Справа № 804/2671/15
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2015 рокусправа № 804/2671/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КАРІ УКРАЇНА" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення форми «В4», винесені Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі акту перевірки №1934/04-65-22-03/37989494 від 29.08.2014 року № від 16.09.2014 року, відповідно до якого, товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 243 850,00 гривень декларацій за березень 2014 року та квітень 2014 року (номери реєстрації № від 21.04.2014 року та № від 20.05.2014 року) та № від 15.12.2014 року, відповідно до якого, товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 54 000,00 гривень декларації за березень 2014 року (номер реєстрації № від 21.04.2014 року).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "В4" № від 16.09.2014 року, винесене Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі акту перевірки № 1934/04-65-22-03/37989494 від 29.08.2014 року, відповідно до якого, ТОВ "КАРІ УКРАЇНА" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 243 850 грн. декларацій за березень 2014 року та квітень 2014 року (номери реєстрації № від 21.04.2014 року та № від 20.05.2014р.). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "В4" № від 15.12.2014 року, винесене Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі акту перевірки № 1934/04-65-22-03/37989494 від 29.08.2014 року, відповідно до якого, ТОВ "КАРІ УКРАЇНА" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 54000 грн. декларації за березень 2014 року (номер реєстрації № від 21.04.2014 року).

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю "КАРІ УКРАЇНА" 27.12.2011 року зареєстровано в якості юридичної особи виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

У період з 21.08.2014 року по 28.08.2014 року посадовою особою податкового органу було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» () щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Лігато» (), ТОВ «Компанія «Лайт» (), TOB «Еко-Лоджистік» () за період березень 2014 року, за результатами якої складено акт №1934/04-65-22-03/37989494 від 29.08.2014 року.

За висновками акту перевірки податковим органом встановлені наступні порушення: п. 198.1, п. 198.2, п.198.6 cт. 198, п. 200.1, п. 200.3, п.200.4 cт. 200 ПК України завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24) у розмірі 243 850,00 грн., а саме: по податковій декларації з ПДВ за березень 2014 року на суму ПДВ 139 144,00 грн.; по податковій декларації з ПДВ за квітень 2014 року на суму ПДВ 4706,00 грн.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в Акті перевірки, ТОВ «КАРІ КРАЇНА» було подано заперечення від 05.09.2014 року вих. №01-05/09-14 на Акт перевірки, за результатами розгляду яких, податковим органом зазначено, що висновки за результатами акту перевірки №1934/04-65-22-03/37989494 від 29.08.2014 року є правомірними та такими, що не суперечать діючому законодавству.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 16.09.2014 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 243 850,00 гривень декларацій за березень 2014 року та квітень 2014 року.

Не погоджуючись із прийнятим ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» звернулося до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області зі скаргою від 29.09.2014 року.

За результатами розгляду вищезазначеної скарги, рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №727/10/04-36-10-08-09 від 26.11.2014 року було збільшено на 54000,00 грн. розмір від'ємного значення суми ПДВ, визначеного в податковому повідомленні-рішенні (форми «В4») від 16.09.2014 р. №, а скаргу платника податків залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» звернулося зі скаргою від 04.12.2014 року до Державної фіскальної служби України на рішення №727/10/04-36-10-08-09 від 26.11.2014 року та податкове повідомлення-рішення (форми «В4») від 16.09.2014 р. № ДПІ в Кіровському районі м. Дніпропетровська та Головне управління ДФС у Дніпропетровській області.

На підставі рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №727/10/04-36-10-08-09 від 26.11.2014 року ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 15.12.2014 року №, яким позивачу було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 54000,00 грн. декларації за березень 2014 року.

Не погоджуючись із прийнятим ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» звернулося до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області зі скаргою від 22.12.2014 року на податкове повідомлення-рішення (форми «В4») від 15.12.2014 року №.

За результатами розгляду вищезазначеної скарги, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення про залишення скарги без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» звернулося зі скаргою від 15.01.2015 року до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарг позивача Державною фіскальною службою України прийнято рішення відповідно від 29.01.2015 року та від 31.01.2015 року, якими податкове повідомлення-рішення від 16.09.2014 р. № залишено без змін з урахуванням рішення, прийнятого за розглядом первинної скарги, а скаргу платника податків - без задоволення, скарга на рішення №39/10/04-36-10-08-09 від 06.01.2015 рок та податкове повідомлення-рішення (форми «В4») від 15.12.2014 року № повернута без розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, у перевіряємому періоді, сформовано податковий кредит на підставі належно оформлених первинних документів, виданих йому контрагентами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених норм дає підстави колегії суддів вважати, що юридичні наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, підтверджені належним чином оформленими документами.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.3 та п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Виходячи зі змісту викладених норм, платник податків має право на бюджетне відшкодування стосовно тієї суми податку на додану вартість, яка фактично сплачується ним у попередніх податкових періодах постачальникам, що відповідає загальному поняттю відшкодування як компенсації понесених витрат.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» (далі - покупець) та ТОВ «ЛІГАТО» (далі - продавець) було укладено договір поставки №1/14 від 29.01.2014 року, предметом якого є постачання продавцем обладнання, найменування, кількість, ціна, а також строки та адреси поставок якого, визначається в Специфікаціях.

Факт придбання товару за умовами договору поставки №1/14 від 29.01.2014 року підтверджується платіжними дорученнями №9295 від 04.03.2014 року, №9582 від 28.03.2014 року та №9571 від 28.03.2014 року (з урахуванням довідки щодо призначення платежу з відміткою банківської установи), видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, актом здачі прийняття робіт (надання послуг), службовими записками.

Придбані позивачем товари у ТОВ «ЛІГАТО» були використані в господарській діяльності позивача з метою проведення адаптаційних (підготовчих) робіт та пристосування орендованих приміщень для здійснення діяльності магазинів з роздрібної торгівлі непродовольчими товарами (копії договорів оренди/суборенди з актами приймання передачі приміщень в оренду/суборенду містяться в матеріалах справи).

Використання та належне оприбуткування придбаного товару у ТОВ «ЛІГАТО», відображення операцій у бухгалтерському обліку позивача підтверджується актами прийняття-передачі основних засобів, актами на списання малоцінних та швидкозношуваних предметів, звітом по руху основних засобів за березень 2014 року.

Також, між ТОВ «КОМПАНІЯ «ЛАЙТ» (далі - постачальник) та ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» (далі - покупець) було укладено договір поставки №К-2/13 від 01.11.2013 року, предметом якого, є постачання обладнання, вказане у специфікаціях до договору.

З урахуванням змін та доповнень до договору поставки №К-2/13 від 01.11.2013 року, поставка товару здійснюється в межах міста Києва транспортом постачальника або залученим ним транспортом за рахунок постачальника, а за межами міста Київа за допомогою послуг експрес-доставки ТОВ «НОВА ПОШТА» в магазини покупця, перелік та адреси яких, вказані у додатку до договору за рахунок покупця.

Факт придбання товару за умовами договору поставки №К-2/13 від 01.11.2013 року підтверджується товарно-транспортними накладними в сукупності із документами, що підтверджують сплату послуг ТОВ «НОВА ПОШТА» з експрес-доставки відповідно до договору про надання транспортно-експедиторських послуг №47170 від 14.02.2014р.; платіжними дорученнями №9509 від 26.03.2014р. та №9848 від 10.04.2014 року; видатковими накладними від 14.03.2014р. №9, від 14.03.2014р. №8, від 14.03.2014р. №6, від 18.03.2014р. №10, від 18.03.2014р. №11, від 18.03.2014р. №12, від 18.03.2014р. №15, від 18.03.2014р. №14, від 18.03.2014р. №13, від 18.03.2014р. №16; податковими накладними №3 від 14.03.2014 року, №2 від 14.03.2014 року, №1 від 14.03.2014 року, №4 від 18.03.2014 року, №5 від 18.03.2014 року, №6 від 18.03.2014 року, №10 від 18.03.2014 року, №8 від 18.03.2014 року, №7 від 18.03.2014 року, №9 від 18.03.2014 року; довідкою ТОВ «КОМПАНІЯ «ЛАЙТ» щодо підтвердження фактів здійснення господарських операцій вих. №7/К/Л від 18.02.2015 року.

Як зазначено в товарно-транспортних накладних ТОВ «НОВА ПОШТА», товари поставлені ТОВ «КОМПАНІЯ «ЛАЙТ» були одержані працівниками магазинів ТОВ «КАРІ УКРАЇНА», з якими укладено договори про повну матеріальну відповідальність.

Використання та належне оприбуткування придбаного товару у ТОВ «КОМПАНІЯ «ЛАЙТ» відображення операцій у бухгалтерському обліку позивача підтверджується актами прийняття-передачі повних засобів від 14.03.2014р. № UAFX07558, від 14.03.2014р. № UAFX07558, від 14.03.2014р. UAFX07554, від 14.03.2014р. № UAFX07608, від 18.03.2014р. № UAFX07568, від 18.03.2014р. № UAFX07559, від 18.03.2014р. № UAFX07566, від 18.03.2014р. № UAFX07570, від 18.03.2014р. № UAFX07562, від 18.03.2014р. UAFX07556, від 18.03.2014р. № UAFX07564 та звітом по руху основних засобів за березень 2014 року.

Отже, досліджені судом першої інстанції первинні документи розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності, тому колегія суддів вважає, що товариство з обмеженою відповідальністю "КАРІ УКРАЇНА" сформувало податковий кредит з податку на додану вартість відповідного періоду та суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, за результатом проведення господарських операцій із вказаними контрагентами з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

Отже, факт здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «ЛІГАТО» та ТОВ «КОМПАНІЯ «ЛАЙТ» підтверджується відповідними первинними документами, які були в наявності у відповідача під час проведення перевірки та досліджувалися ним, що не заперечується відповідачем.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку.

Посилання податкового органу на дефекти товарно-транспортних накладних, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки зазначені відповідачем недоліки не свідчать про нереальність вчинених позивачем правочинів з огляду на підтвердження дійсного виконання операції.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних накладних. Факт відсутності у підприємства товарно-транспортних накладних на поставлений товар або наявність в таких накладних певних недоліків при наявності інших документів, які підтверджують факт його передачі покупцю, не є безумовною підставою, яка позбавляє підприємство права формування податкового кредиту.

Крім того, як вбачається з акту перевірки, висновок податкового органу сформований на підставі висновків акту ДПІ у Солом'янському районі м. Києва від 12.08.14р. №800/26-58-22-07/38893688 «Про неможливість проведення зустрічної звірки з ТОВ «Лігато» () щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р.» та акту ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 12.08.14р. №631/04-62-22-3/38905305 від 04.06.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ОБЕРОН ТОРГ" () щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за березень 2014 року», тобто сформовані на припущеннях.

Водночас, відповідачем не наведено доводів та не подано доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності названих постачальників.

Висновки актів перевірки контрагентів позивача щодо відсутності можливості здійснювати господарську діяльність, відсутність за юридичною адресою не є підставою для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та сум бюджетного відшкодування, оскільки невиконання свого зобов'язання однією із сторін господарських відносин не може вважатись підтвердженням наявності мети ухилення від сплати податків та отримання податкової вигоди іншою стороною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим