Справа № 21788/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2011 р. справа № 2а-903/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Нагорної Л.М.

при секретарі судового засідання: Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2010 року за позовом ОСОБА_1 до інспектора Джанкойського взводу дорожньо-патрульної служби Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим - ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до інспектора Джанкойського взводу дорожньо-патрульної служби Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим - ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправними дії інспектора Джанкойського взводу дорожньо-патрульної служби Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим - ОСОБА_2 щодо складання протоколу серії АК 225513 від 11.05.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.5.1 ПДР та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення АК 152489 від 11.05.2010 року, винесену відносно ОСОБА_1.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

ОСОБА_1 зазначає про те, що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що зазначений відповідачем у протоколі про адміністративне правопорушення пункт 8.5.1 ПДР України, не містить заборони здійснювати обгін чи якусь іншу дію.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2009 року відносно ОСОБА_1 інспектором Джанкойського взводу дорожньо-патрульної служби Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим - ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії АК № 225513, відповідно до якого позивач, 11 травня 2010 року о 12 год. 30 хв. на трасі М 18 561 км Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив обгін автомобіля, що йшов попереду, пересік суцільну лінію розмітки з виїздом на зустрічну смугу руху, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

На підставі протоколу, 11 травня 2010 року відповідачем було винесено постанову серії АК № 152489 в справі про адміністративне правопорушення та позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 260 грн.

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

У пункті 8.5.1 ПДР України не міститься вимог Правил дорожнього руху, які міг би порушити позивач.

Згідно ст. 71 КАС України «1. кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення… .

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вищевказаної вимоги закону інспектором необґрунтовано застосовано п. 8.5.1 ПДР України.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є протиправність та винність особи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що в порушення ст. 268 КУпАП відповідачем не надано доказів, на підставі яких була б встановлена наявність саме в діях позивача склад будь-якого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення винесення постанови серії АК № 152489 від 11 травня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та відмову в задоволенні позовних вимог, не знайшов свого підтвердження, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202 КАС України, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2010 року у справі № 2а-903/10 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АК № 152489 від 11 травня 2010 року скасувати.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Л.М. Нагорна