Справа № 310/2040/15-а
Суддя: Троценко Т. А.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/2040/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, який уточнила і вказала, що 02. 02. 2015 року головним спеціалістом адміністративного відділу виконкому Бердянської міської ради ОСОБА_2 складено відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 150 КУпАП, а 18. 02. 2015 року адміністративною комісією при виконкомі Бердянської міської ради на підставі протоколу винесено постанову № 35 про накладення на неї адміністративного стягнення.

З вказаною постановою не згодна у повному обсязі, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Її визнано винною у тому, що вона використовує житлове приміщення за адресою м. Бердянськ, вул. Свободи, 16 для господарської діяльності, чим порушила п. 3 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08. 10. 1992 року № 572.

Проте вказані Правила визначають порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» і є складовою частиною Постанови № 572, яка прийнята відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Пункт 3 Правил, на який посилається відповідач, забороняє використовувати жилі приміщення для провадження господарської діяльності промислового характеру.

Проте житловий будинок № 16 по вул. Свободи ніколи не належав до обєктів, які підпадають під ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», і у ньому ніколи не проводилася господарська діяльність промислового характеру. Крім того, він є місцем її помешкання, а ст. 150 ЖК України вказує на можливість власника розпоряджатись будинком (частиною будинку), квартирою на власний розсуд.

На тій підставі, що ст. 383 ЦК України забороняє використання помешкання лише для промислового виробництва, вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просить скасувати постанову № 35 від 18. 02. 2015 року, адміністративну справу відносно неї закрити.

Позивачка ОСОБА_1 з представником за договором і свідоцтвом адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить задовольнити. Пояснила, що вона використовує частину житлового будинку, де мешкає разом зі своєю сім»єю, під магазин «секонд хенду», що не заборонено законом, а до того ж вона не власником будинку, співвласників цього домоволодіння декілька, її чоловік ОСОБА_4 є власником тільки 1/6 частини будинку № 16 по вул. Свободи в м. Бердянську, а протокол чомусь склали відносно неї.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 до суду не явилася, про день слухання справи сповіщена, надала заперечення, у яких зазначила, що відповідно до ст. 6 ЖК УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Вважає, що приміщення у жилих будинках повинні використовуватись саме для проживання власника та членів його сім»ї, а не для розміщення магазину «секонд хенд», тому вважає, що ОСОБА_1 порушено п. 3 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08. 10. 1992 року № 572.

Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, копії адміністративної справи, наданої відповідачем, 02. 02. 2015 року головним спеціалістом адміністративного відділу виконкому Бердянської міської ради ОСОБА_2 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 150 КУпАП, яке виразилося в тому, що вона використовує житлове приміщення за адресою м. Бердянськ, вул. Свободи, 16 для господарської діяльності, чим порушила п. 3 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08. 10. 1992 року № 572.

На підставі протоколу 18. 02. 2015 року адміністративною комісією при виконкомі Бердянської міської ради винесено постанову № 35 про накладення на позивачку адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн.

Аналізуючи правомірність притягнення до адміністративної відповідальності, суд враховує, що відповідачем не було визначено, для провадження якої саме господарської діяльності використовувала ОСОБА_1 частину житлового будинку по вул. Свободи, 16 в м. Бердянську, такі відомості не містяться ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані у самій постанові.

Проте суд вважає, що саме ця обставина повинна була бути визначальною при вирішенні питання про склад у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП. Ця обставина відповідачем не досліджувалася, не обгрунтовувалася у тексті постанови, не дивлячись на те, що на засіданні комісії ОСОБА_1 вказала на те, що вона використовує частину приміщення під магазин.

Суд вважає правильним посилання позивачки на те, що пряма заборона використовувати жиле приміщення для господарської діяльності стосується лише промислової діяльності, а вона займається роздрібною торгівлею, яка не завдає шкоди оточуючому середовищу, не порушує охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави.

Крім того, як вбачається з витягу з протоколу № 2 засідання адміністративної комісії від 18. 02. 2015 року, а також з матеріалів адміністративної справи, власником 1/6 частини житлового будинку № 16, а також земельної ділянки є чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4, який, у разі доведеності його провини, і може бути субєктом правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, а не ОСОБА_1, притягнення саме її до адміністративної відповідальності відповідачем не обґрунтовано взагалі.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення, а також постанова по справі про адміністративне правопорушення не можуть вважатися законним, а отже постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

Керуючись ст. ст. 246,247 КУПАП, ст. ст. 171-2,1158-163 КАС України, суд

Постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 35 від 18. 02. 2015 року про накладення адміністративного стягнення, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бердянської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 51 грн.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6