Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2015 р. м. Київ К/9991/62611/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Білуги С.В.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційними скаргами ОСОБА_4 та управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначав, що на підставі статей 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому призначено пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю. Судовим рішенням, яке набрало законної сили, зобов'язано здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з 01 вересня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Посилаючись на порушення права на належне пенсійне забезпечення та у зв'язку з тим, що судовими рішеннями не було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням положень частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з підвищенням її розміру на 12% та в 3,5 рази відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з 01 січня 2007 року з виплатою різниці попередньо виплачених сум.

Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 12 квітня 2011 року позовну заяву в частині позовних вимог з 01 січня 2007 року по 10 жовтня 2010 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

У процесі розгляду справи ОСОБА_4 доповнив позовні вимоги та просив зобов'язати провести перерахунок з 11 жовтня 2010 року державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком на час виплат відповідно до статі 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Великописарівського районного суду Сумської області від 29 квітня 2011 року позов задоволено: визнано дії по відмові в перерахунку пенсії та додаткової пенсії та виплати її з застосуванням статті 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » протиправними; зобов'язано здійснити перерахунок пенсії та додаткової пенсії як інваліду ІІ групи захворювання, отриманого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент її виплати та провести виплату недоплаченої пенсії з 11 жовтня 2010 року; визнано дії по відмові в перерахунку пенсії та виплаті її відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 та від 27 грудня 2005 року № 1293 протиправними; зобов'язано здійснити перерахунок пенсії як інваліду ІІ групи захворювання, отриманого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894, збільшивши її на 12% та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293, збільшивши її у 3,5 рази та провести виплату недоплаченої пенсії з 11 жовтня 2010 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2011 року рішення сулу першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання дій по відмові в перерахунку пенсії та виплати її відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 та від 27 грудня 2005 року № 1293 - протиправними; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії як інваліду ІІ групи захворювання, отриманого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894, збільшивши її на 12% та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293, збільшивши її у 3,5 рази, та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову. У решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, позивач ставить питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що закони України не були приведені у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо визначення розміру мінімальної заробітної плати як розрахункової величини при обчисленні пенсії, а тому розмір його пенсійного забезпечення підлягає підвищенню.

Відповідач у касаційній скарзі просив скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. У обґрунтування касаційної скарги посилався на те, що судами невірно визначено розмір державної та додаткової пенсії позивача й помилково застосовано при обчисленні пенсійного забезпечення розмір мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії й перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області та йому призначено державну та додаткову пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2010 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області здійснити перерахунок та виплату державної пенсії, виходячи з 8 мінімальних розмірів пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 вересня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

04 квітня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області з заявою про перерахунок та виплату пенсії відповідно до судового рішення з 01 вересня 2007 року з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року №1293 та від 13 липня 2004 року №894, на що отримав відмову у зв'язку з відсутністю підстав.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачу неправомірно не підвищується відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року №1293 та від 13 липня 2004 року №894.

Скасовуючи рішення районного суду в частині задоволення позовних вимог апеляційний суд виходив з того, що зазначеними постановами передбачено збільшення розміру пенсійного забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523, щодо критеріїв обчислення розмірів пенсії відповідає змісту статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки розмір пенсії визначається у відсотках до заробітної плати і не фіксується максимальний граничний розмір пенсії у грошовому еквіваленті.

Водночас у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» встановлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, а в пункті 2 Постанови № 1293 від 27 грудня 2005 року - мінімальний розмір пенсії, які, всупереч положенням зазначених статей Закону, не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при розрахунку державної пенсії, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку пенсії, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки чинними законами України не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 вересня 2009 року по справі № 61-1293во09 (№ 09/150).

Таким чином посилання відповідача у касаційній скарзі щодо неможливості застосування до спірних правовідносин положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є неприйнятним.

З метою здійснення подальших заходів щодо диференціації розмірів пенсій Кабінет Міністрів України постановою від 27 грудня 2005 року № 1293 зобов'язав збільшити розмір пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також було установлено мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною четвертою статті 54 Закону.

Відповідно до пункту 3 даної постанови зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити проведення з дня набрання чинності цією постановою (з 01 січня 2006 року) перерахунку пенсії за матеріалами пенсійної справи громадянам, що отримують пенсію відповідно до статті 54 Закону, а також особам, яким раніше призначено пенсію згідно із зазначеною статтею Закону і які на даний час отримують пенсію відповідно до інших законів (згідно з їх заявою).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 з метою здійснення подальших заходів щодо соціального захисту пенсіонерів збільшено з 01 вересня 2004 року на 12 відсотків пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, державної допомоги та сум індексацій), призначені відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 07 квітня 2011 року відмовляючи у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області посилалося на те, що пенсія позивачу обчислена відповідно до частини першої статті 54 Закону - із заробітку одержаного за роботу у зоні відчуження, а не мінімальної пенсії за віком, тому підстав для застосування положень постанов Кабінету Міністрів України немає.

Таким чином суди попередніх інстанцій не встановили чи підлягав перерахунку розмір пенсійного забезпечення позивача з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 та від 27 грудня 2005 року № 1293, чи відповідав розмір пенсії позивача установленому мінімальному розміру пенсії, який розмір мінімальної пенсії за віком було взято для призначення (перерахунку) позивача, зокрема за спірний період.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції посилався на довідку відповідача від 04 квітня 2011 року № 254 про розмір пенсійного забезпечення, проте в ній відсутня інформація про підвищення пенсії, тільки загальна сума основної та додаткової пенсії.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень в частині позовних вимог про перерахунок державної пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і направлення справи на новий судовий розгляд в цій частині.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника. Частиною четвертою, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зазначеної статті визначено, що в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актам, вирішуючи спір суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, та у зв'язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму підлягає підвищенню і пенсійне забезпечення позивача.

Судові рішення в частині зобов'язання здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення в цій частині не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області задовольнити частково.

Постанову Великописарівського районного суду Сумської області від 29 квітня 2011 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2011 року в частині позовних вимог про перерахунок державної пенсії відповідно до по-станови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення роз-мірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У решті судові рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Білуга /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/