Справа № 334/3506/15-а
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 03.06.2015
Справа № 334/3506/15-а
Провадження № 2-а/334/98/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Коміссар І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представник третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, третя особа ТОВ «Ювенергочерметремонт» про визнання рішення протиправним та його скасування, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним та його скасування, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 13.03.2015 року він звернувся до управління ПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки досяг 50 років та мав стаж роботи більше 20 років, з них більше 10 років працював повний робочий день на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами за Списком № 1, а саме, за професією електромонтера по ремонту металургійного обладнання.

20.03.2015 року рішенням засідання Комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій управління ПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя № 26 позивачу відмовлено в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного стажу роботи за Списком № 1.

Позивач вважає, що вказане рішення прийнято відповідачем усупереч чинному законодавству, ґрунтується на безпідставних мотивах і не відповідає критеріям правомірності рішення субєкта владних повноважень, визначених ч. 3 ст. 2 КАС України, просить визнати його протиправним та скасувати, зобовязати відповідача зарахувати періоди його роботи з 10.11.1977 року по 30.11.1990 року та з 20.11.1991 року по 28.02.1992 року до пільгового стажу за Списком №1, у звязку з чим призначити та виплачувати йому пенсію за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 13.03.2015 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позові та просили їх задовольнити.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення від 15.05.2015 року №4206/10, вказала на відсутність підстав для задоволення позову, правомірність дій відповідача обґрунтувала посиланнями на норми чинного законодавства України, зокрема, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, позовні вимоги не визнала, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник третьої особи у судовому засіданні надав пояснення, якими обґрунтував відмову у видачі позивачу уточнюючої пільговий стаж довідки за період роботи позивача до 02.01.1992 року, відсутністю правонаступництва ТОВ «Ювенергочерметремонт» та СРБУ «Ювенергочерметремонт» м. Ростов-на-Дону, проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавств, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Предметом розглядуваного позову є оскарження рішення пенсійного органу про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії з підстав відсутності довідки, уточнюючої його пільговий стаж за періоди з 10.11.1977 року по 30.11.1990 року та з 20.11.1991 року по 28.02.1992 року та, відповідно, відмови у зарахуванні цих періодів до пільгового стажу за Списком № 1.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком, зокрема необхідний вік для чоловіків - 60 років.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

13.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, трудовою книжкою, архівними довідками, копією наказу про атестацію робочих місць.

ОСОБА_1 народився 01.04.1960 року, тобто на час звернення за призначенням пенсії він досяг 54 років.

Загальний стаж позивача не є спірним та складає 34 роки 3 дні, що визнається відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1261, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших

роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, відомості про наявність у Позивача стажу роботи за списком № 1 в першу чергу підтверджуються записами в трудовій книжці, і лише за відсутності таких записів - відповідними довідками з місця роботи.

Згідно із записами № 3-8, 11-13 у трудовій книжці ОСОБА_1, копія якої міститься у матеріалах справи, з 10.11.1977 року по 30.11.1990 року та з 20.11.1991 року по 28.02.1992 року позивач працював на Запорізькій дільниці спеціалізованого ремонтно-будівельного управління «Ювенергочерметремонт» за професією електромонтера по ремонту обладнання у сталеплавильних та прокатних цехах заводу «Дніпроспецсталь». Вказаний стаж складає 13 років 4 місяці.

Підтвердити вказаний вище період роботи уточнюючою довідкою позивач не має можливості, оскільки підприємство, на якому він працював на території України зареєстровано не було, Запорізьку дільницю було передано новоствореному підприємству - Запорізькому малому підприємству «Ювенергочеметремонт», яке повноважень для видачі довідок за час до його створення не має, про що представник даного підприємства надав письмові пояснення.

Довідками архівного відділу Запорізької міської ради від 28.01.2015 року №03-05/с-101, №03-05/с-102, №03-05/с-103, №03-05/с-104 підтверджується факт роботи позивача за періоди з 10.11.1977 року по 30.11.1990 року та з 20.11.1991 року по 01.01.1992 року на Запорізькій дільниці спеціалізованого ремонтно-будівельного управління «Ювенергочерметремонт», отримання ним за цей час заробітної плати та кількість відпрацьованих годин.

Крім того, факт роботи ОСОБА_1 в особливо шкідливих умовах підтверджується копіями витягів з планів завдань, які знаходяться на зберіганні в архівному відділі Запорізької міської ради та з їх змісту вбачається, що ОСОБА_1 працював саме в цехах із шкідливими умовами праці, зокрема, у сталеплавильних, прокатному цехах.

Професія за якою працював позивач - електромонтера по ремонту металургійного обладнання включена до розділу 3, підрозділи 1а, 2а, 3а, код 1030200а-1753а, 1030300а-1753а, 1030100а-1753а списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Пунктом 4.3 Порядку застосування Списків встановлено, що у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21.08.1997 року, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Первинна атестація робочого місця позивача за Списком №1 була проведена до 21.08.1997 року, а саме за наказом про атестацію робочих місць від 05.07.1995 року № 43, зареєстрованого Державною експертизою 13.06.1996 року, тому, враховуючи вищенаведені норми законодавства, весь період його роботи за професією електромонтера по ремонту металургійного обладнання з 10.11.1977 року по 30.11.1990 року та з 20.11.1991 року по 28.02.1992 року має бути зараховано до стажу за Списком №1.

Отже, на час звернення за призначенням пенсії позивач мав стаж роботи за Списком № 1 13 років 4 місяці.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, заперечуючи проти позову, відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що в спірні періоди позивач працював з неповним робочим днем або за іншою професією, ніж та, що передбачена Списком №1.

Отже, відповідачем не представлено доказів правомірності ухвалення оскаржуваного рішення та доказів повного і обґрунтованого розгляду звернення позивача за призначенням пенсії.

Наведене свідчить, що, відмовляючи позивачу у зарахуванні до його пільгового стажу за Списком №1 спірного періоду роботи та у призначенні пенсії, відповідач діяв усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком позивачу мала бути призначена з дня звернення.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям визначення правомірності рішень субєктів владних повноважень, є протиправним та має бути скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періодів його роботи з 10.11.1977 року по 30.11.1990 року та з 20.11.1991 року по 28.02.1992 року, у звязку з чим призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 13.03.2015 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.4, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.6, ч. 4 ст. 9, ст. ст. 10, 11, 18, ч. 1 ст. 41, 70-71, ч. 4 ст. 122, 138,158-163, КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя від 20.03.2015 року № 26 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправним та його скасувати.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 періоди роботи з 10.11.1977 року по 30.11.1990 року та з 20.11.1991 року по 28.02.1992 року за професією електромонтера по ремонту металургійного обладнання, у звязку з чим призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення 13.03.2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ісаков Д. О.