Справа № 32320/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2011 р. справа № 2а-349/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Уханенка С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області

на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року, прийняту у порядку скороченого провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області про поновлення пропущеного строку для звернень до суду, визнання неправомірними дії субєкта владних повноважень та зобовязання нарахувати несплачену державну соціальну допомогу «Дітям війни», -

в с т а н о в и л а:

28 жовтня 2010 року позивачка звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області, в якому просила суд визнати дії відповідача щодо неправильного нарахування щомісячної соціальної допомоги до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком неправомірними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в в Криворізькому районі Дніпропетровської області нарахувати та сплатити їй недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Також, позивачка просила суд першої інстанції поновити строк звернення до суду з даним позовом .

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2010 року позивачу поновлено строки звернення до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області про неправомірними дії субєкта владних повноважень та зобовязання нарахувати несплачену державну соціальну допомогу «Дітям війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року. Приймаючи рішення про поновлення позивачу строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є людиною похилого віку, проживає у селі та про рішення Конституційного Суду України від 2007 та 2008 років тривалий час нічого не знав, оскільки не був учасником конституційного провадження та не зобовязаний знати про їх зміст та наслідки.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010, прийнятою у порядку скороченого провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області щодо не нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком визнано протиправними.Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України подало на нього апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 в частині задоволених позовних вимог, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в їх задоволенні. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавала, постанову суду не оскаржувала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач , відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення з відповідною відміткою в ньому .

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнані неконституційними.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сторонами визнано, що Управління Пенсійного фонду України будь-яких дій, повязаних з нарахуванням підвищення до пенсії позивачки у 2007 році, не здійснювало, відповідних виплат - не проводило, що свідчить про протиправність дій відповідача та виникнення у позивача права на отримання підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, саме з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно.

Стосовно вимог позивача за 2008 та 2009 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в новій редакції.

Отже, відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії позивачу відповідно до чинного законодавства, починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсії ОСОБА_2 як дитині війни здійснено не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок підвищення до її пенсії як дитині війни за 2009 рік. Адже, відповідно до вимог ст. 54 ЗУ Про Державний бюджет України на 2009 рік від 26.12.2008 встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, визначається у розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Тобто, цей розмір складає 498 грн. Зміни до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2009 році та станом на час апеляційного розгляду справи не вносились, постанов Кабінетом Міністрів України, які б визначали інший порядок та розміри виплати відповідної допомоги - не приймалось, пенсія позивача призначена довічно. Зміни до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2009 році не вносились, постанов Кабінетом Міністрів України, які б визначали інший порядок та розміри виплати відповідної допомоги у 2009 році - не приймалось.

Однак, приймаючи рішення про наявність поважних причин для поновлення строків звернення до адміністративного суду та вирішуючи по суті спірні правовідносини, що виникли у 2007-2009 роках, суд першої інстанції не прийняв до уваги наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з даним позовом звернулася до Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року, тобто, вже після внесення змін Законом України «Про судоустрій і статус суддів»до КАС України, якими змінено строки звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач зазначав, що про порушення своїх прав вона дізналася в січні 2009 року із засобів масової інформації, у звязку з чим не мала можливості звернутися до суду у визначені законом строки, однак не навела ніяких доказів на підтвердження вищевказаного. Будь-які обєктивні чи субєктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивачка вважала, що діями чи бездіяльністю порушуються її права та законні інтереси. Виплати підвищення до пенсії є щомісячними, а відтак, позивачка знала розмір цих виплат і, у разі незгоди, мала право звернутися до суду. Право на звернення до суду не залежить від прийняття рішення Конституційним судом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав ( наприклад, справа Стаббігс та інш. Проти Великобританії рішення від 22.10.1996р., Девеер проти Бельгіїрішення від 27.02.1980р.).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та прийняв необгрунтоване і незаконне рішення щодо поновлення позивачу строків звернення до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи те, що адміністративний позов до суду подано 11 жовтня 2010 року, тобто, з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, а позовні вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії заявлені лише за період з 2007 року по 31 грудня 2009 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року включно - залишити без розгляду

При розгляді даної справи суд керувався положеннями, викладеними у листі Вищого адміністративного суду України № 1425/11/13-10 від 13.10.2010 року.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.А. Уханенко