Справа № 2-а-819/2010
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа №2-а-819/20 Юр ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2010 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області в
В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.,
при секретарі - Рудовій Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Верхньодніпровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської райдержадміністрації про стягнення одноразової компенсації за шкоду особі, яка втратила годувальника, із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської райдержадміністрації про стягнення одноразової компенсації за шкоду особі, яка втратила годувальника, із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС посилаючись на слідуюче: вона знаходилась на утриманні свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 6- кв. 2, який помер 22.05.2010 року.
Її син був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ( посвідчення від 26.05.2010 року. Категорія 1)
Відповідно до ст. 48 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" їй як матері, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов"язана з катастрофою та згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинна бути виплачена одноразова грошова компенсація 3792 грн.
21.07.2010 року, вона звернулась з заявою до відповідача з проханням виплатити одноразову компенсацію за втрату годувальника, смерть якого пов"язана з Чорнобильською АЕС.
Проте по даний час їй допомога не виплачена відповідачем, з мотивів відсутності коштів. В зв"язку з невиплатою допомоги їй спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала в зв"язку з невиплатою коштів на поховання сина, яку вона оцінює в 500 грн.. що й стало причиною звернення до суду
В судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному об"ємі.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився подавши заяву про слухання справи у його відсутність та письмові заперечення в яких пояснив, що позивачці одноразова грошова компенсація 3792 грн., в зв"язку зі смертю її сина нарахована, але затримка в її виплаті пов"язана з відсутністю коштів на рахунку управління. Також просить застосувати строк позовної давності.
Суд, з"ясувавши зміст позовних вимог дослідивши докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за слідуючими підставами: позивачка ОСОБА_1С, ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходилась на утриманні свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 22.05.2010 року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та копією свідоцтва про народження.
Її син був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ( посвідчення від 26.05.2010 року. Категорі 1), що посвідчується посвідченням учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС
Відповідно до ст. 48 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім"ям які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов"язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Згідно довідки ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської райдержадміністрації встановлено, що позивачці 23.07.2010 року призначена одноразова компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 3792 грн.
Згідно заперечень управління праці та соціального захисту населення невиплата даної суми позивачці пов"язана з відсутністю коштів на рахунку управління
Проте, суд зауважує, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.
Так, у справі „Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Суди не повинні приймати до уваги обставини, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше. І тому до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.
Безпідставним суд вважає, і посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, так як відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав свобод чи інтересів.
Позивачці вказана компенсація призначена 23.07.2010 року, вона звернулась з позовом до суду 10.11.2010 року, тобто в межах строку позовної давності.
За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги позивачки в частині стягнення з
відповідача управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської
райдержадміністрації невиплаченої одноразової допомоги в зв"язку з втратою годувальника, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 3792 грн., задоволити.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають за такими підставами.
Відповідно до ст. 1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Таким чином обов"язковою підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність вини в діях відповідача. Судом встановлено, що згідно до звернення позивачки їй була нарахована одноразова компенсація за втрату годувальника,учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в сумі 3792 грн., тобто нарахування здійснено в строк та в розмірі, передбаченому законом. Проте виплата даної суми не проведена із-за відсутності бюджетних ассигнувань, тобто коштів на дані цілі у відповідача. Фінансування затрат відповідача, пов"язаних з виплатою допомоги здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, переданих управлінню на дані цілі. Таким чином у відповідача на думку суду відсутня вина щодо своєчасної невиплати позивачеві вищезазначеної компенсації. На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.6, 11, 71, 159-163 КАС України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської рай держадміністрації на користь ОСОБА_1 нараховану та невиплачену одноразову допомогу в зв"язку з втратою годувальника, постраждалого в наслідок Чорнобильської катестрофи в сумі 3792 грн.
В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 56 грн., за сплачений судовий збір
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-