Справа № 247/3703/13-а (2а/247/117/13)
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року м. Київ К/800/19700/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Білуги С.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Торезького міського суду Донецької області від 18 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції, треті особи: Ліквідаційна комісія Державного підприємства «Шахта «Донецька», державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції Сердюкова Ю.В., про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції, треті особи: Ліквідаційна комісія Державного підприємства «Шахта «Донецька», державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції Сердюкова Ю.В., про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Торезького міського суду Донецької області від 18 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року, позовні вимоги задоволені частково. Визнано дії відповідача щодо надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 січня 2013 року простою кореспонденцією протиправними. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга позивача задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України, для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 16 серпня 2010 року на підставі рішення Торезького міського суду Донецької області від 03 березня 2003 року було видано виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_2 з Ліквідаційної комісії Державного підприємства «Шахта «Донецька» заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 4809 грн 90 коп. та моральну шкоду в сумі 2000 грн, загалом 6809 грн 90 коп.

02 січня 2013 року заявник звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-664/2003, виданого Торезьким міським судом.

Положеннями статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов'язки і права державного виконавця, зокрема, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частинами першою та другою статті 19 цього Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 25 зазначеного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий лист і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02 січня 2013 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції Сердюкової Ю.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-664/2003, виданого Торезьким міським судом, та боржнику надано строк для добровільного виконання рішення до 08 січня 2013 року.

29 травня 2013 року ОСОБА_2 надіслав відповідачу запит на інформацію, в якому просив відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про виконавче провадження» надати йому відомості про місце знаходження боржника у виконавчому провадженні №35892089, чи про відсутність таких даних, як учаснику (стягувачу) у цьому провадженні.

25 червня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції складено акт, що за адресою: м. Торез, вул. Жуковського, 3 не виявлено майна, яке належить ліквідаційній комісії ДП «Шахта «Донецька».

27 червня 2013 року заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції Сердюковою Ю.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки не виявлено майно, на яке може бути звернене стягнення та вжиті заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частинами першою та другою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (із змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства юстиції №1765/5 від 30 листопада 2012 року та №924/5 від 18 травня 2013 року) передбачено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел. Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

З урахуванням зазначених положень колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо неприйняття до уваги твердження позивача про те, що ліквідаційна комісія вважається фізичною особою у зв'язку із тим, що в її склад входять фізичні особи, тому відповідач зобов'язаний здійснити розшук ліквідаційної комісії.

Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що у боржника відсутнє майно, що підтверджується відповідями від відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи з обслуговування м. Тореза та м. Сніжне Управління Державної автомобільної автоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області - щодо відсутності у власності відповідача транспортних засобів, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відомості щодо ліквідаційної комісії Державного підприємства «Шахта Донецька» відсутні, фінансових установ - відсутні відкриті рахунки.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправним винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25 червня 2013 року; визнання протиправною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25 червня 2013 року та її скасування не підлягають задоволенню, про що вірно в постанові зазначив суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції.

Стосовно вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповідачем відповіді на інформаційний запит від 29 травня 2013 року колегія суддів зазначає наступне.

29 травня 2013 року позивач як запитувач надавав на ім'я розпорядника інформації відповідача запит на інформацію, просив відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про виконавче провадження» надати йому відомості про місце знаходження боржника (Ліквідаційна комісія ДП «Шахта «Донецька») у виконавчому провадженні №35892089, чи про відсутність таких даних, як учаснику (стягувачу) у цьому провадженні.

Визначення поняття «публічна інформація» наведено у частині першій статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якої публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Колегією суддів встановлено, що правовідносини у сторін виникли під час виконання судового рішення. Інформаційний запит позивача стосувався дій відповідача щодо надання відомостей про місце знаходження боржника - ліквідаційної комісії ДП «Шахта Донецька».

Вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» не поширюються на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Виходячи зі змісту запиту, та з урахуванням того, що запит про надання публічної інформації та звернення громадян є різними категоріями за правовими підставами, предметом, вимогами щодо форми і оплатності, при підготовці відповіді Відділом державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції застосовано Закон України «Про звернення громадян», в якій роз'яснено позивачу положення Закону України «Про виконавче провадження».

10 червня 2013 року відповідачем ОСОБА_2 надано відповідь на підставі Закону України «Про звернення громадян», в якій роз'яснено положення Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закон України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Встановлені обставини свідчать, що відповідачем було правильно класифіковано зміст звернення, тому в діях останнього відсутнє порушення права позивача на одержання публічної інформації, про що правильно зроблено висновок судами попередніх інстанцій.

Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що необхідно визнати протиправними дії відповідача в частині надіслання простою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 січня 2013 року, оскільки це суперить положенням частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. Постанову Торезького міського суду Донецької області від 18 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року необхідно залишити без змін, оскільки вони є законними і обґрунтованими та постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Торезького міського суду Донецької області від 18 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції, треті особи: Ліквідаційна комісія Державного підприємства «Шахта «Донецька», державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції Сердюкова Ю.В., про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді С.В. Білуга

В.В. Швець