Справа № 26454/10
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2011 р.справа № 2а-7711/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління МНС України в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2010 року у справі №2а-7711/10/0470 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МНС України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління МНС України в Дніпропетровській області в особі начальника генерал-лейтенанта цивільного захисту ОСОБА_2, в якому просив визнати бездіяльність Головного управління МНС України в Дніпропетровській області в особі начальника генерал-лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 протиправною та зобовязати надати йому відпустку для догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2010 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач - Головне управління МНС України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що трудове законодавство на відносини, які склалися між позивачем та відповідачем не поширюється, а регулюються спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про правові засади цивільного захисту», Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту, Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №629, а саме п.93, згідно якого жінки користуються пільгами, передбаченими законодавством з питань соціального захисту жінок, охорони материнства і дитинства. Такі пільги поширюються також на батьків з числа осіб рядового і начальницького складу, які виховують дітей без матерів (матері померли або оголошені померлими, визнані недієздатними, безвісно відсутніми чи позбавлені батьківських прав або у них відібрані діти без позбавлення батьківських прав). Судом першої інстанції не враховано, що мати дитини, як приватний підприємець не має права на будь-який вид відпусток, у тому числі на відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки вона не перебуває в трудових відносинах, але як застрахована особа вона має право на одержання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в органі праці та соціального захисту населення за місцем своєї реєстрації.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідно до законодавства позивач має право на соціальну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у відповідача на посаді начальника СДПЧ-11, про що свідчить контракт від 18.06.2008 року №2257/08 (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що за рішенням атестаційної комісії 21.04.2010 року позивач переведений на посаду начальника координаційного центру.

07.05.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся з рапортом на імя начальника ГУ МНС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 з проханням надати йому з 07.05.2010 року соціальну відпустку згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про відпустки»та підпункту 4 ст.79 Положення про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та у звязку з виходом на роботу матері, та отриманні нею більшої заробітної плати. При цьому надав довідку з місця роботи матері про те, що остання перервала відпустку по догляду за дітьми до трьох років та приступила до роботи з повним робочим днем; довідку Управління праці та соціального захисту населення Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2010 року №1650 про зняття її з обліку, як таку, що одержує допомогу по догляду за дітьми до трьох років з 22.04.2010 року у звязку з виходом на роботу; копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рапорт з вищевказаними документами був прийнятий начальником відділу по роботі з персоналом Криворізького міського управління ГУ МНС України в Дніпропетровській області, про що є відповідна на рапорті відмітка. (а.с.7-11).

Колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції, виходить з тих позицій, що у спорах щодо проходження публічної служби пріоритетними є норми спеціального закону, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню у тих випадках, коли нормами спеціального закону не врегульовано спірних відносин або коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Питання проходження публічної служби позивачем ОСОБА_1 регулюються законами «Про правові засади цивільного захисту», «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту».

Згідно ст.42 Закону України «Про правові засади цивільного захисту»порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту визначається цим Законом та Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, яке затверджується Кабінетом Міністрів України. На особовий склад органів і підрозділів цивільного захисту поширюється Дисциплінарний статут, який затверджується законом. Трудові відносини працівників органів і підрозділів цивільного захисту регулюються законодавством про працю.

Як вбачається, спеціальним законодавством питання надання відпусток по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку не врегульоване.

Враховуючи вищевказане, питання надання відпусток по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюються ст.79 КЗпП України, ст.18 Закону України «Про відпустки», згідно яких відпустки для догляду за дитиною можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надання соціальної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку також регулюється п.79 Положення про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №629, згідно якого не встановлено обмежень щодо надання такого виду відпусток батьку дитини.

Колегія суддів не погоджується з твердженням відповідача про те, що вказана відпустка на підставі п.93 Положення може надаватися тільки особам рядового і начальницького складу жінкам, оскільки даний пункт носить загальний характер щодо користування жінками пільг, передбачених законодавством з питань соціального захисту жінок, охорони материнства і дитинства та не регулює надання такого конкретного виду відпустки, як відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Не може бути підставою, на думку колегії суддів, для відмови у наданні відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та обставина, що позивач у рапорті вказав не вірно свою посаду, оскільки останній на день звернення з рапортом перебував у трудових відносинах з відповідачем та рапорт був поданий на керівника ГУ МНС України в Дніпропетровській області, який наділений повноваженнями щодо надання відпустки позивачу.

Колегія суддів вважає надуманим та необґрунтованим законом твердження відповідача щодо мати дітей позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5, як приватний підприємець не має права на будь-який вид відпусток, у тому числі на відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління МНС України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2010 року у справі №2а-7711/10/0470 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення тексту ухвали.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: А.В. Суховаров