Справа № 826/1793/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м.Київ К/800/64738/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві про визнання дій протиправними, скасування рішення про коригування митної вартості товарі та стягнення надмірно сплачених платежів,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт-люкс» звернулося з позовом до Київської регіональної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві, в якому просило визнати незаконними та протиправними дії митниці при винесенні рішення про корегування митної вартості товарів від 05 листопада 2013 року №10025000/2013/600905/2, скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 05 листопада 2013 року №10025000/2013/600905/2 та стягнути з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів у розмірі 81073,17 грн., з яких 15591 грн. - ввізного мита та 65482,17 грн. - ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірність відмови у прийнятті до оформлення митної декларації та винесення відповідачем рішення про визначення митної вартості товарів за резервним методом, що призвело до надмірної сплати митних платежів. Вказував про надання усіх необхідних документів на підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною контракту щодо ввезених товарів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості від 05 листопада 2013 року № 100250000/2013/600905/2; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані безпідставністю коригування митницею митної вартості, оскільки позивачем надано митному органу всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару, та обґрунтованістю вимог щодо скасування рішення про коригування митної вартості. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення надмірно сплачених митних платежів, суди зазначили про їх безпідставність через недодержання позивачем порядку повернення надмірно сплачених митних платежів.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Київська міжрегіональна митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У касаційній скарзі митниця зазначає про правомірність визначення митної вартості із застосуванням резервного методу, оскаржувані дії митниці щодо коригування митної вартості товарів вважає законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт-люкс» у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 02 квітня 2012 року між компанією «ZHJIANG FIRST GROUP CO., LTD» (продавець) та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «СОФІТ-ЛЮКС» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № SMA16, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар за кількістю, асортиментом і вартістю узгодженими сторонами в інвойсі щодо кожної поставки.

Відповідно до п.п.2.1 п.2 контракту ціни на кожну конкретну партію товару визначені в Інвойсі, встановлені в доларах США.

За даними інвойсу від 18 вересня 2013 року № 2013F03А59 на адресу позивача поставлено товар - світильники загальною вартістю 22038,66 дол. США.

З метою митного оформлення товарів позивачем ТОВ «Софіт-люкс» 05 листопада 2013 року подана до митного органу вантажно-митну декларацію №10025000/2013/076064, за якою задекларовано в режимі «ІМ-40» товар - світильники, які підвішуються або закріплюються на стелі, внутрішні, з комбінованих матеріалів (метал. сплав, пластик), призначені для використання з лампами розжарювання та не містять телерадіоприймачів та/або телерадіопередавачів, (не для використання у вибухонебезпечному середовищі): MIF 010 100W E27 white MIF 012 60W E27 white - 2646шт. Країна виробника CN, торговельна марка Magnum, придбаного за вказаним контрактом, код товару згідно УКТЗЕД - 94051091.

Митна вартість товару задекларована за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем митному органу подано: зовнішньоекономічний контракт від 02 квітня 2012 року № SMA16; додаткову угоду №2 від 19 липня 2013 року; інвойс від 18 вересня 2013 року №2013F03А59; пакувальний лист від 18 вересня 2013 року; коносамент ZENNLAQB338332 від 24 вересня 2013 року; CMR №1779 від 04 листопада 2013 року; договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 08 січня 2013 року №08/01/2013; рахунок-фактура на транспортно-експедиційні послуги від 30 січня 2013 року НК 1167; довідку про транспортні витрати від 25 жовтня 2013 року; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №В-5535 від 17 жовтня 2013 року; сторінку каталогу виробника; прас-лист від виробника та продавця; виписку з бухгалтерської документації від 05 листопада 2013 року; виписку з бухгалтерської документації покупця, що стосується відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України: податкова накладна від 13 вересня 2013 року №664/23, податкова накладна від 16 жовтня 2013 року №728/23, податкова накладна від 17 жовтня 2013 року №818/23.

Під час здійснення митного контролю у митного органу виникли сумніви щодо достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей та встановлено, що надані для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, а саме: за договором, який надано до митного оформлення, а також згідно документів, поданих до митного оформлення, виробником товару є фірма «NINGBO JIANGBEI ELEX SMP.&EXP.CO.LTD» (Китай), а контракт від 02 квітня 2012 року №SMA16 укладено з підприємством «Zhejlang Firsd Grjup CO., LTD» (Китай). В той же час в графі 44 ЕДМ №100250000/2013/076064 від 05 листопада 2013 року зазначено, що поставка товарів здійснюється згідно з контрактом від виробника товарів.

У зв'язку з цим Київською регіональною митницею витребувано у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоду, контракту); якщо здійснювалось - страхування, страхові документи, та документи, що містять інформацію про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; інші документи за бажанням декларанта для підтвердження заявленої митної вартості.

05 листопада 2013 року Київською регіональною митницею прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №100250000/2013/600905/2, яким митну вартість товару визначено за резервним методом.

У 33 графі рішення зазначено, що митна вартість визначена із застосуванням методу № 6 (резервний метод), з урахуванням вимог ст.64 Митного кодексу України та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (МД №100250000/2013/074698 від 22 жовтня 2013 року, рішення №100250000/2013/600869/2 від 22 жовтня 2013 року). Попередні методи не застосовані: метод 1 - відповідно до вимог частини 2 статті 58 Митного кодексу України; методи 2,3 - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари; методи 4,5 - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена.

Також відповідачем видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100250000/2013/01898.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ч.ч.1 - 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення митної вартості товарів за основним методом. Неподання декларантом витребуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Позивачем подано відповідачу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначення митної вартості за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, які б свідчили про неправильне визначення митної вартості, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару або відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

За вказаними обставинами суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо скасування рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 05 листопада 2013 року №10025000/2013/600905/2.

При цьому, колегія суддів також погоджується з судами першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Софіт-Люкс» про стягнення з Державного бюджету сум надмірно сплачених коштів у розмірі 81073,17 грн., в тому числі ввізне мито 15591 грн. та ПДВ 65482,17 грн., у зв'язку з недотриманням позивачем законом порядку повернення надмірно сплачених митних платежів.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді