Справа № 2-а-5158/09/0270
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-5158/09/0270 Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"16" грудня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Земляної Г.В., Петрика І.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2010 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області про визнання нечинною та скасування постанови про застосування фінансових санкцій, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області про визнання нечинною та скасування постанови про застосування фінансових санкцій від 16 березня 2009 року №082996.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2010 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В засідання учасники процесу не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана позивачем постанова від 16 березня 2009 року, якою до ОСОБА_2 застосовано фінансову санкцію в сумі 1700 грн. є необґрунтованою, тобто прийнята без врахування обставин, які мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду погоджується з даним висновком.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до графіка рейдових перевірок та згідно завдання на перевірку від 16 лютого 2009 року № 087754 державними інспекторами ТУ Головавтотрансінспекції у Вінницькій області 20 лютого 2009 року було проведено рейдову перевірку автомобіля НОМЕР_1, що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 і за кермом якого знаходився останній.

Перевірка субєкта підприємницької діяльності здійснена у відповідності до вимог п. 4, п. 12 - 19 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі по тексту Порядок).

В результаті перевірки встановлено, що позивач надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі за відсутності ліцензійної картки, за що передбачена відповідальність встановлена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За фактом проведеної перевірки складено акт від 20 лютого 2009 року №108921. З яким позивач був ознайомлений, але від підпису в акті та надання пояснень відмовився.

На підставі акту прийнято оскаржувану позивачем постанову.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.).

Проте, як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, до ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції в сумі 1700 грн., що значно перевищує розмір санкції встановленої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Разом з тим, з тексту акту не вбачається, що автомобіль, відповідає визначенню терміну «таксі», яке передбачено ч. 1 ст. 1 Закону: таксі легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Доказів того, що позивач надавав послуги з перевезення на автомобілі обладнаному «як таксі»відповідач не надав.

Згідно пунктів 21, 25-27 Порядку, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт. Справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи субєкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа субєкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи субєкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Даний факт свідчить про порушення процесуального порядку прийняття оскаржуваної постанови.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що при розгляді справи порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем не було зясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також не зясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 29 Порядку, передбачено, що копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі субєкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Проте, відповідач не надав суду доказів направлення копії постанови позивачу у строк, встановлений п. 29.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав обовязок щодо доказування правомірності свого рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та судом апеляційної інстанції відхиляються.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України). Касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі (стаття 212 КАС України).

Головуючий суддя

Судді