Справа № 400/247/15-а (2-а/400/4/15)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

400/247/15-а (2-а/400/4/15)

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2015 року

справа № 400/247/15-а (2-а/400/4/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області на постанову Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року по справі за позовом Управління соціального захисту населення Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року Управління соціального захисту населення Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі – позивач) звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області (далі- відповідач) з урахуванням змін до позовних вимог від 01.04.2015 року, просить скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 13.02.2015 року ВП №39137786 та постанову від 23.02.2015 року №ВП №39137786.

Постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, якою скасовано постанову про накладення штрафу від 13.02.2015 року в розмірі 680 грн. та постанову про накладення штрафу від 23.02.2015 року в розмірі 1360 грн. під час примусового виконання данного рішення.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явились, у зв’язку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем, відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року, якою залишено без змін постанову Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2013 року по справі

№400/1693/13-а про визнання незаконною та скасування постанови про закінчеення виконавчого провадження від 20.09.2013 року, 03.12.2014 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

13 лютого 2015 року державним виконавцем за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду винесено постанову ВП №39137786 про накладення штрафу в розмірі 680 грн., а 23 лютого 2015 року винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справі не виконано з поважних причин, а саме, у зв'язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування, при цьому не вказано, які дії можливо було виконати позивачем, однак не були виконані, тобто, позивачем здійснено всі можливі заходи в межах своїх повноважень для виконання рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Згідно зі ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

За таких обставин, державним виконавцем правомірно винесені зазначені постанови про накладення штрафу за невиконання боржником без поважних причин у встановлений строк рішення суду, і підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області задовольнити.

Постанову Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук