Справа № 2-а-2999/11
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2999/11
Провадження №2-а/0304/2999/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2011 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гамули Б.С. розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Камені-Каширському адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі про визнання дій неправомірними, стягнення щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,

в с т а н о в и в :

15 березня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі в якому зазначає, що їй як дитині війни повинна виплачуватись щомісячна надбавка до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році їй така надбавка не нараховувалась і не виплачувалась, так як дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закону), Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» була зупинена. Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та від 22 травня 2008 року положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» у цій частині визнано неконституційними.

Просить суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі, передбаченому ст.6 Закону за період з 15 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Відповідачем подано письмове заперечення на позов в якому зазначено, що позивачу як дитині війни щомісячно у 2010 року було виплачено надбавку до пенсії в розмірі 49,80 грн. згідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік". На підставі ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком при визначенні розмірів пенсій згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуватись не може. Крім цього, Управління не є розпорядником коштів Державного бюджету України, а тому не може задовольнити вимоги позивачки.

Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1 Закону, є дитиною війни, що стверджується паспортом позивачки та пенсійним посвідченням.

У звязку з цим позивачка, в силу ст. 6 Закону має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, визначений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі передбаченого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з довідки управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі, позивачці, як дитині війни, надбавка до пенсії у 2010 році виплачена у значно меншому, ніж передбаченому ст. 6 Закону, розмірі, а саме по 49,80 грн. щомісячно.

Після визнання рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року положень п.12 ст. 71, ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та від 22 травня 2008 року положень п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», якими зупинялась дія ст. 6 Закону, неконституційними, жодними іншими нормативно-правовими актами, у тому числі Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» положення ст. 6 Закону не змінювались.

Не змінились ці положення ст.6 Закону і Законом України «Про державний бюджет на 2011 рік».

Зазначене свідчить про обовязок відповідача нараховувати і виплачувати позивачці у 2010 році надбавку до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і ця надбавка має бути виплачена в межах, передбаченого ст. 99 КАС України, шестимісячного строку звернення до суду, тобто за період з 15 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року включно з врахуванням виплачених їй сум.

Дії відповідача щодо невиплати позивачці підвищення до пенсії у вказаному розмірі є протиправними.

Суд, з огляду на відсутність іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком, ніж передбачений ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з метою реалізації конституційної гарантії на отримання надбавки до пенсії, приходить до висновку про необхідність застосування відповідачем згаданої правової норми при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком, що є базовою величиною для розрахунку щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилання відповідача на те, що Управління не є власником або розпорядником коштів Державного бюджету України, безпідставне, так як згідно п.2.1 „Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах" одним з основних завдань управління є забезпечення призначення і виплати пенсій.

Не мають правового значення і його твердження про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів надбавок до пенсії як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Суд не стягує з Управління судового збору, оскільки від його сплати на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідач звільнений.

Керуючись ст.ст.11, 17, 99, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп та від 22 травня 2008 року №10-рп, суд

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 15 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року включно з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 15 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року включно з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_2