Справа № 2-а-6448/11
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2011-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-1964/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2011 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок щомісячної компенсації за втрату годувальника та виплату недоотриманих сум,

в с т а н о в и в :

18 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона є дружиною померлого громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із числа ліквідаторів категорії 1, інваліда ЧАЕС, який помер у 2005 році.

Перебуває вона на обліку в ОСОБА_2 ПФУ і одержує пенсію за віком, до складу якої входить щомісячна компенсація за втрату годувальника, смерть якого настала внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1).

У 2010 році їй стало відомо, що доплата до пенсії за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що належать до категорії 1, їй нараховується невірно.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції до 01 січня 2008 року) щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, яким вносилися зміни у ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а щомісячна компенсація в разі втрати годувальника визначалася в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак, незважаючи на це, відповідач ОСОБА_2 ПФУ, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, щомісячну компенсацію за втрату годувальника виплачує їй у меншому розмірі, ніж передбачено вказаним вище Законом, лише 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, чим порушуються її права.

Просила визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови їй у перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника протиправними, зобовязати ОСОБА_2 ПФУ провести з 18 листопада 2010 року перерахунок розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника згідно із ч. 1 ст. 52, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити недоплачену суму компенсації з урахуванням проведених виплат.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у встановлений законом строк заперечення проти позову ОСОБА_1 до суду не подавало.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням № 003009, виданим 11 серпня 2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції до 01 січня 2008 року) щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Підпунктом 14 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, були внесені зміни у ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У частині першій слова 50 процентів мінімальної пенсії за віком замінено словами 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у попередній редакції, тому позивач має право на виплату щомісячної компенсації в разі втрати годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою у п. 5 встановив, що, починаючи з 22 травня 2008 року, щомісячна компенсація сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, не може бути нижчою від 10 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

У ч. 4 ст. 9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру щомісячної компенсації непрацездатним членам сімї за втрату годувальника застосуванню підлягає ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розмір, визначений п. 5 вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530.

Листом від 28 квітня 2011 року № 1887/Д-01 ОСОБА_2 ПФУ позивачу у проведенні перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника відмовило, посилаючись на положення вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України.

Дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника відповідно до ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи суперечать вимогам цього Закону, тому судом вони визнаються протиправними.

Із змісту ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру щомісячної компенсації непрацездатним членам сімї за втрату годувальника за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо проведення з 18 листопада 2010 року перерахунку розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком та доплати недоотриманих сум компенсації заявлені в межах строку звернення до адміністративного суду та підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 52, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 159 163, 1832, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника відповідно до ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області провести з 18 листопада 2010 року ОСОБА_1 перерахунок розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника згідно із ч. 1 ст. 52, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, і виплатити недоплачену суму компенсації з урахуванням проведених виплат.

Постанова суду в частині присудження виплати щомісячної компенсації за втрату годувальника в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.