Справа № 19641/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2011 р.справа № 2а-9/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О.

за участю представника відповідача за довіреністю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2010 року по адміністративній справі № 2а-9/2010 за позовною заявою ОСОБА_2 до міського Голови міста Мелітополя ОСОБА_3 про визнання незаконними розпоряджень про звільнення з посади, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним розпорядження міського голови м. Мелітополя ОСОБА_3 за № 212-к від 13.04.2009 року про його звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради за узгодженням сторін; визнати незаконним розпорядження міського голови м. Мелітополя ОСОБА_3 за № 251-К від 27 квітня 2009 року про внесення змін до пункту 1 розпорядження міського голови від 13.04.2009 року № 212-к про його звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради за узгодженням сторін з 27.04.2009 року; поновити його на роботі в виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради; стягнути з ОСОБА_3 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 квітня 2009 року до дня поновлення на роботі; стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати незаконним розпорядження міського голови м. Мелітополя ОСОБА_3 за № 212-к від 13.04.2009 року про його звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради за узгодженням сторін; визнати незаконним розпорядження міського голови м. Мелітополя ОСОБА_3 за № 251-к від 27 квітня 2009 року про внесення змін до пункту 1 розпорядження міського голови від 13.04.2009 року № 212-к про його звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради за узгодженням сторін з 27.04.2009 року ; поновити його на посаді в виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради; стягнути з ОСОБА_3 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 квітня 2009 року до дня поновлення на роботі в сумі 52 970, 71 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2010 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до міського Голови міста Мелітополя ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження про звільнення з посади, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено. В мотивувальній частині судового рішення суд першої інстанції вказав на те, що доказів взаємної згоди з власником про анулювання домовленості про припинення трудового договору суду надано не було. Вказав також на те, що позивач звернувся до суду з позовом з порушенням строку, визначеного ст.. 233 КЗпП України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.03.2010 року, постановити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що суд першої інстанції неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, порушивши вимоги ст.159 КАС України про всебічне, повне та об»єктивне дослідження по справі доказів, а також вимоги про те, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі цілком і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомленні належним чином, про що свідчить повідомлення наявні в матеріалах справи.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування відсутні.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_2 за розпорядженням міського голови міста Мелітополя № 236-к від 03.05.2007 року був призначений на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Позивач надав відповідачу заяву про звільнення відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, з 13 квітня 2009 року (а.с. 28).

31 березня 2009 року позивач надіслав на адресу суду заяву, в якій просив вважати подану ним заяву про звільнення недійсною, вказавши на те, що його заява датована більш пізнішим строком, в звязку з тим, що він до 11 квітня 2009 року знаходиться в учбовій відпустці. (.а.с.7)

Розпорядженням міського голови м. Мелітополя від 13.04.2009 року за № 212-к, відповідно до п. 10 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, п.1 ст.36 КЗпП України: ОСОБА_2 було звільнено 13.04.2009 року з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради за узгодженням сторін. (а.с. 5).

13.04.2009 року було складено акт (а.с.26) про те, що ОСОБА_3 від ознайомлення з розпорядженням міського голови від 13.04.2009 року № 212-к «Про звільнення та підпису відмовився.

Також 13.04.2009 року позивач повідомив в телефонному режимі керуючому справи виконкому ОСОБА_4 про те, що з 13.04.2009 року він знаходиться на лікарняному. (а.с.29)

В звязку з чим, 27.04.2009 року розпорядженням міського голови міста Мелітополя № 251-к про внесення змін до п.1 розпорядження міського голови міста Мелітополя №212-к від 132.04.2009 року «Про звільнення», було вказано дату звільнення ОСОБА_2 з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області 27.04.2009 року (а.с.6).

Згідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення проведено з дотриманням норм Кодексу законів про працю України.

Так, згідно з ч.1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є: угода сторін; закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; призов або вступ працівника на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу; розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці; набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; підстави, передбачені контрактом.

Розпорядження про звільнення позивача за № 212-к за угодою сторін було винесено 13.04.2009 року; однак у звязку з повідомленням позивачем, що він знаходиться на лікарняному відповідно до п. 10 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.40 КЗпП та листка непрацездатності Комунального закладу «Міська клінічна лікарня № 17, було винесено розпорядженням № 251-к від 27.04.2009 року , а саме вказано, що дату звільнення ОСОБА_2 з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради вважати 27.04.2009 року.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки взаємної згоди про анулювання домовленості щодо звільнення за згодою сторін не було, а відкликання позивачем в односторонньому порядку своєї заяви про звільнення не може бути підставою для його поновлення на роботі.

Вірним є висновок суду першої інстанції щодо наданого в якості доказу листа непрацездатності серія ААЮ№096027, виданого 08.05.2009 року Центральною районною лікарнею Гуляйпільської районної ради (а.с.17) про те, що з 27.04.2009 року по 08.05.2009 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні, з діагнозом ангіна , оскільки вищевказаний листок непрацездатності позивач надав лише до суду першої інстанції, та відповідача про знаходження на лікуванні з 27.04.2009 року не повідомляв.

Інші доводи позивача про незаконність свого звільнення є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Що стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Колегія суддів вважає, що при звільненні ОСОБА_2 відповідачем порушень чинного законодавства допущено не було, а тому підстави для задоволення вищевказаних позовних вимог відсутні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2010 року по адміністративній справі № 2а-9/2010- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, в порядку передбаченому ст. 212 КАС України

В повному обсязі постанова виготовлена 28.02.2011 року.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко