Справа № 826/3945/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3945/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Степанюка А. Г., Шурка О.І.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» Волощука Ігоря Григоровича, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» про визнання неправомірної відмови та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» Волощука Ігоря Григоровича (далі - Уповноважена особа) про:

визнання неправомірною відмову Уповноваженої особи Фонду, оформленої листом від 25.02.2015 року №1101/1143 щодо неможливості включення ОСОБА_2 до переліку вкладників AT «КБ «ЕСПОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року № 1212/13180/2013;

зобов'язання Уповноваженої особи Фонду вчинити дії щодо внесення відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про припинення договору застави майнових прав за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року № 1212/13180/2013;

зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_2 до переліку вкладників AT «КБ «ЕКСПОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року № 1212/13180/2013 та подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в AT «КБ «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду;

зобов'язання Фонду включити в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в AT «КБ «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду ОСОБА_2 щодо відшкодування коштів за вкладами в AT «КБ «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі гарантованої Фондом суми в 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп., на підставі за договору банківського вкладу від 24.07.2013 року №1212/13180/2013;

зобов'язання Фонду затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в AT «КБ «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду, який повинен містити відомості щодо ОСОБА_2 за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року №1212/13180/2013 щодо відшкодування коштів за вкладами в AT «КБ «ЕКСПОБАНК»» за рахунок Фонду з належною позивачу сумою в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп. за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року №1212/13180/2013;

зобов'язання Фонду вчинити дії, щодо виплати грошових коштів в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп. позивачу відповідно до процедури, визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В засідання з'явились учасники процесу.

Представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану постанову суду.

Представник Фонду просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав вірну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» укладено Договір кредиту від 23.07.2014 року №01/14-UAH-CK щодо надання позивачу кредиту в сумі 175 000 грн.

Виконання позивачем своїх зобов'язань за договором кредиту забезпечувалось заставою - майновими правами за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року № 1212/13180/2013 (далі - Договір банківського вкладу) шляхом укладання Договору Застави майнових прав за договором банківського вкладу від 23.07.2014 року.

На виконання умов Договору застави позивачем внесено на вкладний рахунок грошові кошти 24.07.2013 року в сумі 12 210 дол. США та 26.06.2014 року в сумі 4 790 дол. США, загальною сумою 17 000 дол. США.

Договір банківського вкладу Угодою №1 від 07.07.2014 року доповнено пунктом 3.6 щодо договірного списання грошових коштів для виконання зобов'язань за будь-яким договором, укладеним між відповідачем та позивачем.

В подальшому, 25.09.2014 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.09.2014 року № 597 «Про віднесення ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у AT «КБ «ЕКСПОБАНК».

Відповідне оголошення розміщено у газеті «Голос України» №188 (5938) від 01.10.2014 року.

Згідно ст. 39, 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та відповідно до Плану врегулювання на підставі постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 року № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК», з 26.01.2015 року виконавча дирекція Фонду прийняла рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» та призначення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПAT «КБ «ЕКСПОБАНК» Волощука І.Г.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась із заявою від 29.01.2015 року про погашення залишку коштів за кредитним договором за рахунок коштів з депозитного рахунку.

Окрім того, ОСОБА_2 звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявою та від 18.02.2015 року про припинення зобов'язань за договором кредиту від 23.07.2014 року № 01/14-UAH-CK шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року 1212/13180/2013.

Уповноважена особа листом від 25.02.2015 року від №1101/1143 відмовила позивачу у задоволенні зазначених заяв.

Окрім того, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою від 26.02.2015 року про виплату гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК».

Уповноважена особа Фонду своїми листами відмовила позивачу у здійсненні вказаних дій, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі - Закон №4452-VI), основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 26 Закону №4452-VI, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст. 27 Закону №4452-VI, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону №4452 Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону Уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Ст. 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема у випадках, встановлених договором або законом (пункт п'ятий статті 602 Цивільного кодексу України).

При цьому, згідно ч. 5 ст. 36 Закону №4452 передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Окрім того, згідно ч. 6 ч. ст. 49 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

З аналізу наведених нормативно-правових актів вбачається, що індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог (зокрема, кредиту та банківського вкладу) є протиправним.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Уповноважена особа Фонду правомірно листом від 25.02.2015 року №1101/1143 відмовила позивачу у припиненні зобов'язань за договором кредиту від 23.07.2014 року № 01/14-UAH-CK шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року 1212/13180/2013.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання неправомірною відмови Уповноваженої особи Фонду, оформлену листом від 25.02.2015 року №1101/1143 щодо неможливості включення ОСОБА_2 до переліку вкладників AT «КБ «ЕСПОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 24.07.2013 року № 1212/13180/2013 та зобов'язання Уповноваженої особи Фонду вчинити дії щодо внесення відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про припинення договору застави майнових прав за договором банківського вкладу № 1212/13180/2013 від 24.07.2013 року є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Крім того, з тексту листа від 25.02.2015 року №1101/1143 вбачається, що позивачу відмовлено у задоволенні зустрічних однорідних вимог, а не у включенні ОСОБА_2 до переліку вкладників AT «КБ «ЕСПОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Згідно п. 8 ч. 4 ст. 26 Закону №4452 Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником, як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань.

Враховуючи те, що позивач має перед банком зобов'язання за кредитним договором, який забезпечується вкладом, колегія суддів вважає, що у Уповноваженої особи Фонду були відсутні законні підстави для включення позивача до переліку вкладників, а отже, як вірно зазначив суд першої інстанції позовні вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_2 до переліку вкладників AT «КБ «ЕКСПОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договором банківського вкладу № від 24.07.2013 року 1212/13180/2013 та подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в AT «КБ «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Разом з тим, оскільки позивача не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання Фонду включити ОСОБА_2 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в AT «КБ «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду; зобов'язання Фонд затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в AT «КБ «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду та зобов'язання Фонду вчинити дії, щодо виплати грошових коштів в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп. позивачу відповідно до процедури визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачі виконали свій обов'язок та довели правомірність своїх дій та рішень.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови у задоволенні позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» Волощука Ігоря Григоровича, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» про визнання неправомірної відмови та зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: А.Г. Степанюк

О.І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено 28.07.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.