Справа № 223/253/15-а
Суддя: Жамбровський С. І.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 223/253/15-а
Провадження № 2-а/223/11/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Жамбровського С.І., при секретарі Соколовій Л.М., за участю представника відповідача ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 пенсійного фонду України м. Вугледар Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Вугледарського міського суду Донецької області, як до адміністративного суду, з адміністративним позовом до відповідача УПФУ в м. Вугледар Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона звернулась до відділу пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області, з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог п. 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішенням відділу пенсійного забезпечення УПФУ в м. Вугледар Донецької області від 16.12.2014 року за №2458, їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком у звязку з тим, що вона на час звернення за пенсією не має 30 років загального страхового стажу, а тому не має право на призначення пенсії по досягненню 55 років, так як загальний страховий стаж складає 29 років 3 місяці 15 днів. Відповідач зазначив, що позивач матиме право на призначення пенсії за віком у 57 років відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідачем було підраховано загальний страховий стаж, який склав 29 років 3 місяці 15 днів, включно по 21 липня 2014 року.За наданим розрахунком страхового стажу та усним поясненням спеціаліста відділу пенсійного забезпечення, позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи на підприємстві ВП «Шахта «ОСОБА_4 №3 імені ОСОБА_5» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», за листопад 2009 року зараховано лише 12 днів страхового стажу замість 20 днів (різниця - 8 днів за даними індивідуальної відомості про застраховану особу), з 22.07.2014 по 11.12.2014 (вказаний період складає 4 місяці 21 день, з яких 10 днів липня та 11 днів грудня 2014 року) та період роботи з 01.09.2010 по 31.12.2010 (вказаний період складає повних чотири місяці), через несплату страхових внесків підприємством до Пенсійного Фонду. Згідно запису №39 у трудовій книжці, підтверджено факт звільнення позивача 11 грудня 2014 року з ВП «Шахта «ОСОБА_4 №3 імені ОСОБА_5» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», відповідно до наказу по підприємству №1210к від 11.12.2014, а отже відповідачем не зараховано страховий стаж з 01.09.2010 по 31.12.2010 та з 22.07.2014 по 11.12.2014 і 8 днів листопада 2009 року. Отже відповідачем не зараховано позивачу страхового стажу роботи повних 8 місяців та 28 дні, таким чином за її підрахунком у неї загальний страховий стаж становить понад 30 років. На підтвердження свого трудового стажу позивач надала всі необхідні документи - трудову книжку, яка є основним документом, що підтверджує її стаж роботи відповідно до діючого законодавства. Як вбачається з копії трудової книжки у період з 13.11.2009 по 11.12.2014 вона працювала на підприємстві ВП «Шахта «ОСОБА_4 №3 імені ОСОБА_5» ДП «ДВЕК», але виходячи із розрахунку страхового стажу проведеним відділом пенсійного забезпечення їй не було зараховано період роботи на даному підприємстві у період з 01.09.2010 по 31.12.2010 та з 22.07.2014 по 11.12.2014 та 8 днів листопада 2009 року. Згідно відомості про застраховану особу вбачається, що за вказаний спірний період підприємством нараховувалась відповідна заробітна плата з якої утримувались страхові внески. Відповідно до довідок ВП «ОСОБА_4 №3 імені ОСОБА_5» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» від 10.04.2015 та від 15.04.2015 підприємством підтверджено, що під час роботи на підприємстві (у період з 01.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2014 по 31.12.2014) підприємством утримувались з заробітної плати позивача страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та одночасно підприємством сплачувались за найманих працівників до управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області. Позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача, щодо відмови в призначенні пенсії за віком, скасувати рішення начальника управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області про відмову в призначенні пенсії №2458 від 16.12.2014, зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком у період з 01.09.2010 по 31.12.2010 та з 22.07.2014 по 11.12.2014 та 8 днів листопада 2009 року. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області здійснити призначення пенсії за віком відповідно до п.7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви від 11.12.2014 та сплатити недоотриману пенсію з урахуванням цього призначення з 11.12.2014.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, надав суду заперечення, в якому вказав, що дійсно позивач звернулася до відповідача з заявою та доданими документами про призначення пенсії за віком 11 грудня 2014 року. Після вивчення документів УПФУ в м. Вугледар Донецької області було встановлено, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж в розмірі 30 років, а саме було зараховано 29 років 3 місяці 15 днів. До розрахунку страхового стажу не було включено період роботи на підприємстві з 01.09.2010 по 31.12.2010 та період з 01.08.2014 по 11.12.2014 року, у звязку з тим, що згідно даних персоніфікованого обліку за вказані періоди підприємством не були сплачені страхові внески. Стосовно листопада 2009 року спеціалістами відділу з призначення пенсій дійсно допущена помилка в результаті чого було помилково не враховано 8 днів страхового стажу, але вказаний факт в значній мірі не впливає на визначення права на пенсію за віком позивача.

Судом встановлено, що позивач зверталася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком 11 грудня 2014 року (а. с. 7).

Рішенням ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області про відмову в призначенні пенсії №2458 від 16 грудня 2014 року відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком у звязку з тим, що заявниця, якій виповнилось 55 років, не має необхідних 30 років загального страхового стажу роботу (а. с. 8).

Відповідач зарахував страховий стаж позивача, визначивши його у розмірі 29 років 3 місяці 15 днів, не зарахувавши в ньому спірний період (а. с. 9 10).

Позивач починаючи з 1 вересня 1973 року працювала на різних посадах, а починаючи з 13 листопада 2009 року по 11 грудня 2014 року працювала на підприємстві ВП «Шахти «ОСОБА_4 №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» за професією прибиральниця виробничих приміщень, що охоплює спірний період (а. с. 11 14).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, складених Пенсійним фондом України позивачу починаючи з вересня 2010 року по грудень 2010 року (спірний період) всі дні в місяцях зараховані до страхового стажу та сплачено за цей період страхові внески, за серпень 2014 року (входить в спірний період) позивачу зараховано 31 день страхового стажу та сплачені за цей місяць страхові внески, з вересня 2014 року по листопад 2014 року (входить в спірний період) не сплачено страхових внесків, але зараховано всі дні місяців до страхового стажу, за грудень 2014 року (входить в спірний період) не сплачено страхових внесків, а зараховано 11 днів страхового стажу (а. с. 15 17).

Підприємство має заборгованість перед Пенсійним фондом України по сплаті страхових внесків з 1 вересня 2009 року по 31 грудня 2010 року та з 1 листопада 2014 року по 30 квітня 2015 року, яка відстрочена та розстрочена за рішенням Донецького окружного адміністративного суду (а. с. 35 36).

Вказані вище обставини визнані сторонами і ніким не оспорюються.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши всі наявні докази, їх належність та допустимість, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до пп. 1 п. 72 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 33 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За п. 34 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» під страховими внесками слід розуміти - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Застрахованою особою вважається, за п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно п. 6 ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Виходячи з чинного законодавства платником страхових внесків є підприємство, на якому працювала позивач, тобто ВП «Шахти «ОСОБА_4 №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК». Позивач не могла та не повинна була самочинно сплачувати страхові внески, або якимось чином контролювати сплату внесків підприємством, де вона працювала, така процедура не передбачена чинним законодавством. Спірний період, в якому на думку відповідача не сплачено страхові внески, з вересня 2010 року по грудень 2010 року та з липня 2014 по грудень 2014 року, але судом встановлено, що страхові внески не сплачені тільки з вересня 2014 року по грудень 2014 року, страховий стаж не зараховано за весь спірний період.

Стаття 22 Конституції України гарантує конституційні права і свободи, які не можуть бути скасовані.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист, в тому числі у старості.

Діючим законодавством відповідачу надано право примусово стягувати зі страхувальників своєчасно не сплачені страхові внески, які отримані із заробітних плат громадян і знаходяться у них на рахунках, а не перекладати свої обовязки на застраховану особу, грубо порушуючи конституційні права, в тому числі ОСОБА_3 на гарантований соціальний захист, а тому оскаржуванне відповідача незаконне і протиправне рішення про відмову в призначенні пенсії №2458 від 16 грудня 2014 року, підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

На підставі вікладеного ст. ст. 22, 46 Конституції України, ст. ст. 1, 14, 20, 33, 34, 62, Прикінцевими положеннями» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,керуючись ст. ст. 158 163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 пенсійного фонду України в місті Вугледар Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання здійснити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним рішення ОСОБА_1 пенсійного фонду України в місті Вугледар Донецької області №2458 від 16 грудня 2014 року про відмову в призначенні пенсії за вікомОСОБА_3.

Скасувати рішення ОСОБА_1 пенсійного фонду України в місті Вугледар Донецької області №2458 від 16 грудня 2014 року про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком.

Зобовязати ОСОБА_1 пенсійного фонду України в місті Вугледар Донецької області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вікомОСОБА_3, період роботи з 1 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року та період роботи з 22 липня 2014 року по 11 грудня 2014 року та 8 днів листопада 2009 року.

Зобовязати Пенсійний фонд України в місті Вугледар Донецької області здійснити призначення пенсії за віком ОСОБА_3 відповідно до пункту 72 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення від 11 грудня 2014 року та сплатити незаконно не нараховану пенсію починаючи з дня подачі заяви, 11 грудня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини постанови, а в звязку з застосуванням судом ч. 3 ст. 160 КАС України оголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, вона може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Вугледарського міського суду

Донецької області ОСОБА_6