Справа № 33637/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2011 р. справа № 2а-891/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року у справі № 2а-891/10 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області Кіровоградської області

про зобовязання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області, в якому просив:

відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів;

визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії згідно ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 31.08.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити підвищення пенсії згідно ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та за період з 01.01.2010 року по 31.08.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням суми, яка була виплачена у цей період.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що має статус дитини війни, тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб, і на підставі ст.6 зазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. При вирішенні питання про нарахування вказаної доплати до пенсії позивачки відповідач керувався положеннями нормативного акту, що на підставі Рішення Конституційного Суду України був визнаний неконституційним, а тому застосуванню не підлягає.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, адміністративний позов задоволено, а саме: визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 27.03.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 27.03.2010 року і в подальшому, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та винести рішення яким позивачу в позові відмовити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач народився 1937 року та відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має статус дитини війни що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення (а.с. 9).

Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та встановлено з 01 січня 2008 року інший порядок розрахунку підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії «дітям війни», були визнанні неконституційними та втратили чинність з дня прийняття вказаного рішення.

На час розгляду справи Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»не призупинено дію ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак відповідач був зобовязаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірах, які визначено ст..6 названого Закону.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області будь-яких дій з цього приводу не здійснювало.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області провести перерахунок та виплатити позивачу недоотримані суми щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 27 березня 2010 року.

В той же час, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виплати мають здійснюватися і в подальшому.

Так, вирішуючи позовні вимоги у такий спосіб суд не звернув уваги на те, що в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»можуть бути внесені зміни щодо розміру підвищення пенсії у звязку з чим зобовязальне рішення суду буде суперечити вимогам Закону.

Крім цього, суду першої інстанції слід було виходити з того, що захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, яка звернулась до суду з позовом, доказів того, що порушення прав позивача буде мати місце і в майбутньому, матеріали справи не містять.

Отже, заявлені вимоги в цій частині мають бути задоволені шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 27.03.2010 року по 31.08.2010 року (заявлені позовні вимоги).

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обовязків (справа «Кечко проти України», рішення від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни суд обґрунтовано до уваги не взяв, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалось.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом (Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року, в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачу підвищення до пенсії, змінити та викласти в наступній редакції: «Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 27.03.2010 року по 31 серпня 2010 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум».

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 198, ст. ст. 201, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року у справі № 2а-891/10 в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити підвищення пенсії, змінити та викласти в наступній редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 27.03.2010 року по 31 серпня 2010 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська