Справа № 2-а-306/10
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2010-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-a-306/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

ОСОБА_1 ОСОБА_2

в складі судді з участю секретаря

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глухові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 пенсійного Фонду України в Глухівському районі про зобов»язання нарахуваня недовиплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни за період 2007-2008 року в сумі 2762 грн.50 коп, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2009 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має статус «дитини війни» і має право на пільги та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни». На підставі ст. 6 вищевказаного Закону їй повинна виплачуватись відповідачем щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак в 2006 та 2007 роках така соціальна допомога їй не нараховувалась і не виплачувалась, так як Законами України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В 2008 році доплата виплачувалась лише в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Виходячи із даного рішення Конституційного Суду, та зважаючи на положення ст.ст. 19,22 Конституції України, позивачка просить зобовязати відповідача нарахувати їй 2762 грн.50 коп. державної соціальної допомоги за період 2007-2008 років включно. Також позивачка просить суд поновити їй строк звернення до адміністративного суду, оскільки про належні виплати відповідач її не повідомив, про факт порушення права на отримання ;іоп: допомоги як

дитині війни позивачці стало відомо в вересні 2008 року після висвітлення в пресі зазначених подій у звязку.з ухваленням рішення Конституційного Суду.

Представник відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду в Глухівському районі в судові засідання не зявився, подав письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи у відсутність їх..представника. Мотивував свою позицію тим, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансування виплат по даному Закону повинно проводитись за. рахунок Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України. Крім того, даним Законом не визначено яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії. Також

іажає, що поняття «соціальна допомога» в ст. 6 Закону немає, є поняття «підвищення до *>. Законом визначено, що «діти війни» дійсно мають право на отримання підвищення до в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак при цьому законодавчо не визначено ж обчислення мінімальної пенсії за віком, оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в у випадку не може застосовуватись, так як він застосовується виключно для визначення >ів пенсій, призначених згідно із цим Законом, і не може застосовуватись для визначення >у підвищення до пенсії, яка передбачена ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Законом «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ст. 6 ЗУ «Про ъний захист дітей війни», а рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 2007 року ці положення закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано ституційними.

Законом «Про Державний бюджет України на 2008 рік» були внесені зміни в ст. 6 ЗУ соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни до пенсії виплачується цення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового ^му для осіб, які втратили працездатність, і з січня 2008 року позивачу ця надбавка чувалась.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року іаведені положення закону «Про Державний бюджет України на 2008 рік» були визнані ституційними.

Однак і після вищевказаних рішень Конституційного Суду не було визначено порядок лення підвищення до пенсії дітям війни.

Після цього Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 було звлено, що дітям війни до пенсії підвищення проводиться у розмірі 10% від прожиткового уму для осіб, що втратили працездатність.

Тому відповідач вважає, що діяв виключно у межах своїх повноважень і у спосіб, бачений чинним законодавством, і не мав права нараховувати підвищення до пенсії дітям

в іншому порядку, ніж той, що визначався Законами «Про державний бюджет України» на зідні роки та в подальшому Постановою Кабміну від 28 травня 2008 року № 530.

Також відповідач наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до Іуду, які встановлені ч. 1 ст.ЮО КАС України.

В судове засідання позивач не з»явився , від нього надійшла заява про розгляд справи ¦ за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився надавши заперечення на адміністративний І, позов в якому просить справу розглядати без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з пних підстав:

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у праві доказів.

щ Так, судом, встановлено, що позивачка ОСОБА_3 народилася 10 травня 1940 року, а юму є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Статус ІІищенко.О.І,, як. дитини війни підтверджується відповідним посвідченням та довідкою (а.с.8) оспорюється відповідачем в запереченнях на адміністративний позов.

Позивачка отримує пенсію за віком і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду, воно має статус юридичної особи, яка призначає(здійснює іперерахунок) і виплачує пенсії відповідним категоріям громадян.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого (самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень ауспосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Конституції України однією з конституційних гарантій прав та

свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх обсягу при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

В 2008 році позивачка отримала підвищення до пенсії як дитина війни, але у меншому розмірі (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність): за січень- березень по 47 грн., за квітень - червень по 48 грн.10 коп., за липень вересень по 48 грн.20 коп., за жовтень - грудень 49 грн. 80 коп.

На 2007 рік дію ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни було зупинено згідно із п.12 ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Однак рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року зворотної дії в часі не має, відтак на період до 09 липня 2007 року не поширюється, а тому за 2007 рік підлягають задоволенню вимоги позивача лише за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» було викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано неконституційними положення п. 41 розділу Закону «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

2 с Відповідно до ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.

Таким.чином, на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів 4.2 .ст.152 Конституції України управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача з 22.05.2008 року повинно було діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Між тим,* до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону України ^Лро _ соціальний,захист дітей війни, з урахуванням п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний .бюджет* на .2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв да.шдсташ.та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо сїягненщццоплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року .задоволенню не підлягають.

Таким чином, в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року відповідні зобовязаний був виплачувати позивачу підвищення до пенсії у відповідності до т ст. 6 Закону УїфаїниікПро соціальний захист дітей війни» в редакції Закону від 18 листопада ЕОМ ракуц(шбчісХ в. розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком), а позовні вимоги в частині нарахування ітакого підвищення до вказаних дат (з з 1.01.2007 по 09.07.2007, та з 01.01.2008 по 22.05,.2008).ї безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки на той момент діяли норми законів «Про державний бюджет» на відповідні роки, і дії відповідача на той період відповідали чинному на той час законодавству.

Суд відхиляє посилання відповідача про наявність підстав для відмови в оволенні позову через пропущення позивачем строку звернення з позовом до іністративного суду, оскільки відповідно до частини 2 статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або випланує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд не вбачає пропущення позивачем строку звернення до суду за рстом свого права щодо отримання підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни».

Стосовно визначення розміру підвищення, яке встановлено в п.8 Постанови Кабінету [іністрів України від 28 травня 2008 року, то в даному випадку норми підзаконного )рмативного акту суперечать ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому : можуть бути застосовані, виходячи із положень ч.4 ст.9 КАС України.

Суд також не приймає до уваги заперечення відповідача щодо невизначеності джерел нансування, оскільки сама по собі відсутність фінансового забезпечення державних соціальних гарантій і відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для юрушення права громадянина на отримання соціальної допомоги.

Доводи відповідача про відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України «Про оціальний захист дітей війни» також не можуть бути підставою для відмову в задоволенні озову, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не оже посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації рав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні іати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання іістяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії.

Так само суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача щодо законодавчої евизначеності порядку обчислення мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст.6 акону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки відповідно до ч. 4 ст. 8 КАС країни забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів іеповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні іідносини; Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює іідповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія акону). Тому, з урахуванням зазначеного, при такому обчисленні необхідно застосовувати агальні норми, які в даному випадку міститься у ч. 1 ст. 28 Закону України "Про агальнообовязкове державне пенсійне страхування", в яких зазначено, що мінімальний розмір іенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням вищезазначених положень ч. 4 ст. 8 та ч. 7 ст. 9 КАС України, посилання іідповідача на те, що не визначено орган, який повинен здійснювати призначення і виплати іідвищення до пенсії, суд не може прийняти до уваги, так як відповідно до діючого іаконодавства на виконання положень ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» саме правління Пенсійного фонду України в Глухівському районі проводило з 01.01.2008 р. врахування та виплати дітям війни у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (що жладало 10% від прожиткового мінімуму осіб, що втратили працездатність). Крім того, Іенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про пенсійний фонд України і дійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного Положення через створені в становленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про агальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок іенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання іенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, іередбаченої ст. 6 і Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено на правління ПФУ за місцем проживання позивача.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем фактично оскаржується

бездіяльність територіального управління ПФУ в Глухівському районі щодо ненарахування і невиплати зазначеного підвищення до пенсії.

Тому виходячи з вимог ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність управління ПФУ в Глухівському районі щодо невиконання приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09 липня 2007 року, яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання підвищення до пенсії.

Розраховуючи розмір виплат, які необхідно нарахувати та виплатити позивачці, суд виходить з вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

Виходячи з вищезазначеного, позивачці підлягає виплаті за 2007 рік (за період з 9.07.2007р. по 31.12.2007р.):

За липень (4,06+406)хЗ0%=410,06x30%= 123,02 грн.

За серпень (4,06+406)х30%=410,06х30%=123,02 грн.

За вересень (4,06+406)х30%=410,06х30%=123,02 грн.

За жовтень (4,11+411 )хЗ0%=415,11х30%=124,53 грн.

За листопад (4,11+411 )хЗ0%=415,11х30%=124,53 грн.

За грудень (4,11+411 )хЗ0%=415,11х30%=124,53 грн.

Всього за 2007 рік за вказаний період: 742,65 грн.

За 2008 рік позивачці підлягає виплаті (за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.):

За травень 481х30%=144,3 грн.

За червень 481x30%= 144,3 грн.

За липень 482х30%=144,6 грн.

За серпень 482x30%= 144,6 грн.

За вересень 482x30%= 144,6 грн.

За жовтень 498x30%= 149,4 грн.

За листопад 498x30%= 149,4 грн.

За грудень 498х30%=149,4 грн.

Всього за 2008 рік: 1170,60 грн.

Однак з урахуванням того, що за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. позивачці частково було виплачено підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 390 грн. 20 коп (по 48,10 грн. у травні та червні, по 48,20 грн. у липні, серпні та вересні, по 49,80 грн. у жовтні, листопаді та грудні), то підлягає виплаті за цей період: 1170,60 - 390 грн. 20 коп = 780 грн. 40 коп.

Всього за 2007 та 2008 роки підлягає нарахуванню та виплаті сума: 742,65 + 780 грн. 40коп. = 1523 грн. 5 коп. Та таких обставин, зважаючи на те, що нарахування і виплату пенсії здійснюють органи пенсійного фонду, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивачки в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачці невиплачене підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка визначена в ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року: в сумі 742,65 грн., та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням вже отриманих позивачкою сум підвищення до пенсії у 2008 році за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, в сумі 780 грн. 40 коп.., а всього зобовязати відповідача виплатити позивачці 1523 грн. 5 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України", Законом України "Про державний бюджет на 2006 рік" Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік (зі змінами від 15.03.2007 р.), Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких онодавчих актів України", ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне нсійне страхування", ст. ст. З, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 8, ,94, 122, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в тухівському районі Сумської області.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в Глухівському районі Сумської пасті нарахувати ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної енсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", іходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про гальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 ік, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 742 грн.65 коп., і за 2008 рік, очинаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 780 грн. 40 коп. , а всього збовязати відповідача виплатити позивачці 1523 грн. 5 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного уду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі заяви про пеляційне оскарження протягом 10 днів з дня отримання копії постанови та наступною одачею апеляційної скарги протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження до уду першої інстанції з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду у повному обсязі складена 27 січня 2010 року.

СУДДЯ