Справа № 2-а-45/10
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Богуславський районний суд Київської області
Справа № 2-а-45/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

при секретарі Годжаєвій З.Ф.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання відмови у перерахунку пенсії неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області у проведенні перерахунку і виплаті пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 ОСОБА_2 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплачувати йому пенсію відповідно до чинного законодавства з січня 2006 року, як інваліду другої групи не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії та інвалідом другої групи, що підтверджується відповідним посвідченням та довідкою МСЕК. Згідно ст. 54 ОСОБА_2 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому повинна виплачуватися державна пенсія як інваліду другої групи у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та відповідно до ст. 50 вказаного ОСОБА_2 повинна виплачуватися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду другої групи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Відповідач не виконує вимоги закону, в звязку з чим він змушений звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, обґрунтувавши свої вимоги вищевикладеними фактами.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі свого представника в судове засідання не направило. Керівником управління подано письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідачем подані письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, так як не можливо в даних правовідносинах застосовувати вимоги ст. 28 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року стосовно розміру мінімальної пенсії за віком для позивача, який отримує державну пенсію як інвалід другої групи та додаткову пенсію за шкоду завдану здоровю, оскільки абзац перший частини першої статті 28 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до цього ОСОБА_2. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" встановлено, що виходячи із розміру 19 гривень 91 коп. провадиться розрахунок пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 ОСОБА_2 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". ОСОБА_2 України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року №107/УІ частину третю і четверту статті 54 було змінено та визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок наслідками Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: інвалідам другої групи 564 гривень. Статтю 50 ОСОБА_2 було змінено та визначено розміри додаткової пенсії, особам віднесеним до 1 категорії: інвалідам другої групи 20% від прожиткового мінімуму. Надалі постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року і №564 від 16.07.2008 року розміри пенсій визначались для інвалідів другої групи не нижче 580 гривень та 655 гривень. Тому вимоги чинного законодавства при виплаті пенсії позивачу дотримуються. При прийняття рішення просять застосувати положення ст.ст. 99, 100 КАС України.

Суд, заслухавши позивача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи і віднесений до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А №077032 виданого 10.04.1996 року Київською облдержадміністрацією.

Довідкою МСЕК серії КИО-І №146900 від 18.04.2001 року підтверджено, що ОСОБА_1 встановлено другу інвалідності з 1 травня 2001 року і його захворювання повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач 13.11.2009 року звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок та виплату йому державної пенсії по інвалідності на підставі статті 54 ОСОБА_2 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього ж ОСОБА_2.

Відповідачем пенсія позивачу виплачується в розмірі 1253,20 грн., що підтверджується листом управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі №243 від 24.02.2010 року.

Суд вважає, що відповідач неправильно визначив розмір пенсії для позивача, порушивши при цьому вимоги чинного законодавства.

Так, статтею 49 ОСОБА_2 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 вказаного ОСОБА_2, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього ОСОБА_2 інвалідам другої групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного ОСОБА_2 здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 ОСОБА_2 України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідач помилково керується ОСОБА_2 України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року №107/УІ, а також постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року і №564 від 16.07.2008 року, якими розміри пенсій визначались для інвалідів другої групи не нижче 580 гривень та 655 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 було визнано неконституційним п. 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" ОСОБА_2 України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким було внесено зміни в ст.ст. 50, 54 ОСОБА_2 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Конституційний суд дійшов до висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, а тому з 22 травня 2008 року діють положення 4 статті 54 вказаного ОСОБА_2, яка визначає, що в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, а також діють положення ст. 50 вказаного ОСОБА_2, яка визначає, що інвалідам другої групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача в письмових запереченнях на позов з приводу того, що неможливо при визначенні розміру даного підвищення до пенсії позивача застосовувати мінімальну пенсію за віком, як розрахункову величину.

Положення частини 3 статті 28 ОСОБА_2 № 1058-ІУ не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

А тому суд вважає за можливе не приймати до уваги положення ч. 3 ст. 28 вищевказаного ОСОБА_2, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим ОСОБА_2, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого законодавчо визначеного мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем його права на одержання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно положень ст.ст. 50, 54 ОСОБА_2 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Тому при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, яківтратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Отже, враховуючи наведене, управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі повинно виплачувати позивачу державну пенсію по другій групі інвалідності згідно ч. 4 ст. 54 ОСОБА_2 України не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, а також відповідно до ст. 50 вказаного ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивач просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за період з січня 2006 року.

Однак, суд не вбачає підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки із ч. 1 ст. 5 КАС України вбачається, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах звернення до адміністративного суду, який встановлено в один рік.

Із ч. 2 ст.100 КАС України вбачається, що пропуск строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач в своїх запереченнях проти позову наполягає на застосуванні річного строку звернення до суду, і зазначає, що пропуск цього строку позивачем є підставою для відмови в позові.

Позивач не навів суду поважності причин пропущення процесуального строку звернення до суду, а тому його позовні вимоги можуть бути задоволені в межах річного терміну звернення до суду за захистом своїх прав за період з 08 лютого 2009 року.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Позивач підлягає звільненню від оплати судового збору (державного мита), як потерпілий від Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 30.04.1993 року з послідуючими змінами.

Відповідач підлягає звільненню від сплати судового збору (державного мита) на підставі ст. 4 п. 34 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 30.04.1993 року з послідуючими змінами.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6, 17, 122, 158-163 КАС України, ст.ст. 22, 24, 46, 55, 58 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54, 70, 71 ОСОБА_2 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- рп/2008, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області у проведенні перерахунку і виплаті пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 ОСОБА_2 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до чинного законодавства з 08.02.2009 року, як інваліду другої групи не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду здоровю 75% мінімальної пенсії за віком, яка визначається ст. 28 ОСОБА_2 України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Сторони звільнити від сплати судового збору (державного мита).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції або в порядку встановленому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий: суддя (підпис) М.Б.Тітов