Справа № 35039/10
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2011 р. справа № 2а-359/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2010 р. у справі №2а-359/10 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

03.11.2010 р. позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, з урахуванням уточнень від 11.11.2010 р. просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій стосовно перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2010 р. (Суддя Байда Т.І.) позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області протиправною в частині ненарахування і невиплати ОСОБА_3, надбавки до пенсії розміром 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 05 травня 2010 року по 05 листопада 2010 року.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3, пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за шість місяців до дня звернення до суду 03 травня 2010 року по 03 листопада 2010 року з урахуванням проведених виплат.

Дана адміністративна справа розглянута судом першої інстанції відповідно до ст. 183-2 КАС України, в порядку скороченого провадження.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 197 КАС України, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 р., набув статусу «Дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 р. дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як особі, що має статус «Дитина війни», позивачу у 2010 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»призначалося та виплачувався частково, у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Слід зазначити, що на 2010 рік дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не обмежена Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік».

Колегія суддів вважає, що сум першої інстанції, з урахуванням вимог ст. 99 КАС України, зроблено правильний висновок, що в період з 03 травня 2010 року по 03 листопада 2010 року позивачу повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч. 3 ст. 28 цього Закону застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «Дитина війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Відсутність грошових коштів на виплату підвищення до пенсії в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус «Дитина війни», права на отримання такої надбавки. Закон України не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Тобто, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та виніс законне та обґрунтоване рішення, що не дає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у справі №2а-359/10 є ОСОБА_2, однак у тексті постанови судом першої інстанції помилково зазначено ОСОБА_3.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним абзац 3 резолютивної частини постанови доповнити ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2010 р. у справі №2а-359/10 залишити без змін, абзац 3 резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 03 травня 2010 року по 03 листопада 2010 року, з урахуванням різниці виплаченої у цей період.»

Ухвала суду відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: О.В. Юхименко