Справа № 161/11428/15-а
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/409/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря Мартинюк О.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 Моніір,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби, Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2 Моніір про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 року Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби та Управління Державної міграційної служби України звернулися до суду із позовом про видворення громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2 Моніір.

Свій позов мотивують тим, що 22.07.2015 року о 22.10 годині за незаконне перетинання державного кордону України, з Республіки Білорусь в Україну, поза пунктом пропуску на ділянці відділу прикордонної служби «Тур» в районі інформаційно - попереджувального знаку № 1703, на напрямку с. Ляховці (РБ) - с. Жиричі (Україна), на околицях смт. Ратно було затримано громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 Моніір, ІНФОРМАЦІЯ_1, який своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204 ч. 1 КУпАП.

Зазначають, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_2 Моніір незаконно прибув в Україну з Республіки Білорусь, з метою пошуків кращих умов життя та мав намір потрапити в країни Західної Європи, щодо незаконного перетинання державного кордону України останній пояснив, що у нього не було української візи.

Окрім того вказують, що постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 27.07.2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 204-1 ч. 1 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у вигляді арешту строком 7 діб.

Цього ж дня, начальником Луцького прикордонного загону відповідно до законодавства було прийнято рішення про примусове повернення іноземця з території України.

На даний час, відповідач перебуває в Україні без постійного місця проживання та без законного джерела існування, а паспортному документі іноземця відсутня відмітка про реєстрацію його, як такого, що законним шляхом прибув в Україну.

Враховуючи вищевикладені обставини просять прийняти рішення про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5, ОСОБА_2 Моніір, ІНФОРМАЦІЯ_1, допустити негайне виконання постанови.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 Моніір у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд повно, всебічно та обєктивно дослідивши письмові докази дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон) іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Судом встановлено, що 22.07.2015 року о 22 год. 10 хв. за незаконне перетинання державного кордону України, з Республіки Білорусь в Україну, поза пунктом пропуску на ділянці відділу прикордонної служби «Тур» в районі інформаційно - попереджувального знаку № 1703, на напрямку с. Ляховці (РБ) - с. Жиричі (Україна), на околицях смт. Ратно було затримано громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 Моніір, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із копії протоколу про адміністративне затримання від 22.07.2015 року (а.с.7-8).

Із пояснень відповідача, наданих у присутності перекладача, вбачається, що останній незаконно перетнув кордон з територією Білорусії в Україну з метою пошуку кращих умов життя в країнах Західної Європи (а.с.9).

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 27.07.2015 року відповідач ОСОБА_2 Моніір був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.17).

В той же час, із чч. 1,3 ст. 9 вищевказаного Закону встановлено, що іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Так, у судовому засіданні встановлено, що у відповідача наявний паспортний документ громадянина ОСОБА_5, однак відсутнявіза для в'їзду або для транзитного проїзду через територію України (а.с.16).

Окрім того, із пояснень відповідача та поданих суду документів не вбачається, що останній перетнув державний кордон України з метою визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Таким чином у відповідача відсутні законні підстави для перебування в Україні.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 30 вищевказаного Закону, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби Безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особи без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Як вбачається із рішення начальника Луцького прикордонного загону «Про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2 Моніір, ІНФОРМАЦІЯ_1», відповідача було вирішено примусово повернути за межі України (а.с.18).

Враховуючи, що відповідач був затриманий за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску, що є порушенням вимог ст. ст. 9, 16, 23 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в останнього відсутні кошти на існування та повернення до країни походження, добровільно у встановлений строк територію України останній не має наміру залишити, і є обґрунтовані підстави вважати, що громадянин ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5, ОСОБА_2 Моніір, ІНФОРМАЦІЯ_1, самостійно з України виїхати не в змозі та в подальшому буде ухилятись від виконання рішення позивача про його примусове повернення, намагатиметься повторно вїхати до країн Західної Європи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підставні та їх слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 136, 160-163, 183-5 КАС України, на підставі Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Віденської конвенції про дипломатичні зносини від 18.04.1961 року,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Видворити за межі України громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2 Моніір, ІНФОРМАЦІЯ_1 в примусовому порядку.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного судуОСОБА_6