Справа № 750/3236/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А
29 липня 2015 року Справа: № 750/3236/15-а
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Епель О.В.,
суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,
за участю секретаря Жигіля Г.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2015 року у справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,
Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради ( далі позивач ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ( далі відповідач ) про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у розмірі 7974,19 грн. за період з 22.10.2014 р. по 31.01.2015 р.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2015 року адміністративний позов було задоволено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 19.05.2014 р. ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .
15.06.2014 р. відповідач разом зі своєю родиною переїхав до м. Чернігова із тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим.
22.10.2014 р. ОСОБА_1 разом із сім`єю звернувся до УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради із заявою про взяття на облік як особи, що переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, зазначивши в ній, що він не отримує жодних соціальних виплат, а також із заявою про призначення відповідної щомісячної адресної допомоги такій категорії осіб на проживання, включаючи оплату житлово-комунальних послуг.
23.10.2014 р. на підставі поданих документів позивачем було прийнято рішення про призначення відповідачу як особі, що перемістилась з тимчасово окупованої території, допомоги на проживання, включаючи оплату житлово-комунальних послуг.
30.01.2015 р. на адресу УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради від Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації надійшов лист про те, що питання надання сім`ям військовослужбовців щомісячної адресної допомоги як особам, що переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, слід розглядати в разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житлом та не отримує виплат на такі цілі.
На підставі зазначеного листа позивач з метою попередження нецільового використання бюджетних коштів, виніс розпорядження від 30.01.2015 р. № 05-15/226 про припинення виплати адресної допомоги особам, що перемістились з тимчасово окупованої території, з 01.02.2015 року до з`ясування обставин.
02.02.2015 р. позивачем було зроблено запит до військової частини НОМЕР_1 щодо надання відомостей про те, чи забезпечуються військовослужбовці житловими приміщеннями та чи отримують вони виплати на такі цілі. До запиту додавався список військовослужбовців та членів їх сімей, які отримують в управлінні адресну допомогу як внутрішньо переміщені особи, в якому зокрема зазначено прізвище відповідача.
06.02.2015 р. на адресу УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради від Військової частини НОМЕР_1 надійшов лист, в якому повідомлялось, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 житловими приміщеннями не забезпечувались, але до листа також додавались два списки, в яких окремо зазначені особи, що отримують компенсацію за піднайом житла та ті, що не отримують такої компенсації. Відповідач був зазначений у списку, осіб, які отримують компенсацію за піднайом житла з 14.07.2014 р. під номером 55.
На підставі таких даних УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради виявило, що ОСОБА_1 з 14.07.2014 р. одночасно отримував дві соціальні допомоги компенсацію за піднайом житлового приміщення та адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території або України або району проведення антитерористичної операції, що також включає в себе компенсацію витрат особі за наймання житла.
19.02.2015 р. позивач направив відповідачу повідомлення № 05-06/21, в якому ОСОБА_1 було запропоновано повернути безпідставно отриманні ним бюджетні кошти в розмірі 7974,19 грн. до 19.03.2015 р.
Однак, такі вимоги УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради відповідачем виконані не були у зв`язку з чим управління звернулось до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача зазначену суму коштів як таких, що були ним безпідставно набуті шляхом надання УПСЗН недостовірних даних при зверненні із заявами про взяття на облік як особи, що переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та про призначення відповідної щомісячної адресної допомоги на проживання, включаючи оплату житлово-комунальних послуг.
Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вирішував справу в порядку адміністративного судочинства за правилами КАС України та виходив з того, що відповідач у період з 22.10.2014 р. по 31.01.2015 р. одночасно отримував з бюджету дві соціальні допомоги, у зв`язку з чим безпідставно набув кошти у розмірі 7974,19 грн.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовано Кодексом адміністративного судочинства України ( далі КАС України ) та Цивільним процесуальним кодексом України ( далі ЦПК України ).
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.
У ч. 1, 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
Згідно з ч. 2 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства
Отже, з викладених законодавчих норм вбачається, що до юрисдикції адміністративних судів належать публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є суб`єкт владних повноважень, який здійснює управлінські функції та реалізує свою компетенцію на основі законодавства.
Водночас спір про стягнення УПСЗН з фізичної особи надміру виплачених коштів, зокрема щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, фактично є спором щодо повернення безпідставно набутого майна та належить до компетенції судів цивільної юрисдикції, а не адміністративної.
Виходячи з викладеного, колегія суддів встановила, що у межах даного позову УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради перед судом поставлені вимоги про стягнення з ОСОБА_1 надмірно виплачених йому та, відповідно, безпідставно ним отриманих сум адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, однак, такий спір не належить до юрисдикції адміністративних судів і повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства, що помилково не було враховано судом першої інстанції.
З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку провадження у справі необхідно закрити, а також, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2015 року скасувати та закрити провадження у цій справі.
Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2015 року - скасувати.
Провадження у справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів закрити.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.