Справа № 826/2381/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2381/15 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Степанюка А.Г., Шурка О.І., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування Рішення про застосування фінансових санкцій, податкових повідомлень-рішень форми "С", -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача та Третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено фактичну перевірку господарської одиниці МАФа (кіоск), який розташовано за адресою: АДРЕСА_1, суб'єкта господарювання - Позивача, за результатами якої складено відповідний Акт (Довідку) фактичної перевірки від 08.10.2014 року №38-26-54-17-01-13-НОМЕР_2 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.11-15).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем, зокрема вимог п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі. громадського харчування та послуг"; ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"; п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України, пп. 291.5.1. п. 291.5. ст. 291 Податкового кодексу України.

Під час перевірки Відповідачем встановлено, що в МАФі (кіоску) за зазначеною адресою здійснюється роздрібна торгівля слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, продуктами харчування, проте без наявності патенту і ліцензії на алкогольні напої та тютюнові вироби, реєстратору розрахункових операцій та трудових угод з працівниками.

Крім того, в Акті зазначено, що Відповідачем складено відомість фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 30.09.2014 року, з якої вбачається, що загальна сума залишків тютюнових виробів складає 1629,00 грн., а алкогольних напоїв - 15642,50 грн.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій від 21 жовтня 2014 року № та податкове повідомлення - рішення форми «С» від 21 жовтня 2014 року №, копії яких також наявні в матеріалах справи (а.с.17-18, 20), та якими застосовано: фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 48285,00 грн.; 975,00 грн. суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), відповідно.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві «Про результати розгляду первинної скарги» від 31.12.2014 року (вих. №522/13/26-15-10-08), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.24-27), скаргу Позивача задоволено частково, Рішення про застосування фінансових санкцій ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 21.10.2014 року № залишено без змін, податкове повідомлення-рішення форми «С» від 21.10.2014 року № скасовано та зобов'язано ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вжити заходів щодо прийняття податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі Акта та зазначеного вище Рішення Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «С» від 16 січня 2015 року №№, , копії яких також наявні в матеріалах справи (а.с.22, 23), та якими до Позивача застосовано: 974,00 грн. та 1,00 грн. суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), відповідно.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» від 23.01.2015 року (вих. №523/14-99-99-10-01-01-19), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.28-30), залишено без змін Рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 21.10.2014 року № та Рішення, прийняте за результатом розгляду первинної скарги, а скаргу Позивача - без задоволення.

Відповідно до пп. 80.2.1. п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, в чинній на час проведення Відповідачем перевірки Позивача редакції (надалі - Податковий кодекс України), фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів.

Згідно з пп. 267.1.1. п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України, платниками збору є суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), їх відокремлені підрозділи, які отримують в установленому цією статтею порядку торгові патенти та провадять такі види підприємницької діяльності: а) торговельна діяльність у пунктах продажу товарів; б) діяльність з надання платних побутових послуг за переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; в) торгівля валютними цінностями у пунктах обміну іноземної валюти; г) діяльність у сфері розваг (крім проведення державних грошових лотерей).

Відповідно до п. 125.1. ст. 125 Податкового кодексу України, суб'єкти господарювання, що проводять торговельну діяльність, здійснюють торгівлю готівковими валютними цінностями, діяльність у сфері розваг та надають платні послуги, зокрема за здійснення діяльності, передбаченої статтею 267 цього Кодексу, без отримання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого підпунктами 267.6.4-267.6.6 пункту 267.6 статті 267 цього Кодексу (крім діяльності у сфері розваг), сплачують штраф у подвійному розмірі збору за весь період здійснення такої діяльності, але не менше подвійного його розміру за один місяць.

Згідно з частиною першою ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, в чинній на час проведення перевірки Позивача Відповідачем редакції (надалі - Закон №481/95-ВР), імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ст. 17 Закону №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, в чинній на час проведення перевірки Позивача Відповідачем редакції (надалі - Закон №265/95-ВР), зокрема реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 3 Закону №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Як пояснила в судовому засіданні суду апеляційної інстанції Третя особа, ОСОБА_4 здійснювався лише прийом відповідного товару, про що не заперечив і представник Відповідача. Крім того, останній зазначив, що факту здійснення Позивачем роздрібної торгівлі під час перевірки встановлено не було, що підтверджується аудіозаписом, здійсненим технічним звукозаписувальним засобом фіксування судового засідання суду апеляційної інстанції.

Будь-які докази здійснення Позивачем торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності патентів та ліцензій, та як наслідок, розрахункових операцій при їх продажу в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється повністю.

Відповідно до частини першої ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про застосування фінансових санкцій від 21 жовтня 2014 року № та податкові повідомлення - рішення форми «С» Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 16 січня 2015 року №№, .

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 206 (двісті шість) грн. 35 коп. судового збору, сплаченого Квитанціями від 04 березня 2015 року №1074/з1 та від 15 травня 2015 року №1073/з18.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено у повному обсязі 28.07.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.