Справа № 1170/2а-1667/12
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2012-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2012 року Справа № 1170/2а-1667/12

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагуна А.В.;

при секретарі Мітіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді адміністративну справу за позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного підприємства Агрофірма "Центр" про стягнення адміністративно-господарської санкції у розмірі 17377,78 грн. та пені у розмірі 93,96 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі за текстом позивач) звернулось в Кіровоградський окружний адміністративний суд із позовною заявою до приватного підприємства Агрофірма "Центр" (далі за текстом - ПП Агрофірма "Центр" або відповідач), в якій, просило стягнути з відповідача адміністративно-господарської санкції у розмірі 17377,78 грн. та пеню 93,96 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні підприємства, які використовують найману працю та на яких середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду адміністративно господарські санкції.

Відповідачем своєчасно подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів, проте норматив по працевлаштуванню інвалідів не виконано, оскільки на підприємстві працює 1 інвалід з передбачених - 2, адміністративно господарські санкції у сумі 17377,78 грн. не сплачено.

За несвоєчасну сплату адміністративно господарських санкцій відповідачеві нараховано - 93,96 грн. пені.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача зі сплати адміністративно-господарських санкцій та пені складає 17471,74 грн.

Представником відповідача надано до суду письмові заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог пославшись на те, що ПП Агрофірма "Центр" вжито усіх заходів для працевлаштуваня інвалідів. Так, відповідач протягом 2011 року подавав до Устинівського районного центру зайнятості звіти за формою №3-ПН, про наявність вакансій для інвалідів за професіями агроном з насінництва, а також з метою працевлаштування інвалідів ним було проінформовано Криничнянську сільську раду про наявність вакансій для інвалідів.

Протягом 2011 року інваліди до відповідача для працевлаштування не направлялись, безпосередньо інваліди також не звертались. (а.с. 27-28).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення згідно позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову із підстав, викладених в запереченнях проти адміністративного позову.

Заслухавши представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21.03.1991 р. №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

На підставі ст. 18 вказаного Закону забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 статті 20 вказаного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно ч. 4 ст. 20 вказаного Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів (форма N10-ПІ) за 2011 рік, поданого самостійно відповідачем, середньооблікова кількість штатних працівників відповідача у 2011 році складала 45 осіб, фонд оплати праці за 2011 рік становив 782000 грн., норматив створення робочих місць для інвалідів складає 2 робочих місць. Згідно звіту відповідача, у 2011 році штатних працівників, яким встановлена інвалідність на підприємстві - 1 особа, середньорічна заробітна плата штатного працівника 17378 грн. (а.с. 8)

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Подання відповідного звіту до центру зайнятості є належним (єдиним) підтвердженням наявності на підприємстві створеного та введеного в дію місця для працевлаштування інваліда.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем на адресу позивача подавались щомісячні Звіти (Форма №3-ПН) про наявність вакансій, в т.ч. і для працевлаштування інвалідів станом на 04.01.2011, 04.02.2011., 15.03.2011, 07.04.2011, 27.04.2011, 04.05.2011, 01.06.2011, 05.07.2011, 05.08.2011, 12.09.2011, 14.10.2011, 24.11.2011, (а.с. 29-40).

Зі з місту вказаних Звітів вбачається, що відповідач постійно повідомляв центр зайнятості про наявні вакансії для працевлаштування інвалідів.

Крім того, суд враховує, що відповідачем повідомлено Голову Криничняської сільської ради про направлення на підприємство, в разі наявності, інвалідів для працевлаштування (а.с. 41).

Доказів безпідставної відмови відповідача у прийнятті на роботу інвалідів, які безпосередньо звертались до нього, чи були направлені на підприємство центром зайнятості, позивачем не надано.

З вищенаведеного вбачається, що відповідачем було виконано вимоги чинного законодавства України та вжито всіх заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та інформування відповідного органів і посадових осіб з метою їх працевлаштування.

Адміністративно-господарська відповідальність, передбачена ст. 20 Закону України "Про основу соціальної захищеності інвалідів в Україні" можна визначити як господарсько-правову відповідальність. Підставою для застосування такої відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України, є вчинене роботодавцем правопорушення у сфері господарювання

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях відповідача відсутня вина у непрацевлаштуванні інвалідів на створене ним робоче місце для інвалідів, наявність якої є обов'язковою умовою накладення на відповідача штрафних санкцій, передбачених ст. 20 Закону України "Про основу соціальної захищеності інвалідів в Україні", а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача адміністративно-господарської санкції та пені є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судових витрат, які підлягали б відшкодуванню на користь відповідача судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Дата складання постанови в повному обсязі - 18.06.2012.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1