Справа № 819/1916/15
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1916/15

27 липня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Хребетко І.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Держземагентства у Тернопільському районі, треті особи Петриківська сільська рада Тернопільського району, Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Держземагентства у Тернопільському районі ( надалі відповідач), треті особи Петриківська сільська рада Тернопільського району, Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району про зобовязання ОСОБА_2 Держземагентства у Тернопільському районі провести державну реєстрацію земельної ділянки для садівництва загальною площею 0,0725 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1, за фактичним місцем розташування ділянки на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та видати відповідний витяг з Державного земельного кадастру.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та пояснив, що він є власником земельної ділянки для садівництва площею 0, 072 га, що підтверджується державним актом серія ТР № 06811, який виданий Великоберезовицькою селищною радою 07 вересня 1994 року, а місце розташування земельної ділянки, яка перебуває у його власності з 1994 року є незмінним, що підтверджується розробленою Технічною документацією із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Як вбачається з кадастрового плану земельної ділянки за результатами кадастрової зйомки, проведеної у 2015 році, площа, конфігурація земельної ділянки та опис суміжних землекористувачів відповідають державному акту на право приватної власності на землю, виданому у 1994 році. Таким чином, земельна ділянка як об'єкт цивільних правовідносин сформована у 1994 році не втратила свого статусу в розумінні цивільного та земельного права.

Представник відповідача ОСОБА_2 Держземагентства у Тернопільському районі в судове засідання повторно не прибув, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень проти адміністративного позову не надав. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не прибув у судове засідання без поважних причин, суд вважає, що дану справу може бути вирішено, у відповідності до ч.4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи Петриківської сільської ради в судове засідання повторно не прибув, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень проти адміністративного позову не надав. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення третьої сторони належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації нею права судового захисту прав та інтересів.

Представник третьої особи Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району в судове засідання повторно не прибув, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень проти адміністративного позову не надав. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення третьої сторони належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації нею права судового захисту прав та інтересів.

Заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для садівництва площею 0, 072 га, що підтверджується державним актом серія ТР № 06811, який виданий Великоберезовицькою селищною радою 07 вересня 1994 року.

Для проведення державної реєстрації земельної ділянки у порядку, визначеному Законом України «Про Державний земельний кадастр» позивач звернувся 30 червня 2015 року до державного кадастрового реєстратора ОСОБА_2 Держземагентства у Тернопільському районі. До заяви додав Технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблену Тернопільською регіональною філією ДП «Центр ДЗК».

30.06.2015 року державним кадастровим реєстратором ОСОБА_2 Держземагентства у Тернопільському районі прийнято рішення № РВ № 015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка по індексно-кадастровій карті попадає в Петриківську сільську раду.

Місце розташування земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 з 1994 року є незмінним, що підтверджується розробленою Технічною документацією із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Зокрема, як вбачається з кадастрового плану земельної ділянки за результатами кадастрової зйомки, проведеної у 2015 році, площа, конфігурація земельної ділянки та опис суміжних землекористувачів відповідають державному акту на право приватної власності на землю, виданому у 1994 році. Таким чином, земельна ділянка як об'єкт цивільних правовідносин сформована у 1994 році не втратила свого статусу в розумінні цивільного та земельного права.

Згідно частини 10 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими посвідчено право власності чи постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Згідно частини 2 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 5 статті 37 Закону України Про державний земельний кадастр» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Відмова державного кадастрового реєстратора позбавляє позивача можливості у повному обсязі реалізувати його права, як власника щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобовязти ОСОБА_2 Держземагентства у Тернопільському районі провести державну реєстрацію земельної ділянки для садівництва загальною площею 0,0725 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1, за фактичним місцем розташування ділянки на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та видати відповідний витяг з Державного земельного кадастру

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію постанови надіслати відповідачу та третім особам.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна:

Суддя Дерех Н.В.