Справа № 22257/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2011 р.справа № 2а-2445/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Гекон»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року у справі №2а-2445/10/0870 за позовом прокурора Жовтневого району м.Запоріжжя в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя до Відкритого акціонерного товариства «Геркон»про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор Жовтневого району м.Запоріжжя звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати податку на додану вартість у розмірі 185 058,91грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року позовні вимоги задоволено. Постанова суду мотивована наявністю у відповідача податкового боргу, який останній не сплачує у добровільному порядку.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ВАТ «Гекон»подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що податкові зобовязання з податку на додану вартість, які визначено ДПІ, не є узгодженими, оскільки оскаржуються підприємством в судовому порядку, у звязку з чим суд першої інстанції безпідставно визнав ці зобовязання як податковий борг. Крім цього, відповідач вказував на те, що сплив строк для стягнення податкової заборгованості, оскільки з часу прийняття податково повідомлення-рішення, яким визначено податкове зобовязання, минуло 1095 днів, що відповідно до пп..15.1.1 ст.15 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», унеможливлює стягнення податкової заборгованості.

У судове засідання, сторони, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, не зявились, у звязку з чим, відповідно до ст..41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції від відповідача надходили клопотання про відкладення розгляду справи. Так, розгляд справи у судовому засіданні, яке призначалося на 17.01.2011р., було відкладено у звязку з клопотанням відповідача про неможливість прибуття до судового засідання повноваженого представника підприємства.

14.02.2011р. від представника відповідача за довіреністю, вдруге надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав хвороби голови правління ВАТ «Геркон». Розглянувши вказане клопотання колегія суддів ухвалила про розгляд справи у відсутність представника відповідача, оскільки зазначені у клопотанні підстави не можуть бути визнані поважними причинами неприбуття сторони у судове засідання з огляду на те, що підприємство має повноважного представника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності та який надавав клопотання про відкладення розгляду справи і перешкод явки вказаного представника у судове засідання колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відмовлено відповідачу і у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі з тих підстав, що відповідачем в касаційному порядку оскаржується податкове повідомлення-рішення ДПІ, на підставі якого позивач просив стягнути податкову заборгованість. З огляду на приписи ст..254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення. В матеріалах справи наявна постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до якої позивачу відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині визначення податкових зобовязань з податку на додану вартість

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковим повідомленням-рішенням від 14.12.2006 № /0, яке прийнято Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Запоріжжя, позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 186 865,30грн., у тому числі 124 576,86 грн основного платежу та 62 288,44грн штрафних (фінансових) санкцій

За результатами адміністративного оскарження вказане рішення залишено без змін, а скарги відповідача без задоволення, та прийняті податкові повідомлення рішення від 09.01.2007 № /1, від 22.03.2007 № /2 з аналогічним податковим зобовязанням.

У березні 2007 року відповідач звернувся до господарського суду Запорізької області із позовною заявою, у якій просить скасувати вказане рішення. Постановою господарського суду Запорізької області від 29.08.2007р., яка, у частині вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 14.12.2006 № /0, залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2009р., у задоволені позову відмовлено.

Зважаючи на несплату відповідачем заборгованості з податку на додану вартість, позивачем прийняті податкові вимоги: перша від 28.12.2009 № 1/1148, друга від 15.02.2010 № 2/84. Вказані вимоги отримані уповноваженою особою відповідача, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, але залишені без задоволення.

Також, відповідач надав позивачу декларації по податку на додану вартість від 18.12.2009 № НОМЕР_1, від 19.01.2010 № НОМЕР_2, від 16.02.2010 № НОМЕР_3, від 17.03.2010 № НОМЕР_4, якими самостійно визначив суму податкового зобовязання у загальному розмірі 1 819,00грн. та у добровільному порядку його не сплатив.

У зв'язку з несвоєчасним погашенням узгодженого податкового зобов'язання позивачем здійснено нарахування ВАТ "Геркон" пені у розмірі 17,72 грн.

Згідно з обліковими картками відповідача, останній має переплату у розмірі 2 433,11 грн., часткову сплату у розмірі 1 210,00грн., у зв"язку з чим загальний податковий борг, на час розгляду справи судом, складав 185 058,91грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та з огляду на наявність узгодженого податкового зобовязання, яке у добровільному порядку не сплачувалося відповідачем, стягнув з відповідача податкову заборгованість у розмірі 185 058,91грн.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції правильно встановив розмір податкового боргу відповідача та підстави його виникнення, обґрунтовано зазначив про те, що за результатами адміністративного та судового оскарження спірне податкове зобовязання, яке було визначено податковим органом, набуло статусу податкового боргу. Вірно суд першої інстанції послався на вимоги п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який дія на час виникнення спірних правовідносин, щодо самостійного визначення платником податків податкового зобовязання.

Відповідач, у поданій апеляційній скарзі, не спростовує розмір податкових зобовязань та підстави їх виникнення, але вважає, що податкові зобовязання, які визначено податковим повідомлення-рішенням від 14.12.2006 № /0, є неузгодженими, оскільки це рішення оскаржується у судовому порядку, справа знаходиться на розгляді у Вищому адміністративному суду України.

Такі доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

Згідно пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який діяв на час виникнення спірних правовідносин, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Як зазначено вище, відповідачем оскаржувалось податкове повідомленн-рішення у судовому порядку та постановою господарського суду Запорізької області від 29.08.2007р., яка, у частині скасування податкового повідомлення-рішення від 14.12.2006 № /0, залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2009р., у задоволені позову відмовлено.

Відповідно до ч.5 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Отже, з моменту проголошення постанови суду апеляційної інстанції судове рішення набрало законної сили і підлягає обовязковому виконанню, тобто спірне податкове зобовязання, з цього часу, є узгодженим.

Необґрунтованими колегія суддів вважає і посилання відповідача на пп..15.1.1 ст.15 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в частині спливу строків стягнення податкового боргу, який визначено податковим повідомлення-рішенням від 14.12.2006 № /0.

Строк стягнення податкового боргу регламентуються пп..15.2.1 ст.15 Закону №2181, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, а не пп..15.1.1 Закону, як на тому наполягав відповідач.

Так, відповідно до пп..15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону №2181 у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Як зазначено вище, днем узгодження податкових зобовязань, визначених податковим повідомленням-рішенням, є дата проголошення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, а саме 26.05.2009р., а отже строк стягнення податкового боргу податковим органом не пропущено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з Відкритого акціонерного товариства «гекон»- залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року у справі №2а-2445/10/0870 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 16.02.2011р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська