Господарського суду Сумської області від 22.11.2001 р. державну реєстрацію підприємця ОСОБА_2 було скасовано (а.с. 26).

Таким чином, на день реєстрації в Сумському МЦЗ відповідач вже біля 9 років не зареєстрований як підприємець.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підприємництво» від 7 лютого 1991 року N 698-ХII (у редакції станом на 15.11.2001 р.) скасування державної реєстрації здійснюється за особистою заявою підприємця-громадянина, а також на підставі рішення суду. Скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності здійснюється органом державної реєстрації шляхом виключення його з Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності. Орган державної реєстрації в десятиденний термін повідомляє відповідні державні податкові органи та органи державної статистики про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про підприємництво» діяльність підприємця припиняється з власної ініціативи підприємця або на підставі рішення суду.

Згідно з ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Аналізуючи вищезазначені норми законів суд вважає, що ОСОБА_2 на час звернення з заявою до центру зайнятості про надання йому статусу безробітного мав на те всі підстави. Крім того, відповідач не повинен відповідати за бездіяльність державних органів щодо невиконання рішення суду про скасування державної реєстрації його як підприємця.

Тож виходячи із визначення поняття зайнятість, наведеного в п. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», ОСОБА_2 не можна вважати зайнятою особою, оскільки він не займався будь якою діяльністю на задоволення особистих потреб чи потреб суспільства та не мав відповідного доходу.

Таким чином, суд вважає, що за наведених обставин та правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Сумського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах

Повний текст постанови виготовлено 22 квітня 2011 року.