Справа № 296/7189/15-а
Суддя: Драч Ю. І.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/7189/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м. Житомира Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити призначення, перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі, в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Житомирі щодо призначення йому пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік та зобовязати управління Пенсійного фонду України в місті Житомирі призначити та виплачувати з 08.01.2015 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по України з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передує року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2012-2014 роки, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 1997 року він отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, і деяких інших осіб». У січні 2015 року, досягнувши пенсійного віку, він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На думку позивача, в порушення Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач здійснив переведення позивача із одного виду пенсії на інший та при її розрахунку протиправно не застосував показник середньої заробітної плати за 2012, 2013 та 2014 роки, як це передбачено частиною другою статті 40 Закону №1058-ІV, а залишив цей показник 2007 року.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності зі ст.183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача, у встановлений строк, заперечень не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з червня 1997 року ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХП).

08 січня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 08 січня 2015 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Житомирі та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

З відповіді відповідача від 24.02.2015 вбачається, що при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно його заяви від 08 січня 2015 року застосовано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено внески за 2007 рік, з урахуванням положень постанови КМУ від 23 квітня 2012 року №327.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону №1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин суд прийшов до висновку про застосування у цій справі частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

Подібна правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

За приписами частини другої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про, зокрема, присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно вимог ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача витрати у разі ухваленого на його користь судового рішення, відтак слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Житомирі щодо призначення пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в місті Житомирі призначити та виплачувати з 08.01.2015 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по України з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передує року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2012-2014 роки, з урахуванням виплачених сум.

Згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанову суду в частині присудження виплати перерахованої пенсії допустити до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Ю. І. Драч