Справа № 806/4814/14
Суддя: Корицька В. О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 806/4814/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Барашивець Т.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління містобудування архітектури та дизайну міського середовища

Житомирської міської ради

про визнання незаконним висновку № 233П/2014 щодо попереднього розгляду матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконним висновок Управління містобудування архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради за № 233П/2014 від 31.07.2014 р. щодо попереднього розгляду матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки, згідно якого відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення додаткової земельної ділянки площею 0.0600 га по вул. Черняхівського, 157г, у м. Житомирі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що законодавством визначено порядок розроблення, погодження та затвердження проекту визначення розмірів і меж водоохоронних зон, у межах яких виділяються землі прибережних захисних смуг. Проект відведення водоохоронної зони в межах м. Житомира відсутній. Порушень норм чинного законодавства, що регулює правовий режим прибережної захисної смуги не вбачається. Тому можливо розглядати питання щодо встановлення обмежень у використанні земельної ділянки, а не заборону у передачі її в користування або у власність. Окрім цього не зазначено на яку площу земельної ділянки розповсюджуються обмеження. При функціональному зонуванні комплексної зеленої зони (території забудови, міста, зеленої зони) треба виділяти: озеленені території загального користування, озеленені території обмеженого користування і озеленені території спеціального призначення. Такого формулювання як зелені насадження громадського призначення чинним законодавством не передбачено. Окрім цього, не зазначено правову норму, якою передбачається заборона у виділенні земельної ділянки для користування.

Сторони у судове засідання, яке відбулося 23.07.2015 року, не з'явилися.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача також надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечував. У своїх письмових запереченнях пояснив, що відповідно до генерального плану міста Житомира, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2001 року № 266 «Про затвердження генерального плану міста Житомира», земельна ділянка розташована на території зелених насаджень громадського користування, де розміщення малоповерхової та садибної житлової забудови не передбачено. Відповідно до схеми планування обмежень генерального плану м. Житомира земельна ділянка, що пропонується для відведення, розташована в границях прибережної смуги річки Тетерів. Відповідно до наявних в управлінні топографічних матеріалів частина зазначеної земельної ділянки, знаходиться в охоронній зоні високовольтної повітряної лінії електропередачі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч.ч. 4 ст. 122, ст. 128 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівліпродажу об'єкта незавершеного будівництва від 11.06.2014 року позивачем було придбано незакінчений будівництвом жилий будинок з відсотком готовності 95%, що знаходиться у м. Житомирі по вул. Черняхівського 157г. /а.с. 56/

Для оформлення належними документами земельної ділянки, необхідної для обслуговування даного будинку позивач звернувся до центру надання адміністративних послуг з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою або розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

31.07.2014 року Управлінняммістобудування архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради було надано висновок № 233П/2014 щодо попереднього розгляду матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки, відповідно до якого у зв'язку з розміщенням земельної ділянки на території з невідповідним функціональним призначенням відповідач вважає за неможливе надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо водовідведення додаткової земельної ділянки площею 0.0600 га по вул. Черняхівського 157г у м. Житомирі, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. /а.с 16/

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно п.1 ч. 2 вказаної статті юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до правового акту індивідуальної дії, то він породжує права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ним певного кола суб'єктів), якому він адресований. Обовязковою ознакою нормативно-правового акту та правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обовязковість їх приписів для відповідного субєкта , дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Враховуючи вищенаведене, висновок Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради № 233П/2014 від 31.07.2014р. не є актом індивідуальної дії та не носить юридичний характер, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, сам по собі не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, тому не може бути предметом спору. Вказаний висновок є документом, з урахуванням якого приймається відповідне рішення міської ради, а тому оцінка висновку та додатку до нього може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого висновку.

За викладених обставин, у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 162-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Корицька