Справа № 2-а-1093/10
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Войтенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Джанкойського ВДПС ВДАІ ГУУМВС України АР Крим у м. Сімферополь прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Джанкойського ВДПС ВДАІ ГУУМВС України АР Крим у м. Сімферополь прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що 07.09.2010року позивач, рухаючись на автомобілі марки ВАЗ, моделі 21130, д.н. НОМЕР_1 зупинився у дворі по вулиці Советська, буд.25, тому що в нього зламався автомобіль. До нього підійшов Інспектор ДПС та склав протокол про адміністративне правопорушення, а також було винесено постанову серії АК № 180656 від 07.09.2010року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього штраф у розмірі 260,00грн.

У звязку з викладеним просить скасувати постанову АК № 180656 від 07.09.2010року про накладання на нього штрафу в сумі 260,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судовому підтримав позовні вимоги та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень з приводу прозову не надав, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутність відповідача.

Вивчивши усі надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Вимогами статті 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: скасовується постанова і закривається справа.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом встановлено, що було винесено постанову серії АК № 180656 від 07.09.2010 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 260,00 грн. В постанові вказано, що 07.09.2010 року о 12 годині 50 хвилин на 563км а/д М-18, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з примикаючої території (двір вулиці Советська,25), чим порушив п.15.9 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1О, по суті порушення пояснив, що, щоб не порушувати правила ПДР України та не здійснити аварійної ситуації на дорозі, відповідно до п.15.2 ПДР України за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), зупинився біля правого краю проїзної частини. Також він, згідно п.15.14 ПДР України, в якому зазначено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами п.9.9 ПДР України, де зазначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі, що позивач і зробив, увімкнувши світлову сигналізацію. Свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав.

Як передбачено ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач в процесі розгляду справи доказів суду не надав, письмових заперечень з приводу позову не надіслав, а тому справу розглянуто на підставі доказів, наданих позивачем.

Враховуючи викладене, інспектором, який складав протокол та постанову про адміністративне правопорушення, не враховано та не перевірено пояснення ОСОБА_1 та фактичні обставини зупинки транспортного засобу.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем правомірність оскаржуваної постанови перед судом не доведено. Свідків та очевидців вчинення правопорушення інспектор не опитував.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова не ґрунтується на належних та достатніх доказах, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Таким чином, постанову серії АН № 599605 від 14.03.2010 року не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону, тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії АК № 180656 від 07.09.2010 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 260,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Крамаренко І.А.