Справа № 805/2579/15-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 р. Справа № 805/2579/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Крилової М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа Заводський районний суд м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа Заводський районний суд м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявленого позову зазначила, що Указом Президента України від 18 жовтня 2013 року № 570/2013 вона була призначена суддею Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області та наказом № 14-к від 01 листопада 2013 року її зараховано до штату вказаного суду.

З вересня 2014 року роботу Кіровського районного суду м. Макіївки припинено у звязку з неможливістю здійснення правосуддя. Відповідно до Указу Президента України № 83/2015 від 14 лютого 2015 року позивача переведено на посаду судді Заводського районного суду м. Запоріжжя у межах пятирічного строку. На підставі поданої заяви до штату Заводського районного суду м. Запоріжжя її зараховано наказом голови суду № 1-к від 05 березня 2015 року.

Отримавши 19 травня 2015 року за місцем роботи копію трудової книжки, позивач дізналась про наявність в ній записів: № 32 про відрахування зі складу суддів Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області 23 лютого 2015 р. та № 33 про переведення на посаду судді Заводського районного суду м. Запоріжжя 05 березня 2015 р., вчинених ОСОБА_2 управлінням ДСА України в Запорізькій області. Відповідно, суддівська винагорода на посаді судді Кіровського районного суду м. Макіївки нарахована лише до 23 лютого 2015 р.

Позивач зазначає про відсутність законних підстав вчинення вказаних записів в трудову книжку саме ТУ ДСАУ в Запорізькій області та припинення нарахування суддівської винагороди з 23 лютого 2015 р. ТУ ДСАУ в Донецькій області.

З наведених підстав позивач просила суд визнати протиправними вказані дії відповідачів та зобовязати ТУ ДСАУ в Донецькій області нарахувати та сплатити суддівську винагороду у встановленому законом розмірі за період з 24 лютого 2015 р. до 04 березня 2015 р., визнати недійсними записи у трудовій книжці: № 32 від 23.02.2015 р. про відрахування зі складу суддів Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області та № 33 від 05.03.2015 р. про переведення на посаду судді Заводського районного суду м. Запоріжжя у межах пятирічного строку.

Позивач до судового засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ТУ ДСАУ в Запорізькій області представника до судового засідання не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заперечення проти позову, просив розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача ТУ ДСАУ в Донецькій області заявлені позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову.

В обґрунтування своїх заперечень відповідачі зазначили наказ голови Кіровського районного суду м. Макіївки № 01 від 23.02.2015 р. про відрахування ОСОБА_1 зі складу суддів Кіровського районного суду м. Макіївки. Стосовно внесення записів до трудової книжки ТУ ДСАУ в Запорізькій області послалося на Методичні рекомендації щодо ведення обліку кадрів і кадрового діловодства в місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції. Вважають, що вони діяли відповідно до приписів законодавства.

Третя особа ?? Заводський районний суд м. Запоріжжя представника до судового засідання не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, просив розглянути справу за його відсутністю, прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. З наведених підстав справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлені наступні обставини.

Указом Президента України від 18 жовтня 2013 року № 570/2013 ОСОБА_1 призначена суддею Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області.

Наказом в.о. голови зазначеного суду № 14-к від 01 листопада 2013 року позивача зараховано до штату Кіровського районного суду міста Макіївки на посаду судді.

Указом Президента України № 83/2015 від 14 лютого 2015 року передбачено перевести суддів у межах пятирічного строку, в тому числі, суддю Кіровського районного суду міста Макіївки Шалпегіну Ольгу Леонідівну на роботу на посаду судді Заводського районного суду міста Запоріжжя.

Наказом голови Заводського районного суду м. Запоріжжя № 1-к від 05 березня 2015 року передбачено ОСОБА_1 зарахувати до складу суду та вважати такою, що з 05 березня 2015 року приступила до виконання своїх обовязків.

З наданих сторонами матеріалів судом встановлено, що до трудової книжки позивача ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області після найменування вказаної установи внесено записи: № 32 про відрахування зі складу суддів Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області 23 лютого 2015 р. та № 33 про переведення на посаду судді Заводського районного суду м. Запоріжжя 05 березня 2015 р.

Також, з наданих ТУ ДСАУ в Донецькій області заперечень та довідки про нарахування суддівської винагороди ОСОБА_1 вбачається, що у 2015 році вказана винагорода нарахована до 23 лютого 2015 року включно.

З урахуванням встановлених у справі обставин, вирішивши питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З обставин справи вбачається, що до трудової книжки ОСОБА_1 ТУ ДСАУ в Запорізькій області внесений запис № 32 про відрахування зі складу суддів Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області 23.02.2015 р. З цієї ж дати ТУ ДСАУ в Донецькій області припинена виплата суддівської винагороди за посадою судді Кіровського районного суду м. Макіївки.

Таким чином, вказаними діями відповідачів відбулося припинення проходження публічної служби ОСОБА_1 на посаді судді Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області.

Водночас, по справі встановлено і не заперечується сторонами, що відповідно до Указу Президента України № 83/2015 від 14 лютого 2015 року наказом голови Заводського районного суду м. Запоріжжя № 1-к від 05 березня 2015 року ОСОБА_1 зараховано до складу Заводського районного суду м. Запоріжжя з 05 березня 2015 року.

Отже, у період часу з 24.02.2015 р. до 05.03.2015 р. позивач не перебувала у відносинах публічної служби на посаді судді, оскільки була відрахована з попереднього місця роботи, але до 05.03.2015 р. не зарахована на роботу за місцем переведення.

За приписами ст. 126 Конституції України, зокрема, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі:

1) закінчення строку, на який його обрано чи призначено;

2) досягнення суддею шістдесяти п'яти років;

3) неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров'я;

4) порушення суддею вимог щодо несумісності;

5) порушення суддею присяги;

6) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього;

7) припинення його громадянства;

8) визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим;

9) подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Повноваження судді припиняються у разі його смерті.

На час виникнення спірних обставин, відносини сторін з приводу проходження позивачем публічної служби на посаді судді були врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.06.2010 року № 2453-VI з відповідними змінами.

Відповідно до ст. 100 вказаного Закону суддя суду загальної юрисдикції звільняється з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції. Крім того, згідно зі ст. 112 зазначеного Закону повноваження судді припиняються у разі його смерті.

Отже, з наведених норм випливає, що звільнення або припинення повноважень судді відбувається виключно з підстав, передбачених Конституцією України.

Оскільки відрахування ОСОБА_1 зі штату Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області 23.02.2015 р. не супроводжувалося зарахуванням її наступного робочого дня на роботу за місцем переведення, позивач 23.02.2015 р. фактично була звільнена з попереднього місця роботи за відсутності ознак переведення, яке відбулося лише 05.03.2015 р.

Вчинені дії стосовно записів до трудової книжки, внесених ТУ ДСАУ в Запорізькій області, та припинення виплати суддівської винагороди з боку ТУ ДСАУ в Донецькій області, відповідачі обґрунтовують переведенням позивача на посаду судді Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Суд вважає доводи відповідачів такими, що не ґрунтуються на законі, з огляду на таке.

Переведення судді до іншого суду в межах п'ятирічного строку було врегульоване статтею 73 вказаного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.06.2010 року, яка передбачала, що суддя у межах п'ятирічного строку може бути переведений на роботу на посаді судді до іншого місцевого суду за його письмовою заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про рекомендування його на посаду судді відповідного суду. Згідно з частиною 6 цієї статті переведення судді у межах п'ятирічного строку здійснюється Президентом України.

Відповідно до Указу Президента України від 10.06.1997 року N 503/97 акти Верховної Ради України і Президента України про призначення відповідно до законодавства на посади і звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

В частині, що стосується позивача, Указ Президента України № 83/2015 від 14 лютого 2015 року, вказує на те, що цим актом передбачено перевести у межах пятирічного строку суддю Кіровського районного суду міста Макіївки Шалпегіну Ольгу Леонідівну на роботу на посаду судді Заводського районного суду міста Запоріжжя.

Формально-юридичний аналіз Указу Президента України у зазначеній частині свідчить, що безпосередньо до моменту переведення на посаду судді Заводського районного суду міста Запоріжжя, позивач вважалася суддею Кіровського районного суду міста Макіївки. Тобто, стосовно позивача вказаний Указ Президента України встановлює одне розпорядче рішення про переведення судді з одного суду до іншого.

Всупереч доводам відповідачів, Указ Президента України № 83/2015 не передбачає якоїсь послідовності дій, таких як звільнення з посади судді одного суду з подальшим, після певного проміжку часу, призначенням особи на посаду судді іншого суду, що фактично було оформлено відповідачами з порушенням вимог закону.

При цьому, суд не приймає доводи ТУ ДСАУ в Запорізькій області про те, що позивач з дня видання Указу Президента України № 83/2015 від 14 лютого 2015 року мала приступити до роботи на посаді судді Заводського районного суду міста Запоріжжя, оскільки вказаний Указ Президента України не містить строку його виконання, а відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Таким чином, виконання Указу Президента України № 83/2015 від 14 лютого 2015 року стосовно переведення ОСОБА_1 відбулося шляхом її зарахування до штату Заводського районного суду м. Запоріжжя за наказом по цьому суду № 1-к від 05 березня 2015 року. За таких умов, датою припинення знаходження позивача у штаті Кіровського районного суду міста Макіївки слід вважати останній робочий день, який передував цьому переведенню, тобто 04 березня 2015 р.

З урахуванням наведених обставин, оформлене відповідачами у трудовій книжці та розрахунках суддівської винагороди відрахування позивача зі штату Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області за відсутності передбачених законом та Конституцією України підстав для звільнення судді є прямим порушенням вищезазначених конституційних норм, оскільки таке відрахування не було повязане у часі з датою фактичного переведення судді.

Вчинення оскаржених дій відповідачі у своїх запереченнях обґрунтували наявністю наказу голови Кіровського районного суду м. Макіївки № 01 від 23.02.2015 р. про відрахування ОСОБА_1 зі складу суддів Кіровського районного суду м. Макіївки. Стосовно зазначених доводів суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 79 КАС України оригінали письмових доказів, що є у справі, повертаються судом після їх дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання законної сили судовим рішенням у справі за клопотанням осіб, які їх надали. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Всупереч наведеній нормі сторонами надана незасвідчена у встановленому законом порядку фотокопія наказу голови Кіровського районного суду м. Макіївки № 01 від 23.02.2015 р. без відповідних реквізитів та інформації про ознайомлення з ним судді Шалпегіної О.Л. Доказів наявності оригіналу, видання вказаного наказу уповноваженою особою та його реєстрації у Кіровському районному суді м. Макіївки відповідачами не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати. Тому проведення антитерористичної операції на територіях, визначених розпорядженням Кабінету Міністрів від 30.10.2014 року № 1053-р, та припинення діяльності органів судової влади на тимчасово непідконтрольних Україні територіях, до яких відноситься територія м. Макіївки Донецької області, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. При цьому суд враховує, що згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 р. №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Кіровському районному суду м. Макіївки, здійснюється Краматорським міським судом Донецької області.

Тому суд критично ставиться до обставин видання розпорядчого документу органом судової влади, який припинив свою роботу через знаходження на тимчасово не підконтрольній Україні території.

З фотокопії наказу голови Кіровського районного суду м. Макіївки № 01 від 23.02.2015 р. вбачається, що він виданий на підставі заяви ОСОБА_1, яка подачу такої заяви заперечує. Оригіналу чи належним чином засвідченої копії заяви ОСОБА_1 про відрахування її зі штату Кіровського районного суду м. Макіївки суду також не надано. Крім того, у фотокопії зазначеного наказу міститься юридично некоректне формулювання про відрахування позивача зі складу суддів, яке не застосовується у кадровій роботі судів.

Враховуючи зазначені обставини, суду не надано належних та допустимих доказів того, що від імені Кіровського районного суду м. Макіївки, який зупинив свою роботу у 2014 році, уповноваженою особою виданий наказ про відрахування позивача зі штату суду, через що вказану відповідачами фотокопію наказу голови Кіровського районного суду м. Макіївки № 01 від 23.02.2015 р. суд не приймає в якості доказу у цій адміністративній справі.

Заперечуючи проти позову, ТУ ДСАУ в Запорізькій області посилається також на лист Державної судової адміністрації України від 17.03.2015 р. Проте, змістом цього листа підтверджується обґрунтованість позовних вимог та неправомірність дій вказаного відповідача.

Зокрема, у другому абзаці зазначеного листа ДСА України чітко вказано, що у трудових книжках суддів, які переводяться з судів, розташованих у зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, кадровими службами судів за місцем переведення здійснюється запис про переведення на підставі відповідного указу Президента України. Також до трудових книжок заноситься наступний запис про зарахування судді до штату суду відповідно до наказу голови суду.

Отже, зі змісту вказаних розяснень ДСА України випливає, що записи до трудових книжок вносяться саме судом за місцем переведення судді, а не ТУ ДСА. Крім того, для суддів із зони проведення антитерористичної операції видання наказу про відрахування їх зі штату суду, який припинив свою роботу, не потребується, підставою внесення запису до трудової книжки є відповідний указ Президента України.

Висновок про відсутність у ТУ ДСА України повноважень вчиняти записи у трудові книжки суддів випливає також із загальних норм про те, що такі записи здійснюються у трудових книжках працівників за місцем їх роботи.

Зокрема, відповідно до пунктів 3 та 4 постанови КМ України від 27 квітня 1993 р. N 301 «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, оскільки суддя не перебуває у трудових відносинах з територіальним управлінням ДСА України, не зараховується до штату його працівників, внесення вказаною установою записів до трудової книжки судді не може вважатися правомірним.

Посилання ТУ ДСАУ в Запорізькій області на те, що в минулому питання ведення трудових книжок суддів не було врегульоване, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до Методичних рекомендацій щодо ведення обліку кадрів і кадрового діловодства в місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції, затверджених наказом ДСА України від 20.03.2007 року № 24, у пункті 1.4 прямо визначено, що формування та ведення особових справ, ведення трудових книжок, виконання іншої кадрової роботи здійснюється працівником апарату суду, на якого наказом голови суду або посадовою інструкцією покладено обов'язок з ведення кадрового діловодства. Відповідно до п. 3.4. Методичних рекомендацій особові справи суддів місцевих загальних судів ведуться у відповідному суді, починаючи з моменту видання наказу головою суду про зарахування судді до штату суду на підставі Указу Президента України або Постанови Верховної Ради України.

Тому суд дійшов висновку, що записи № 32 від 23.02.2015 р. та № 33 від 05.03.2015 р. до трудової книжки позивача, внесені ТУ ДСАУ в Запорізькій області за межами наданих повноважень, оскільки вказані записи повинні вноситися за місцем роботи судді відповідним судом.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 86 АС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З боку відповідачів суду не надано належних доказів правомірності вчинених дій стосовно записів до трудової книжки, внесених ТУ ДСАУ в Запорізькій області, та припинення виплати суддівської винагороди з боку ТУ ДСАУ в Донецькій області.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову, зокрема, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

На підставі викладеного, заявлені у справі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат, відповідно до ст. 94 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа Заводський районний суд м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії ? задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати з 24 лютого 2015 р. до 04 березня 2015 р. включно.

Зобовязати ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду у встановленому законом розмірі за період з 24 лютого 2015 р. до 04 березня 2015 р. включно.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо внесення записів № 32 та № 33 до трудової книжки ОСОБА_1.

Визнати недійсними записи у трудовій книжці ОСОБА_1: № 32 від 23.02.2015 р. про відрахування зі складу суддів Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області та № 33 від 05.03.2015 р. про переведення на посаду судді Заводського районного суду м. Запоріжжя у межах пятирічного строку.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Крилова М.М.