Справа № 2-а-120/2010
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Братський районний суд Миколаївської області
Справа № 2А- 120/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Братський районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючої - судді Кірімової О.М..

при секретарі - МоскаленкоС.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Братське справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

ДО

УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ АВТОІНСПЕКЦІЇ УМВС

УКРАЇНИ В МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором ДПС м. Первомайська в Миколаївській області ОСОБА_2 відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2010 року за те, що він, керуючи автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області, начеб то здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху. Згідно постанови про адміністративне правопорушення, його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Вважає, що постанова незаконна, так як правопорушення ним вчинено не було.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, вину свою не визнав та пояснив суду, що дійсно 11 березня 2010 року близько о 13 год. 30 хв., він керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області. ОСОБА_1 зазначив, що стоянку дійсно здійснив, однак не міг побачити забороняючий знак через вантажний автомобіль, який також здійснював зупинку на вказаному працівниками ДАІ місці. Крім того, вважає, що в першу чергу працівниками ДАІ необхідно було вчинити дії, які б забезпечували можливість безперепонно виконувати вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Позивач наголошував, що при складанні протоколу свідки інспектором ДАІ не допитувались, права йому не роз»яснювались, розмір штрафу був визначений без з»ясування будь-яких обставин.

А тому просив суд скасувати винесену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, як незаконну..

Представник відповідача суб»єкт владних повноважень, в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданих суду письмових поясненнях, заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2010 року близько о 13 год.30 хв., ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 близько о 13 год.30 хв. керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області та порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху, а саме здійснив зупинку і стоянку ( а.с.5)

В даному документі не зазначено працівником ДАІ свідків, які б могли підтвердити чи спростувати зазначені в протоколі факти. Пояснення позивача власноручно занесені ним до протоколу. Не зазначено і конкретного місця зупинки чи стоянки автомобіля по вул.. Грушевського в м. Первомайську.

. Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.( а.с.4)

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Представник відповідача не наддав належних доказів правомірності дій інспектора, не підтвердився в судовому засіданні і факт вчинення позивачем правопорушення, не доведено в суді і той факт, що саме здійснив позивач, зупинку чи стоянку, конкретне місце ( зупинки чи стоянки) що суперечить нормам чинного законодавства, а саме порядок складання протоколу. У суб»єкта владних повноважень відсутні докази скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, матеріалів справи та добутих в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що викладні в позовній заяві доводи позивача є обгрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Іншого в судовому засіданні не добуто.

Керуючись ст. ст. 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ВЕ № 078027 по справі про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Заява про апеляційне оскарження постанови Братського районного суду Миколаївської області подається протягом десяти днів з дня її проголошення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Братського

районного суду: ОСОБА_4

Справа № 2А- 120/2010р.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Братський районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючої - судді Кірімової О.М..

при секретарі - МоскаленкоС.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Братське справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

ДО

УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ АВТОІНСПЕКЦІЇ УМВС

УКРАЇНИ В МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором ДПС м. Первомайська в Миколаївській області ОСОБА_2 відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2010 року за те, що він, керуючи автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області, начеб то здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху. Згідно постанови про адміністративне правопорушення, його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Вважає, що постанова незаконна, так як правопорушення ним вчинено не було.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, вину свою не визнав та пояснив суду, що дійсно 11 березня 2010 року близько о 13 год. 30 хв., він керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області. ОСОБА_1 зазначив, що стоянку дійсно здійснив, однак не міг побачити забороняючий знак через вантажний автомобіль, який також здійснював зупинку на вказаному працівниками ДАІ місці. Крім того, вважає, що в першу чергу працівниками ДАІ необхідно було вчинити дії, які б забезпечували можливість безперепонно виконувати вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Позивач наголошував, що при складанні протоколу свідки інспектором ДАІ не допитувались, права йому не роз»яснювались, розмір штрафу був визначений без з»ясування будь-яких обставин.

А тому просив суд скасувати винесену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, як незаконну..

Представник відповідача суб»єкт владних повноважень, в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданих суду письмових поясненнях, заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2010 року близько о 13 год.30 хв., ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 близько о 13 год.30 хв. керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області та порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху, а саме здійснив зупинку і стоянку ( а.с.5)

В даному документі не зазначено працівником ДАІ свідків, які б могли підтвердити чи спростувати зазначені в протоколі факти. Пояснення позивача власноручно занесені ним до протоколу. Не зазначено і конкретного місця зупинки чи стоянки автомобіля по вул.. Грушевського в м. Первомайську.

. Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.( а.с.4)

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Представник відповідача не наддав належних доказів правомірності дій інспектора, не підтвердився в судовому засіданні і факт вчинення позивачем правопорушення, не доведено в суді і той факт, що саме здійснив позивач, зупинку чи стоянку, конкретне місце ( зупинки чи стоянки) що суперечить нормам чинного законодавства, а саме порядок складання протоколу. У суб»єкта владних повноважень відсутні докази скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, матеріалів справи та добутих в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що викладні в позовній заяві доводи позивача є обгрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Іншого в судовому засіданні не добуто.

Керуючись ст. ст. 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ВЕ № 078027 по справі про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Заява про апеляційне оскарження постанови Братського районного суду Миколаївської області подається протягом десяти днів з дня її проголошення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Братського

районного суду: ОСОБА_4

Справа № 2А- 120/2010р.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Братський районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючої - судді Кірімової О.М..

при секретарі - МоскаленкоС.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Братське справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

ДО

УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ АВТОІНСПЕКЦІЇ УМВС

УКРАЇНИ В МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором ДПС м. Первомайська в Миколаївській області ОСОБА_2 відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2010 року за те, що він, керуючи автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області, начеб то здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху. Згідно постанови про адміністративне правопорушення, його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Вважає, що постанова незаконна, так як правопорушення ним вчинено не було.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, вину свою не визнав та пояснив суду, що дійсно 11 березня 2010 року близько о 13 год. 30 хв., він керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області. ОСОБА_1 зазначив, що стоянку дійсно здійснив, однак не міг побачити забороняючий знак через вантажний автомобіль, який також здійснював зупинку на вказаному працівниками ДАІ місці. Крім того, вважає, що в першу чергу працівниками ДАІ необхідно було вчинити дії, які б забезпечували можливість безперепонно виконувати вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Позивач наголошував, що при складанні протоколу свідки інспектором ДАІ не допитувались, права йому не роз»яснювались, розмір штрафу був визначений без з»ясування будь-яких обставин.

А тому просив суд скасувати винесену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, як незаконну..

Представник відповідача суб»єкт владних повноважень, в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданих суду письмових поясненнях, заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2010 року близько о 13 год.30 хв., ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 близько о 13 год.30 хв. керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області та порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху, а саме здійснив зупинку і стоянку ( а.с.5)

В даному документі не зазначено працівником ДАІ свідків, які б могли підтвердити чи спростувати зазначені в протоколі факти. Пояснення позивача власноручно занесені ним до протоколу. Не зазначено і конкретного місця зупинки чи стоянки автомобіля по вул.. Грушевського в м. Первомайську.

. Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.( а.с.4)

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Представник відповідача не наддав належних доказів правомірності дій інспектора, не підтвердився в судовому засіданні і факт вчинення позивачем правопорушення, не доведено в суді і той факт, що саме здійснив позивач, зупинку чи стоянку, конкретне місце ( зупинки чи стоянки) що суперечить нормам чинного законодавства, а саме порядок складання протоколу. У суб»єкта владних повноважень відсутні докази скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, матеріалів справи та добутих в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що викладні в позовній заяві доводи позивача є обгрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Іншого в судовому засіданні не добуто.

Керуючись ст. ст. 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ВЕ № 078027 по справі про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Заява про апеляційне оскарження постанови Братського районного суду Миколаївської області подається протягом десяти днів з дня її проголошення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Братського

районного суду: ОСОБА_4

Справа № 2А- 120/2010р.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Братський районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючої - судді Кірімової О.М..

при секретарі - МоскаленкоС.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Братське справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

ДО

УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ АВТОІНСПЕКЦІЇ УМВС

УКРАЇНИ В МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором ДПС м. Первомайська в Миколаївській області ОСОБА_2 відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2010 року за те, що він, керуючи автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області, начеб то здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху. Згідно постанови про адміністративне правопорушення, його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Вважає, що постанова незаконна, так як правопорушення ним вчинено не було.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, вину свою не визнав та пояснив суду, що дійсно 11 березня 2010 року близько о 13 год. 30 хв., він керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області. ОСОБА_1 зазначив, що стоянку дійсно здійснив, однак не міг побачити забороняючий знак через вантажний автомобіль, який також здійснював зупинку на вказаному працівниками ДАІ місці. Крім того, вважає, що в першу чергу працівниками ДАІ необхідно було вчинити дії, які б забезпечували можливість безперепонно виконувати вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Позивач наголошував, що при складанні протоколу свідки інспектором ДАІ не допитувались, права йому не роз»яснювались, розмір штрафу був визначений без з»ясування будь-яких обставин.

А тому просив суд скасувати винесену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, як незаконну..

Представник відповідача суб»єкт владних повноважень, в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданих суду письмових поясненнях, заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2010 року близько о 13 год.30 хв., ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 близько о 13 год.30 хв. керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області та порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху, а саме здійснив зупинку і стоянку ( а.с.5)

В даному документі не зазначено працівником ДАІ свідків, які б могли підтвердити чи спростувати зазначені в протоколі факти. Пояснення позивача власноручно занесені ним до протоколу. Не зазначено і конкретного місця зупинки чи стоянки автомобіля по вул.. Грушевського в м. Первомайську.

. Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.( а.с.4)

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Представник відповідача не наддав належних доказів правомірності дій інспектора, не підтвердився в судовому засіданні і факт вчинення позивачем правопорушення, не доведено в суді і той факт, що саме здійснив позивач, зупинку чи стоянку, конкретне місце ( зупинки чи стоянки) що суперечить нормам чинного законодавства, а саме порядок складання протоколу. У суб»єкта владних повноважень відсутні докази скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, матеріалів справи та добутих в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що викладні в позовній заяві доводи позивача є обгрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Іншого в судовому засіданні не добуто.

Керуючись ст. ст. 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ВЕ № 078027 по справі про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Заява про апеляційне оскарження постанови Братського районного суду Миколаївської області подається протягом десяти днів з дня її проголошення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Братського

районного суду: ОСОБА_4

Справа № 2А- 120/2010р.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Братський районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючої - судді Кірімової О.М..

при секретарі - МоскаленкоС.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Братське справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

ДО

УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ АВТОІНСПЕКЦІЇ УМВС

УКРАЇНИ В МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором ДПС м. Первомайська в Миколаївській області ОСОБА_2 відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2010 року за те, що він, керуючи автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області, начеб то здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху. Згідно постанови про адміністративне правопорушення, його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Вважає, що постанова незаконна, так як правопорушення ним вчинено не було.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, вину свою не визнав та пояснив суду, що дійсно 11 березня 2010 року близько о 13 год. 30 хв., він керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області. ОСОБА_1 зазначив, що стоянку дійсно здійснив, однак не міг побачити забороняючий знак через вантажний автомобіль, який також здійснював зупинку на вказаному працівниками ДАІ місці. Крім того, вважає, що в першу чергу працівниками ДАІ необхідно було вчинити дії, які б забезпечували можливість безперепонно виконувати вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Позивач наголошував, що при складанні протоколу свідки інспектором ДАІ не допитувались, права йому не роз»яснювались, розмір штрафу був визначений без з»ясування будь-яких обставин.

А тому просив суд скасувати винесену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, як незаконну..

Представник відповідача суб»єкт владних повноважень, в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданих суду письмових поясненнях, заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2010 року близько о 13 год.30 хв., ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 близько о 13 год.30 хв. керував автомобілем ОСОБА_3 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області та порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху, а саме здійснив зупинку і стоянку ( а.с.5)

В даному документі не зазначено працівником ДАІ свідків, які б могли підтвердити чи спростувати зазначені в протоколі факти. Пояснення позивача власноручно занесені ним до протоколу. Не зазначено і конкретного місця зупинки чи стоянки автомобіля по вул.. Грушевського в м. Первомайську.

. Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.( а.с.4)

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Представник відповідача не наддав належних доказів правомірності дій інспектора, не підтвердився в судовому засіданні і факт вчинення позивачем правопорушення, не доведено в суді і той факт, що саме здійснив позивач, зупинку чи стоянку, конкретне місце ( зупинки чи стоянки) що суперечить нормам чинного законодавства, а саме порядок складання протоколу. У суб»єкта владних повноважень відсутні докази скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, матеріалів справи та добутих в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що викладні в позовній заяві доводи позивача є обгрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Іншого в судовому засіданні не добуто.

Керуючись ст. ст. 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ВЕ № 078027 по справі про адміністративне правопорушення від 11 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Заява про апеляційне оскарження постанови Братського районного суду Миколаївської області подається протягом десяти днів з дня її проголошення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Братського

районного суду: ОСОБА_4