Справа № 9101/1146/2011
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2011 р.справа № 2а-15464/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Суховарова А.В. Лукманової О.М.

при секретарі судового засідання: Щербатому І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2010 року у справі № 2а-15464/10/0470 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з адміністративним позовом до суду, де посилалися на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010 р. за ОСОБА_1 було визнано право власності на такі квартири: №20 поз.1,2 загальною площею 152,1 кв.м, житловою площею 145,7 кв.м. в житловому будинку літ.А-13 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, буд.95А; №24 поз.1,2, загальною площею 113,7 кв.м, житловою площею 107,3 кв.м в житловому будинку літ. А-13 за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, буд.95А; № 26 поз. 1-7, загальною площею 111,4 кв.м, житловою площею 31,9 кв.м, в житловому будинку літ. А-13 за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 95А без додаткових актів вводу в експлуатацію. Крім того, даним рішенням було визнано право власності за ОСОБА_2 на квартиру №25 поз. 1-9, загальною площею 128,4 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м, без додаткових актів вводу в експлуатацію, що розташована в житловому будинку літ. А-13 за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 95 А. 12.10.2010 р. по справі винесено ухвалу про виправлення описок, а 29.10.2010 р. винесено ухвалу про розяснення рішення від 19.05.2010 р.

З метою виконання рішень суду 11.11.2010 р. позивачі звернулися до відповідача з заявами про реєстрацію за ними права власності на вищезазначені обєкти нерухомого майна, разом з чим відповідачу були надані вищезазначені рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010 р. та ухвал про виправлення описок від 12.10.2010 р. і про розяснення рішення суду від 29.10.2010 р., але відповідач своїми рішеннями від 18.11.2010 р. відмовив позивачам у реєстрації права власності на вищезазначені обєкти нерухомого майна, а саме, квартири №№ 20,24,26,25, розташовані по пр. Гагаріна,95А у м. Дніпропетровську.

Позивачі вважають таку відмову безпідставною, оскільки рішення суду є правовстановлюючим документом, просять визнати дії відповідача, що полягають у відмові щодо реєстрації за позивачами права власності на вищезазначені обєкти нерухомого майна, протиправними, скасувати рішення державних реєстраторів від 18.11.2010 р. про відмову в державній реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, та зобовязати відповідача зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме, квартири №№ 20, 24, 26, розташовані на пр. Гагаріна,95А у м. Дніпропетровську та за ОСОБА_2 зареєструвати право власності на нерухоме майно, а саме, квартиру №25, розташовану на пр. Гагаріна,95А у м. Дніпропетровську, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010 р., ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2010 р. та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2010р. у справі №2а-15464/10/0470 позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до КП «ДМБТІ»про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, задоволено повністю.

Відповідач - КП ДМБТІ, не погодившись з вищезазначеною постановою суду, подав апеляційну скаргу, де посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2010р. та ухвалити у справі нове рішення, відмовивши позивачу у задоволені заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Особи, які беруть участь у розгляді даної адміністративної справи, до суду апеляційної інстанції не зявилися, про день, годину та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи як апеляційним судом, так і судом першої інстанції встановлено, що:

- рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010р. за позивачами у даній справі: ОСОБА_1 визнано право власності на квартири №20, загальною площею 152,1 кв.м, №24, загальною площею 113,7 кв.м, №26 загальною площею 111,4 кв.м, що розташовані в житловому будинку (літ.13А) за адресою пр. Гагаріна,буд. 95А без додаткових актів вводу в експлуатацію та за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру №25 загальною площею 128,4 кв.м, що розташована в житловому будинку (літ.13А) за адресою пр. Гагаріна, 95А м. Дніпропетровськ без додаткових актів вводу в експлуатацію;

- ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2010 р. описки, допущені при наборі тексту рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010 р. по цивільній справі № 2-10850/10 за позовом, зокрема, ОСОБА_2, ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр міста»про визнання права власності виправлено, замість помилково зазначених ініціалів головуючого судді «ОСОБА_3Г.»читати вірно «ОСОБА_4В.», замість помилково зазначеної літери будинку по пр. Гагаріна,95 у м. Дніпропетровську «літ.13А»читати вірно «літ. А-13»;

- ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010 р. розяснено заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від. 19.05.2010 р. по цивільній справі № 10850/10 за позовом, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр міста»про визнання права власності в частині: рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010 р. по цивільній справі № 2-10850/10 було визнано в тому числі за:

- ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) право власності на квартиру №25, що розташована на 1Х поверсі, поз.1-9, загальною площею 128,4 кв.м (житлова 28,2 кв.м) в житловому будинку літ. А-13, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 95А без додаткових актів введення в експлуатацію;

-ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2) право власності на:

квартиру №20, що розташована на У111 поверсі, поз.1,2 загальною площею 152,1 кв.м (житлова 145,7 кв.м) в житловому будинку літ. А-13, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 95А без додаткових актів введення в експлуатацію;

квартиру №24, що розташована на 1Х поверсі, поз.1,2, загальною площею 113,7 кв.м (житлова 107,3 кв.м) в житловому будинку літ. А-13, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 95А без додаткових актів введення в експлуатацію;

квартиру №26, що розташована на Х поверсі, поз.1-7 загальною площею 111,4 кв.м (житлова 31,9 кв.м) в житловому будинку літ. А-13, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 95А без додаткових актів введення в експлуатацію.

Як вбачається з наданих суду ксерокопій вищезазначених рішення та ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, досліджених судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи та долучених до матеріалів справи, в них визначено квартири, що є обєктами нерухомого майна, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ пр. Гагаріна, 95А.

Рішеннями державних реєстраторів КП ДМБТІ - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 18.11.2010р. відмовлено у реєстрації права власності ОСОБА_1 - на квартири №№ 20, 24,26, розташовані по пр. Гагаріна, буд. 95А м. Дніпропетровськ та ОСОБА_2 - на квартиру № 25, розташовану по пр. Гагаріна, буд.95 А м. Дніпропетровськ відповідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010 р. та ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2010 р. і 29.10.2010 р.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі з приводу визнання права власності за позивачами на нерухоме майно, що розташоване за адресою пр. Гагаріна, буд. 95А м. Дніпропетровська, а також здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, до чого чинним законодавством, зокрема, віднесено право власності на обєкти нерухомого майна, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»(далі Закон), Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002р. та зареєстрованого Міністерством юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445 (з наступними змінами та доповненнями) (далі Положення).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до норм ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( стаття 316 цього кодексу) , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 цього кодексу), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 цього кодексу), право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч. 1 ст. 321 цього кодексу), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 цього кодексу).

Крім цього, ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»передбачено, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації (п. 5 Прикінцевих положень цього Закону), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст. 2 цього Закону); державний реєстратор прав у межах своїх повноважень, серед іншого, здійснює державну реєстрацію прав власності, інших речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна або відмовляє в такій реєстрації та встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законів та інших нормативно-правових актів, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на об'єкт нерухомого майна, наявності інших підстав для державної реєстрації прав або відмови в такій реєстрації (стаття 8 цього Закону), державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав ( ч. 3 ст. 17 цього ж Закону), для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права (частина 4 ст. 18 цього ж Закону), ст. 19 цього закону визначено перелік підстав (документів) для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, серед яких також передбачено і рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили, також нормами цієї статті передбачено перелік підстав за наявності яких у державній реєстрації права може бути відмовлено і цей перелік, є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає, крім цього відмова в державній реєстрації прав із підстав, зазначених в абзаці четвертому частини першої цієї статті, не позбавляє особу права повторно звернутися із заявою за умови усунення підстав для відмови у державній реєстрації прав (ч.1 та ч. 2 ст. 24 цього ж Закону).

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що право власності на спірне нерухоме майно підлягає державній реєстрації і право власності позивачів на це майно виникає з моменту його державної реєстрації, орган, який компетентний здійснювати державну реєстрацію права власності у даному випадку (на спірне нерухоме майно) є відповідач у справі, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010 р. та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2010 р. і 29.10.2010 р., що прийняті відповідно до чинного законодавства, у даному випадку, є правовстановлюючими документами, що повинні надаватись для здійснення державної реєстрації права власності на спірні обєкти нерухомого майна та є підставою для реєстрації права власності позивачів на спірне нерухоме майно, а у державного реєстратора відповідача у справі, відсутні повноваження щодо трактування законів, норм нормативно-правових актів, рішень суду, тощо і тлумачення відомостей про заявлені права власності, та реєстрація прав на нерухоме майно повинна здійснюватись у відповідності до резолютивної частини рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що за наявності рішення та ухвал суду, прийнятих відповідно до чинного законодавства, якими за позивачами визнано право власності, а саме, за ОСОБА_1 на квартири №№ 20,24,26, що розташовані на пр. Гагаріна, буд. 95А у м. Дніпропетровську та за ОСОБА_2 на квартиру №25, розташованою на пр. Гагаріна,буд 95А у м. Дніпропетровську, наявність чого є необхідною підставою для виконання, саме, зазначених рішення та ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, у відповідача були відсутні будь-які підстави для відмови позивачам у реєстрації права власності на вищезазначене нерухоме майно, і під час прийняття державними реєстраторами 18.11.2010 р. рішення про відмову у здійсненні державної реєстрації за позивачами права власності на вказані обєкти нерухомого майна, відповідач діяв не у межах повноважень та спосіб, що визначені чинним законодавством, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно обґрунтованості заявлених позивачами у даній адміністративній справі позовних вимог.

Враховуючи вищенаведені обставини, норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, що мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, що регулюють, саме, ці правовідносини, зробив висновки, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення заявлених позивачами у даній адміністративній справі позовних вимог, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права судом першої інстанції не було встановлено, тому рішення суду першої інстанції від 08.12.2010р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Оскільки доводи апеляційної скарги КП ДМБТІ спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції у даній справі, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198,200,205,206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2010р. у справі №2а-15464/10/0470 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст.212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.М. Лукманова