Справа № 802/2168/15-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 липня 2015 р. Справа № 802/2168/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась Вінницька об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1Ф.) про стягнення податкового боргу в сумі 6000 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у відповідача виникла заборгованість по єдиному податку в сумі 6000 грн. 00 коп. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку не погашена, Вінницька ОДПІ звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився проте надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації. Проте, до суду повернулися конверти з відміткою поштового відділення звязку: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до положень частини 11 статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, суд вважає, що ним вжито достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи з метою реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим провести розгляд і вирішення справи у відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Вінницької міської ради 11 листопада 2011 року.

На податковому обліку ФОП ОСОБА_1 перебуває з 14 листопада 2011 року.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 обрав ставку єдиного податку ІІІ групи.

ФОП ОСОБА_1 05 лютого 2013 року подав до Вінницької ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця у якій самостійно відображено грошові зобов'язання з єдиного податку в сумі 4800 грн. 00 коп. та 08 травня 2013 року подав до Вінницької ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця у якій самостійно відображено грошові зобов'язання з єдиного податку в сумі 1200 грн. 00 коп. (а.с. 17-25).

Таким чином, станом на 16 липня 2015 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 6000 грн. 00 коп.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки.

Обов'язок сплати податків платником податків передбачений і підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті16 ПК України, відповідно до якого платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 291.3 статті 291 глави 1 розділу 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Платники єдиного податку третьої-шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (п. 295.3 ст. 295 ПК України).

Згідно з частиною 2 пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку другої - четвертої груп є календарний квартал.

Відповідно до пункту 296.3 статті 296 ПК України платники єдиного податку другої-четвертої груп подають до органу державної податкової служби податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Статтею 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність згідно цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

У відповідності до вимог статті 59 ПК України, а також з метою погашення податкового боргу відповідачу виставлено податкову вимогу "Ф" № 7 від 04 січня 2013 року (а.с. 13). Вказана вимога отримана відповідачем, що підтверджується підписом останнього на корінці податкової вимоги (а.с. 13).

Окрім того, вказаний податковий борг у відповідача підтверджується зворотнім боком облікової картки платника (а.с. 7-10) та розрахунком суми ціни позову (а.с. 6).

Таким чином, оскільки узгоджені грошові зобов'язання відповідача зі сплати єдиного податку на час розгляду справи залишаються непогашеними і доказів сплати боргу в сумі 6000 грн. 00 коп. суду не надано, такий борг підлягає стягненню на підставі судового рішення.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та з урахуванням того, що на день розгляду справи відповідач податковий борг, який підтверджується матеріалами справи, не сплатив, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною 4 статті 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг в сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна