Справа № 2-а-315/10
Суддя: Литвинов А. В.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Куп'янський міськрайонний суд Харківської області
Код суду 2023 Справа № 2-а-З15/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2010р. м. Куп'янськ

Кутт'янський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Литвинова А.В., при секретар? ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Купянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_2 ІІЇ., звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області, в якому просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з

01.01.2006р. до 31.12.2008р., зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплатити їй недоплачене щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 01.01.2006р. до 31.12.2008р. та зобов'язати Управління Пенсійного фонд)' України в Купянському районі Харківської області здійснювати відповідні нарахування в подальшому.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона належить до соціальної категорії "Дитина війни" та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Однак* відповідач всупереч Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів, відповідач зазначив, що вважає свої дії щодо невиплати позивачу' доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необгрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через пропущення позивачем строку' звернення до суду з адміністративним позовом, визначеного ст. 99 КАС України.

У судове засідання позивачка та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Позивачка має статус "Дитини війни", що також підтверджується пенсійним посвідченням

( а.с. 7).

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії і щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замі пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закон)' України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечу державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок кой Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005 року дію ст зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2006 р від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року', до статті 110 Закону України "Г Державний бюджет на 2006 рік" було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям вій передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2006 році запроваджуюп поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінет Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дії війни" запроваджені не були.

Закони України "Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005 року та "Про внесет змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" від 19.01.2006 року неконституційна не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідачів не було підсп нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України П соціальний захист дітей війни", оскільки до 15.03.2006 року дію зазначеної норми було зупинене потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Законам України " Про Державшій бюджет на 2006 рік "

20.12.2005року та "Про внесення змін до Закону України " Про Державний бюджет на 2006 рік

19.01.2006року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої владі Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закс України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юриди силу.

Конституційний Суд України у п.З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року .N's- (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не мо бути водночас врегульована одяопредметними нормативними правовими актами однакової сили, і за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пря застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, іш прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовує-: однонредметний акт, який діяв у часі раніше".

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав j задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 ; Відповідачі по справі протягом 2006 року діяли у відповідності з діючим законодавством та не ма підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки, як вже вищезазначено

15.03.2006року дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була зупинена, і

15.03.2006року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність виконання у другому півріччі 2006 року' Закон)' України "Про Державний бюджет на 2006 рік".

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, суд вва> їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік, дію статт Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону, су зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, у справі поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційнос положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43,44,4 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рі (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", яю зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цьо Закону.Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Куп'янському районі Харківської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату7 до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 09.07,2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ст. 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" зі змінами від 15.03.2007 р. був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць: з 01.01.2007 р. - 380 грн., з 01.04.2007 р. - 406 грн., з 01.10.2007 р. - 411 грн.. Згідно вказаної статті мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у такому ж розмірі, тобто з 01.01.2007 р. - 380 грн., з 01.04.2007 р, - 406 грн., з 01.10.2007 р. - 411 грн. та встановлено, що для призначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Таким чином, відповідно до ст. 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007рік" у 2007році.за:

липень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123.02грн. серпень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123,02грн. вересень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123,02грн. жовтень ( 4,11+411 )х30%415,11х30%=124,53грн. листопад ( 4,11+411)х30%=415,11х30%=124,53грн. грудень ( 4,11 +411)х30%=415,11х30%=124,53грн., а всього з липня по грудень 2007р. 742грн.65коп.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачці відповідні доплати, тобто відповідач повинен був щомісячно виплачувати підвищення до пенсії позивачу у період з 09.07.2007 р. по 30.09.2007 р. по 123 грн. 02 коп., а в період з 01.10.2007 р. по 31.12.2007 р. по 124 грн. 53 коп. Усього за вказаний вище період часу у 2007 році відповідач повинен був виплатити позивачці 710 грн.94коп., виходячи з наступного розрахунку:

123,2: 31 день = 3,97 грн. (в день);

3,97 грн. х 23 дня = 91,31 грн. ( з 09.07.2007 по 31.07.2007 р.);

(123,02 х 2 місяця) + 91,31 = 337,35 грн. ( з 09.07.2007 р. по 30.09.2007 р.);

124,53 грн. х 3 місяця = 373,59 грн. (з 01.10.2007 р. по 31.12.2007 р.);

337,35 + 373,59 = 710,94 грн. (з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.).

Однак, як вбачається з довідки начальника УПФУ в Куп'янському районі Харківської області від 11.12.2009 р. за №379, ОСОБА_2 Л.1. у 2007 р. доплата до пенсії не проводилась, що на думку суду є не припустимим.

Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй у 2008 році щомісячну7 надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції." Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії» виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війе Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічне: грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповіде до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" да; підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів."

З 01 січня 2008 року позивачу було нараховане та виплачується зазначене підвищень відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонд України в Кубанському району Харківської області від 11.12.2009 р. за №379, ОСОБА_2, і за 200 рік позивачу було виплачено 579 гри. ЗО коп.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі : конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції У країн (конституцінності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін з деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конститх України (конституційності) положень ст. 67 розділу І, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону У країн "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акт: України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таки що не відповідає Конституції України(є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Заков України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акт: України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для суті загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли впасло; дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційне г Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бут оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційне; Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку що з 22.05.2008 року УПФУ в Кубинському районі Харківської області повинен був нараховувати т сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захн: дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційні] Судом України рішення щодо неконституційності п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державне бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів У країни", ця норма втратні чинність та не підлягала застосуванню.

Ст. 58 Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік" передбачено, що на ода особу, яка втратила працездатність, прожитковий мінімум в розрахунку на місяць складає:

01.01.2008 р. - 470 грн.» з 01.04.2008 р. - 481 грн., з 01.07.2008 р. - 482 грн., 01.10.2008 р. - 498 гр:- Згідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванні мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у такому ж розмірі, тобто з 01.01.2008 р. - 4П грн., з 01.04.2008 р. -481 грн., з 01.07.2008 р. - 482 грн., 01.10.2008 р. - 498 грн.

Тому, у 2008році виплаті підлягали такі суми підвищення до пенсії: травень 481 х 30%= 144,3грн. червень 481 х 30%= 144,3 грн. липень 482 х 30%= ! 44,6грн. серпень 482 х 30%= 144,6грн. вересень 482 х 30%= 144,6грн. жовтень 498 х 30% = 149,4грн. листопад 498 х 30% = 149,4грн. грудень 498 х 30% = 149,4грн. всього: 1170,60грн.

Отже, на підставі вшцевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач з 22.05.200! року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захис дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачці відповідні доплати, тобто відповідач повинен бу щомісячно виплачувати підвищення до пенсії позивачу у період з 22.05.2008 р. по 30.06.2008 р. ш 144 грн. ЗО коп,, а в період з 01.07.2008 р. по 30.09.2008 р. по 144 грн. 60 коп., з 01.10.2008 р. ж

31.12.2008р. по 149 грн. 40 коп. У звязку з чим, суд приходить до висновку, що відповідач за період

22.05.2008р. по 31.12.2008 р. не доплатив позивачу 715 грн. 15 коп., виходячи з наступної; розрахунку:

144.30грн. (повинні були виплачувати у травні 2008р.) : 31 день - 4,65 грн.;

4,65 х 10 днів = 46,50 грн. ( повинні були виплатити з 22.05.2008 р. по 31.05.2008 р.);

48.10грн. (виплачували у травні 2008р.) : 31 день = 1,55 грн.;

1,55 х 10 днів = 15,50 ( виплатили з 22.05.2008р. по 31.05.2008р.);

46,50 грн. - I 5,50грн. = 31грн. (недоплатили з 22.05.2008р. по 31.05.2008р.)

144.30+ (144,60 х 3) + (149,40 х 3) = 1026,30 грн,(повинні були виплатити з 01.06.2008 по 31.12.2008р.);

48.10+ (48,20 х 3) + (49,80 х 3) = 342,10 грн. (виплатили з 01.06.2008 р. по 31.122008 р.);

1026.30грн. - 342,10 грн. + 31 грн. (недоплачене підвищення за травень 2008 р.) = 715 грн. 20 коп.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним

Судом України, відповідач здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 01.01.2008 року, з урахування п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч. З та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідачів, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону' України "Про соціальний захист дітей війни".

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Також, правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Horae Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влад такої політики чи поведінки.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинам і виходячи із змісту' статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинетт України.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/200 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні дл задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідай можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву т виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характерного можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісна характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру територі часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використанн прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правова статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право н отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на сео публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфе: життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальна захист дітей війни.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можу- бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускаєте звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства У країн: завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав т інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів держави: влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів пр здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконаю* делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльній суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльнсс- Коиститунією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожз сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадки встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владик повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльное* покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких в і звернувся до суду, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за меж позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Куп'янському районі Харківські області, по невиконанню з 09.07.2007 року по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р приписів статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яка призвела до порушена прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії.

Щодо строку звернення до адміністративного суду необхідно зазначити наступне.

Ч. 2 ст. 99 КАС України, встановлено, що для звернення до адміністративного суду з захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлені інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх праі свобод чи інтересів.

Порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду тривало з 09.07.2007 рок; по 31.12.2007 року і припинилось лише 01.01.2008 року після внесення змін до Закону України "Пр< соціальний захист дітей війни".Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає І виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд не вбачає пропущені« позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.З ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рн/2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за № 10-рп/2008 року, ст.ст. З, 6 Закот7 України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01.01,2006р. до 31.5 2.2008р - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області нарахувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи Із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, та вчинити дії щодо сплати вказаної доплати до пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області постійно здійснювати нарахування підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету7 України на користь ОСОБА_2 виграти зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Купянський місвкрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя А.В Литвинов