Справа № 810/586/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 липня 2015 року № 810/586/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова
до Концерну "Військторгсервіс"
про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника

ВСТАНОВИВ:

Західна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області звернулась до суду з позовом до Концерну «Військторгсервіс» про стягнення коштів з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих платника податків, на суму податкового боргу у розмірі 233120 грн. 94 коп.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року адміністративну справу № 810/586/15 передано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва.

За результатом автоматичного розподілу, адміністративну справу №810/586/15 передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2015 року прийнято адміністративну справу № 810/586/15 до провадження та призначено судове засідання на 20 липня 2015 року.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з наявністю в матеріалах справи клопотання позивача про розгляд справи без його участі, надавши можливість учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Концерн «Військторгсервіс» включений до категорії платників окремих податків в Західній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Станом на момент подання позову до суду за відповідачем рахується заборгованість в сумі 233120,94 грн., що складається самостійно визначеної суми податкового зобов'язання у поданих ним податкових декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 23 січня 2012 року № , податковому розрахунку земельного податку від 20 лютого 2013 року № в порушення пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, а також податкового повідомлення-рішення № від 20 червня 2012 року, яким відповідачу донараховано штраф у розмірі 681,20 грн. в порушення вимог пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

В підтвердження сум вказаного податкового боргу позивач надав до адміністративного позову копії наступних документів: розрахунок суми заборгованості відповідача, зворотній бік облікової картки платника податку; податкова вимога від 21 липня 2014 року № 1130-25, акт про результати камеральної перевірки сплати земельного податку від 29 травня 2012 року № 745/15-208/33689922, податкове повідомлення-рішення від 20 червня 2012 року № з доказами вручення, податкові декларації з плати за землю.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого в установлений Податковим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Податковим кодексом України, така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. При цьому, згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов'язання самостійно визначене платником податків не підлягає оскарженню.

Згідно пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, передбачених Податковим Кодексом, якщо відповідно до підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України платник податків не подає в установлені строки податкову митну декларацію чи відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, є контролюючий орган, яким щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів підпункт 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточній рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює одному календарному місяцю, щомісяця протягом 30 (тридцяти) календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу, при затримці більше 30 календарних днів - у розмірі 20%.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених Податковим Кодексом України строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня, при цьому, при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання визначеного Податковим Кодексом України, а при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючим органом - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні. Згідно пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України вказана пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної у розрахунку суми заборгованості на день розгляду справи або, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не подано.

Отже, в порушення вищевказаних вимог Податкового кодексу України відповідач, у строки визначені законодавством, не сплатив в повному обсязі узгоджену суму податкового зобов'язання по орендній платі за землю.

Органами стягнення згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).

У контексті наведених законодавчих положень зміст матеріально-правових вимог ДПІ, викладених у даному позові, зводиться до стягнення коштів з рахунків відповідача в обслуговуючих банках на погашення його податкового боргу.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність заявлених позовних вимог, а відповідач жодних заперечень по суті позовних вимог щодо наявності чи відсутності такого боргу суду не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з Концерну «Військторгсервіс» податкового боргу у розмірі 233120,94 грн.

Керуючись положеннями статтей 9, 70, 71, 98, 158-163, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області задовольнити.

2. Стягнути з розрахункових рахунків Концерну «Військторгсервіс» () податковий борг у сумі 233120,94 грн. з розрахункових рахунків, відкритих в банках, що обслуговують такого платника.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.Ю. Гарник