Справа № 823/1642/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року справа № 823/1642/15

11 год. 40 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Шоколенко Т.М.,

представника позивача не прибув,

відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з єдиного внеску,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2015 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області (далі позивач) про стягнення з ОСОБА_1 (далі відповідач) на користь позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 6960,48грн. відповідно до вимоги від 31.07.2013 №Ф-84/2, яку зарахувати на р/р №2311 в ГУ ДКСУ у Черкаській області (МФО 854018).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобовязання.

Позивач просив розгляд справи проводити без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення, є Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 2464-VI від 08.07.2010, що набрав чинності з 01.01.2011 (у редакції, що діяла на момент виникнення боргу) (далі ЗУ № 2464-VI), а також інші чинні нормативно-правові акти.

Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно зі статтею 4 ЗУ №2464-VI є, зокрема:

1) роботодавці: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

4) фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності;

5) особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Страхувальниками, в свою чергу, вважаються роботодавці та інші особи, які відповідно до ЗУ №2464-VI зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок відповідно до ст. 7 ЗУ № 2464-VI нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з п. 3 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 цього Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ №2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою.

Суд встановив, що до 05.08.2014 відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

У звязку з несплатою відповідачем єдиного внеску 31.07.2013 позивач сформував вимогу №Ф-84/2 про сплату боргу із загальнообовязкового державного соціального страхування в сумі 6960грн. 48коп., яку відповідач отримала 10.08.2013, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.5).

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.25 ЗУ №2464-VI територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У встановленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив. Отже, вказана в ній сума боргу є узгодженою.

Відповідно до ч.15 ст.106 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» cтрок давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів з єдиного внеску не застосовується.

Ч.8 ст.25 ЗУ №2464-VI передбачено, що у разі втрати платником статусу платника єдиного внеску сума недоїмки сплачується за рахунок коштів та іншого майна платника. Отже, факт припинення підприємницької діяльності відповідача не позбавляє його обовязку сплачувати недоїмку з єдиного внеску, що виникла до такого припинення.

Враховуючи, що суму заборгованості у розмірі 6960грн. 48коп. відповідно до вимоги від 31.07.2013 №Ф-84/2 відповідач у встановлені законодавством строки та до часу вирішення спору в суді не сплатив, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Суд звернув увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 №406-VII (далі Закон №406-VII) та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 №404-VII, які набрали чинності з 11.08.2013, внесено зміни до Закону № 2464-VI та Податкового кодексу України відповідно, згідно з якими функції адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування перекладені з органів Пенсійного фонду України на органи доходів і зборів. Водночас, відповідно до положень п.3 Перехідних положень Закону №406-VII органи Пенсійного фонду продовжують адмініструвати єдиний внесок, заборгованість з якого виникла до набрання чинності цим законом.

Керуючись ст. ст.160 165, 254 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (19235, Черкаська область, Жашківський район, с. Зелений Ріг; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області (19200, Черкаська область, Жашківський район, м.Жашків, вул.Щорса, буд.5; ) заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідно до вимоги від 31.07.2013 №Ф-84/2 у сумі 6960грн. 48коп. (шість тисяч девятсот шістдесят гривень 48 коп.), який зарахувати на р/р №2311 в ГУ ДКСУ в Черкаській області (МФО 854018).

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич