Справа № 804/20007/14
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Борисенко П.О., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реммаркбуд»
до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-
В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що ТОВ «Реммаркбуд» не згодне з висновками вищезазначеного акта перевірки та з діями податкового органу щодо коригування в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показників податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Реммаркбуд», оскільки в ході перевірки ТОВ «Реммаркбуд» Криворізькою північною ОДПІ не запитувались та не вивчались документи, не доводилось до відома посадових осіб, що первинні документи відсутні, не доводилось до відома посадових осіб про питання, що виникають в ході перевірки з метою надання пояснень. Також, висновки акту перевірки базуються на незаконному встановлені нікчемності (фіктивності), правочинів укладених ТОВ «Реммаркбуд».
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, письмових заперечень на позов не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.
За таких обставин, у відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Згідно наказу Криворізької північної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 13.10.2014 р. №863 та від 20.10.2014 р. №918 та на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 та ч.1 п.73.3 ст.73, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.85, ст. 86 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2756-VІ (зі змінами та доповненнями) головним державним ревізором - інспектором відділу податкового аудиту окремих платників управління податкового аудиту ОСОБА_1 проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Реммаркбуд» (далі ТОВ «Реммаркбуд») з питань дотримання вимог податкового законодавства і правильності нарахування та сплати податку на додану вартість при проведенні господарських операцій з контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.07.2014 року.
За результатами перевірки складено акт від 28.10.2014р. № 181/04-83-22-02/31932903 (далі Акт перевірки).
Позаплановою виїзною документальною перевіркою встановлено порушення: п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI у звязку з не підтвердженням фактів здійснення господарських операцій в результаті чого за липень 2014 р. завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 317503,89 грн. та завищено податкові зобовязання на загальну суму ПДВ 347743,65 грн.
Позивач вважає, що вказані дії здійснені податковим органом неправомірними, у зв'язку із чим, звернувся до адміністративного суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що на підставі Акту перевірки керівником Криворізької північної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення в порядку ст.86 Податкового кодексу України не приймалось.
Однак, на підставі висновку, зафіксованого Актом перевірки, до електронної бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів» Криворізькою північною ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області були внесені результати акту перевірки, що підтверджується матеріалами справи.
При цьому п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
З аналізу наведених норм вбачається, що у разі встановлення органом доходів і зборів факту заниження або завищення платником податків показників податкових зобов'язань чи податкового кредиту, в тому числі через їх декларування за фактичної відсутності об'єктів оподаткування, контролюючий орган зобов'язаний прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій в такому випадку, в тому числі і дій щодо коригування показників податкової звітності такого платника податків без узгодження відповідного податкового повідомлення-рішення, Податковим кодексом не передбачено.
Дійсно, ст.74 Податкового кодексу України встановлено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Так, згідно наказу ДПС України від 24.12.2012р. №1197, в органах державної податкової служби впроваджено єдину електронну систему «Податковий блок», до складу якої, зокрема, входить і підсистема «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». При цьому в цій системі відображаються по податковим періодам показники податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкового кредиту платників податків у розрізі контрагентів на підставі задекларованих ними показників податкової звітності з метою використання цих даних під час перевірок шляхом співставлення задекларованих зобов'язань та податкового кредиту по суб'єктам господарювання та встановлення наявності або відсутності відхилень.
При цьому відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 49.8 статті 49 цього Кодексу встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Чинним законодавством передбачено, що одночасно з декларацією повинні подаватися всі необхідні додатки до неї, а також розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої). У разі подання уточнюючих розрахунків, в яких проводиться коригування податкових зобов'язань та/або податкового кредиту, такі ж розшифровки подаються на суму уточнення.
Згідно Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012р. №516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.
Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.
Отже, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ конкретного платника податків, які відображаються в підсистемі «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати.
Коригування контролюючим органом самостійно задекларованих платником податків показників податкової звітності можливе лише шляхом прийняття контролюючим органом відповідного податкового-повідомлення рішення з подальшим його узгодженням у встановленому законом порядку. Здійснення такого коригування без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання декларацій (уточнюючих розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності, тим більше, що, вони, як зазначалося вище, можуть бути використанні при проведенні перевірок шляхом співставлення з показниками контрагентів з метою виявлення наявності або відсутності певних відхилень.
З Акту перевірки вбачається, що відповідачем зроблено висновок, що фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ «Реммаркбуд» та контрагентами-продавцями ТОВ «Ломбарді», ТОВ «ВК «ПромГруп», ТОВ «Старекс Холдінг», ТОВ «Тревелко-Груп» та контрагентами-замовниками ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПАТ «ЦГЗК» є такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків (фіктивний правочин), які обумовлені цим правочином (ст.234 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Ч. 1 ст. 215 ЦК України визначає, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України є лише підставою для визнання правочинів недійсними. При чому, відповідно до ч. З ст. 215 ЦК України, правочин дійсність якого заперечується, або стороною, або іншою заінтересованою особою може бути визнаний недійсним тільки судом.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, відповідач позбавлений права самостійно визнавати договори недійсними з підстав недотримання під час їх укладення вимог, що встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.
Відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність носить індивідуальний характер, тобто особа не може відповідати за прочини своїх контрагентів. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обовязки іншого платника податків.
Вищезазначені постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду є такими, що набрали законної сили.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оскільки відповідні податкові повідомлення-рішення відповідачем не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, суд приходить до висновку, що останнім безпідставно було змінено показники відповідної податкової звітності позивача з податку на додану вартість лише на підставі висновків Акту перевірки, а тому відкориговані показники підлягають відновленню.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 94, 122, 128, 158163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Реммаркбуд» задовольнити.
Присудити Товариства з обмеженою відповідальністю «Реммаркбуд» здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету в сумі 73 грн. 08 коп. (сімдесят три гривні вісім копійок).
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 21.01.2015р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_3