Справа № 2-а-1935/10/1970
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 2-а-1935/10/1970

14 липня 2010 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої Подлісної І.М.

при секретарі Будзик Б.В.

з участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника третьої сторони ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Директора виробничого комплексу «Галант» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України до ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, третьої особи на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Герда ЛТД» про скасування постанови про накладення штрафу від 24.03.2010 року

в с т а н о в и в:

Директор виробничого комплексу «Галант» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України ОСОБА_2 звернулась до адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, третьої особи на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Герда ЛТД» про скасування постанови про накладення штрафу від 24.03.2010 року, посилаючись на те, що вказана постанова винесена державним виконавцем неправомірно, без достатнього зясування усіх обставин справи та суперечить вимогам чинного законодавства.

В суді позивачка ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити, постанову виконуючого обовязки начальника ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 від 24 березня 2010 року про накладення 510 грн. штрафу на директора виробничого комплексу «Галант» ОСОБА_2 скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, повторно в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, що у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України є підставою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Герда ЛТД» позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши та дослідивши зібрані по справі докази вважає, що вказаний позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Постановою виконуючого обовязки начальника ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 24 березня 2010 року за порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», невиконання законних вимог державного виконавця на ОСОБА_2 директора виробничого комплексу «Галант» накладено штраф в розмірі 510 грн.

Судом встановлено, що на виконанні у ОСОБА_4 відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться наказ Господарського суду Тернопільської області № 7/140-1916 від 23.11.2009 р. про зобовязання Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України в особі структурного підрозділу виробничого комплексу «Галант» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою наданою ТОВ «Герда» в постійне користування рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1026 від 10.12.1997 р., шляхом проведення демонтажу павільйону «Світанок» та звільнення земельної ділянки від конструктивних частин складського приміщення в строк до 30.09.2009 р.

07.12.209 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано позивачу строк до 14.12.2009 р. для його добровільного виконання.

У встановлений державним виконавцем строк виробничим комплексом «Галант» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України рішення суду виконано не було, а тому державний виконавець призначив його примусове виконання на 08.02.2010 р., однак вказане виконання не відбулось.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови вона винесена за порушення ОСОБА_2 вимог Закону України "Про виконавче провадження", невиконання законних вимог державного виконавця, що проявилось в невиконанні письмової вимоги № 19/1603-12 державного виконавця від 28.01.2010 р., неявці представника ВК «Галант» на примусове виконання рішення у встановлений час та невиконанні рішення суду, що підтверджується актом від 08.02.2010 р. та поясненнями ОСОБА_2 від 23.03.2010 р.

Стаття 88 Закону України "Про виконавче провадження", передбачає відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення цього Закону, зокрема ч. 1 цієї статті передбачено, що за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця громадянами чи посадовими особами, втрату або несвоєчасне відправлення виконавчого документа, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця роботи (знаходження), якщо ці дії не мають ознак злочину, а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця на винних осіб за постановою начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, накладається штраф від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у порядку, передбаченому законом.

Крім того вказаний закон передбачає, що Державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не ухилялась від виконання наказу господарського суду, а її дії щодо невиконання рішення суду не є умисними, а тому не можуть тягнути за собою притягнення її до відповідальності передбаченої ст.. 88 Закону України "Про виконавче провадження" у вигляді штрафу тим більше у максимальному розмірі, передбаченому ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення , дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує щодо адміністративного позову.

В даному випадку представник відповідача ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, повторно в судове засідання не зявився і не повідомив про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату і місце судового засідання, про що свідчить про вручення рекомендованого поштового повідомлення № 2885213 з якого вбачається, що 05.07.2010 р. уповноваженою особою ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції одержано повістку на 15 00 год. 14.07.2010 р., а тому не довів правомірність свого рішення щодо винесення оскаржуваної постанови.

За вказаних обставин суд вважає, що постанову виконуючого обовязки начальника ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 від 24 березня 2010 року про накладення 510 грн. штрафу на директора виробничого комплексу «Галант» ОСОБА_2 слід скасувати, повністю задоволивши заявлені позовні вимоги.

керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 160-163 КАС України,

Законом України "Про виконавче провадження", № 606 - Х1У

від 21 квітня 1999 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити. Постанову виконуючого обовязки начальника ОСОБА_4 відділу державної виконавчої Тернопільського міського управління юстиції служби ОСОБА_5 від 24 березня 2010 року про накладення 510 грн. штрафу на директора виробничого комплексу «Галант» ОСОБА_2 - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня постановлення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження і апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Подлісна І.М.