Справа № 2036/2-а-5431/11
Суддя: Карімов І. В.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2036/2-а-5431/11
10 серпня 2011р. Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря Зайцевої Т.Г.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Чугуєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІОДР взводу ДПС смт.Новоолексіївка в Херсонській області ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-
11 липня 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, у якій просив скасувати у повному обсязі постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВТ1 №041489, винесеної ІОДР взводу ДПС смт.Новоолексіївка в Херсонській області ОСОБА_3, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.
У постанові вказано, що ОСОБА_1 05 липня 2011р. о 11-42год., керуючи автомобілем Рено д/н НОМЕР_1, рухався на 488км. автодороги Харків-Сімферополь, та здійснив обгін транспортного засобу на перехресті, чим порушив п.14.6 «А» Правил дорожнього руху України.
Позивач вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною, необгрунтованою та безпідставною.
Позивач заперечує факт правопорушення, та вказує, що 05 липня 2011р. близько 11-42год. він рухався на вищевказаному автомобілі на 488км. автодороги Харків-Сімферополь по лівій смузі руху, по дорозі, яка має 2 полоси руху в одному напрямку, підїжджаючи до перехрестя, увімкнув сигнал лівого повороту та зупинив автомобіль на червоний сигнал світлофору, після того, як увімкувнся «зелений», він здійснив поворот ліворуч.
На вказаній ділянці автодороги взагалі немає ніякої дорожньої розмітки, дорожнє покриття знаходиться у незадовільному стані, на дорозі багато ям та ухабів, у звязку з чим ОСОБА_1 рухався по лівій смузі, аби обїхати вказані ями. Автомобілі, які рухалися попереду та ззаду його автомобілю, також рухалися і по правій і по лівій смузі для руху, аби не вїхати у дорожні ухаби.
Після чого він був зупинений працівниками ДАІ, які склали протокол про адміністративне правопорушення та відповідну постанову.
В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:
Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Судовим розглядом справи встановлено, що 05 липня 2010р. ІОДР взводу ДПС смт.Новоолексіївка в Херсонській області ОСОБА_2 виніс постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 425 (чотириста двадцять пять) гривень. Підставою для ухвалення постанови є протокол про адміністративне правопорушення, позивачу було надано примірник цього протоколу.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Обовязок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови, таким чином відповідачем не виконано обовязку, покладеного на нього законом. Навпаки викладеним обставинам у постанові, позивач зазначив суду, що постанова відносно нього винесена неправомірно, крім того, не відповідають фактичним обставинам, що мали місце 05 липня 2011р., викладені у постанові порушення, тобто доведено, що позивачем не порушено п.8.73 Правил дорожнього руху, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України.
При цьому, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не надано в суд доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач.
Враховуючи, що з протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови вбачається, що позивач був не згоден з наявністю факту вчинення ним відповідного правопорушення, суд вважає, що самі по собі протокол та постанова про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.
В процесі винесення постанови не були забезпечені всебічність, повнота і об'єктивність з'ясування обставин по справі та вирішення її у відповідності з законом.
Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.
Приймаючи до уваги приписи ч.1, 3 ст.2, ч.2 ст.71 КАС України, суд вважає, що приймаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв з порушенням норм КУпАП, що регламентують порядок притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, тому позовні вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.
Тому, задовольняючи позов, суд скасовує оскаржувану постанову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 1712 КАС України, ст.ст.247, 288, 296 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ? задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВТ1 №041489 від 05.07.2011р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КпАП України закрити.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя