Справа № 826/8391/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 липня 2015 року № 826/8391/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доРеєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві
про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07 травня 2015 року до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 від 25 березня 2014 року № 11883676 (номери записів про право власності: 5095734 та 5095749 від 19.03.2014).

Позовні вимоги позивача мотивовано тим, що вона та її малолітній син - ОСОБА_2 є співвласниками (по Ѕ на кожного із співвласників) однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Підставою виникнення права власності стало свідоцтво про право власності, видане згідно з розпорядженням (наказом) Органу приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор» від 14.02.2014 № 1224. На підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Каравай Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.03.2014 № 11883676 проведено державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за суб'єктами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

Спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету державного підприємства заводу «Генератор» від 17.09.2014 № 22 вирішено надати ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 16,7 кв.м. при умові, що вона розприватизує однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 8,6 кв.м., де вона в даний час проживає і звільнить її.

Рішенням органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.02.2015 № 3 надано дозвіл на розприватизацію житла ОСОБА_1

Розпорядженням ДП завод «Генератор» від 31.03.2015 № 1 житловий фонд - квартиру № 117, загальною площею 13,5 кв.м., яка була приватизована 14.02.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переведено у власність до Державного підприємства завод «Генератор» та введено в дію спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету державного підприємства заводу «Генератор» від 17.09.2014 № 22 про надання ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2, житловою площею 16,7 кв.м. на сім'ю з двох чоловік при умові, що вона розприватизує однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 8,6 кв.м., де вона в даний час проживає і звільнить її.

Розпорядженням Органу приватизації державного житлового фонду при ДП завод «Генератор» від 07.04.2015 № 8 вирішено вважати таким, що втратило чинність розпорядження Органу приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор» від 14.02.2014 № 1224 та анульовано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 14.02.2014.

Таким чином, як вказує позивач, 07.04.2015 свідоцтво про право власності, видане Органом приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор» було анульовано.

Звернувшись 16.04.2015 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для проведення державної реєстрації скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач отримала Рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.04.2015 № 20870198.

Вказане вище рішення мотивоване тим, що не подані усі необхідні документи, а саме - рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Позивач вважає, що для скасування запису про реєстрацію права власності необхідне рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за суб'єктами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

З вказаних вище підстав, позивач звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити.

Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві (далі - РС ГУЮ у м. Києві, відповідач) подала письмові заперечення та додаткові заперечення, в яких зазначає, що для записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Державний реєстратор не наділений повноваженнями скасовувати записи в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, за відсутності судового рішення про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

З цих підстав, відповідач вважає, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 11.06.2015 представника відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету державного підприємства заводу «Генератор» від 19.10.2006 № 14 було вирішено надати ОСОБА_1 з сім'єю у складі 2-х осіб (вона та її син ОСОБА_2.) однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 13,5 кв.м.

14 лютого 2014 року Органом приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор» було прийнято розпорядження «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1» № 1224.

На підставі вказаного розпорядження, Органом приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор» позивачу було видано Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 14.02.2014, згідно якого квартира № АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної власності гр. ОСОБА_1 та члену її сім'ї ОСОБА_2 в рівних долях кожному.

19 березня 2014 року ОСОБА_1 з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулась до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Вказана заява була зареєстрована в базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.03.2014 о 16:54:05 за реєстраційним номером 5893103.

На підставі поданих заявником документів: технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 04.12.2013, видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації; копії технічного паспорту; свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданий 14.02.2014, видавник: Орган приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор», державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Каравай Надією Володимирівною 25 березня 2014 року прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11883676, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за суб'єктами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - оскаржуване рішення).

Одночасно відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

25 березня 2014 року був сформований та виданий Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер витягу: 19481624), згідно якого за номерами записів про право власності: 5095734 та 5095749 від 19.03.2014 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками (розмір частки Ѕ) об'єкту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1, загальною площею 13,5 кв.м., житловою площею 8,5 кв.м.

На спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету державного підприємства заводу «Генератор», яке відбулось 17.09.2014, вирішено надати ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 16,7 кв.м. при умові, що вона розприватизує однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 8,6 кв.м., де вона в даний час проживає і звільнить її. Спільне рішення оформлено Протоколом № 22 від 17.09.2014.

Рішенням органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.02.2015 (витяг з Протоколу № 3) надано дозвіл на розприватизацію житла ОСОБА_1, яка мешкає по АДРЕСА_1, де є співвласником малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, при умові отримання гр. ОСОБА_1 кімнати АДРЕСА_2 на себе та її 2-х малолітніх дітей ОСОБА_2, 2002 р.н. та ОСОБА_4, 2008 р.н. та зобов'язано гр. ОСОБА_1 протягом місяця надати органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації копію свідоцтва про приватизацію кімнати АДРЕСА_2 на себе та її малолітніх дітей ОСОБА_2, 2002 р.н. та ОСОБА_4, 2008 р.н.

31 березня 2015 року директором ДП завод «Генератор» прийнято Розпорядження «Про переведення до державного житлового фонду житлового приміщення та про затвердження рішення про надання житлової площі» № 1, пунктом першим якого переведено у власність до Державного підприємства завод «Генератор» житлового фонду квартиру № 117, загальною площею 13,5 кв.м., яка була приватизована 14 лютого 2014 року ОСОБА_1 та членами її сім'ї: ОСОБА_2; пунктом другим якого, органу з приватизації Державного житлового фонду ДП завод «Генератор» необхідно скасувати розпорядження органу приватизації ДП завод «Генератор» № 1224 від 14.02.2014 «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1» та анулювати Свідоцтво про право власності на житло від 14.02.2014 серії НОМЕР_2 згідно з пунктом 1 цього розпорядження, внести інформацію про зміну форми власності до відповідних баз даних квартир, що належать громадянам на праві власності, письмово повідомити відділ обліку та розподілу житлової площі та БТІ про анулювання свідоцтва про право власності на житло; пунктом третім якого визначено, що квартира АДРЕСА_1 була передана спільним рішенням адміністрації та профкому № 14 від 19.10.2006. ОСОБА_1 з сім'єю у складі 2 осіб (вона та її син ОСОБА_2.) зареєстровані та мешкають в приватизованій окремій однокімнатній квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_1 та її син перебувають на квартирному обліку з 16 лютого 2012 року, згідно довідки Відділу обліку та розподілу житлової площі № 85 від 17 лютого 2015 року, яка видана Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією; підпунктом 3.1 пункту третього якого, введено в дію спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету державного підприємства заводу «Генератор» про надання нормувальниці цеху № 11 ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2, житловою площею 16,7 кв.м. на сім'ю з 2 чоловік при умові, що ОСОБА_1 розприватизує однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 8,6 кв.м., де вона зараз проживає і звільнить її; пунктом четвертим якого вирішено, що житлове приміщення: однокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 8,6 кв.м. має бути звільнене та передане у власність ДП завод «Генератор» органу, який здійснює поліпшення житлових умов, згідно п. 7 Тимчасового положення про порядок передачі громадянам житла, що перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов; пунктом п'ятим якого відділу обліку та розподілу житлової площі після анулювання свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та підтвердження відповідних внесених змін балансоутримувачем в облікові дані житлового приміщення необхідно: видати ордер згідно підпункту 3.1 пункту 3 цього розпорядження; підготувати акт прийому-передачі житлового приміщення згідно до пункту 4 цього розпорядження за адресою: АДРЕСА_1; за пунктом шостим, квартира АДРЕСА_1 після звільнення її сім'єю ОСОБА_1 підлягає заселенню в установленому порядку, як жиле приміщення з поточного звільнення.

07 квітня 2015 року Органом приватизації державного житлового фонду при ДП завод «Генератор» прийнято розпорядження «Про скасування приватизації квартири» № 8, на підставі якого розпорядження Органу приватизації ДП завод «Генератор» № 1224 від 14.02.2014 «Про передачу в приватну власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1» є таким, що втратило чинність; анульовано свідоцтво про право власності на житло серії НОМЕР_1 від 14.02.2014, яке було видано відповідно до зазначеного розпорядження за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, на підставі розпорядження Органу приватизації державного житлового фонду при ДП завод «Генератор» «Про скасування приватизації квартири» № 8 від 07.04.2015 свідоцтво про право власності було анульовано.

16 квітня 2015 року ОСОБА_1 з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно звернулась до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Вказана заява була зареєстрована в базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.04.2015 о 11:28:32 за реєстраційним номером 11029926.

За наслідками розгляду поданих заявником документів, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Пилипчуком Віталієм Анатолійовичем встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 № 3502/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 за № 1429/20167, а саме, не подано рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

З вказаних вище підстав, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Пилипчуком В.А. 23 квітня 2015 року прийнято Рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20870198.

Маючи на меті отримання рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, відсутність якого стала приводом для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та наявність якого, після набрання ним законної сили, дозволить ОСОБА_1 вирішити житлові питання, позивач звернулась до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та заслухавши пояснення позивача, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з доводами ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 № 3502/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 за № 1429/20167 (далі - Порядок № 3502/5).

Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 182 ЦК України (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, інші речові права відповідно до закону (п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV).

Речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно, крім випадків, передбачених статтями 41, 42 цього Закону (ч. 2 ст. 4 Закону № 1952-IV).

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 13 ст. 15 Закону № 1952-IV визначено, що порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

На час прийняття оскаржуваного рішення (25.03.2014) (з 12.02.2014 набув чинності Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок № 868)) діяв вказаний порядок.

Цей Порядок № 868 визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Зокрема, згідно з пп. 3 п. 15 Порядку № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.

Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком (п. 36 Порядку № 868).

Як вбачається з копії реєстраційної справи 00), яка міститься в матеріалах справи, згідно з карткою прийому заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.03.2014 за реєстраційним номером: 5893103, позивачем подано відповідачу: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 04.12.2013, видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації; копію технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 04.12.2013, видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації; свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, виданий 14.02.2014, видавник: Орган приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор»; свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, виданий 14.02.2014, видавник: Орган приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор».

На підставі поданих заявником документів, відповідачем було прийнято оскаржуване рішення.

Як уже з'ясовано судом, право приватної власності на квартиру № АДРЕСА_1, в рівних долях належало ОСОБА_1 та члену її сім'ї ОСОБА_2, що було посвідчено Органом приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор» в Свідоцтві про право власності серії НОМЕР_1 від 14.02.2014.

За приписами ч. 4 ст. 9 Закону № 1952-IV, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Отже, на час прийняття оскаржуваного рішення, відповідач діяв у відповідності до норм чинного законодавства. Тобто, оскаржуване рішення прийнято відповідачем правомірно, оскільки для реєстрації права приватної власності квартири були подані всі документи, необхідні для проведення державної реєстрації прав.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи та про що свідчать вище викладені обставини, Органом приватизації державного житлового фонду при ДП завод «Генератор» 07.04.2015 винесено розпорядження «Про скасування приватизації квартири» № 8, з прийняттям якого втрачає чинність розпорядження Органу приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор» від 14.02.2014 № 1224 «Про передачу в приватну власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1» та яким анульовано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 14.02.2014.

Як встановлено судом, позивачу необхідно розприватизувати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, де вона в даний момент проживає та звільнити її.

Тобто, повернути вказану квартиру в першочерговий стан.

Втім, за наявності рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.03.2014 № 11883676 та відповідних записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № № 5095734 та 5095749 від 19.03.2014, будь-яких дій стосовно квартири № АДРЕСА_1, здійснити неможливо.

З підстав викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Каравай Надії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25 березня 2014 року № 11883676 (номери записів про право власності: 5095734 та 5095749 від 19 березня 2014 року).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів ст. 26 Закону № 1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Слід зазначити, що внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюється відповідно до Порядку № 3502/5.

Так, згідно з п. 2.1 Порядку № 3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.3 Порядку № 3502/5 визначено, що заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 2.6 Порядку № 3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно з п. п. 2.10 та 2.11 Порядку № 3502/5 за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Важливо відзначити, що у відповідності до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (далі - Порядок № 1141), державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Також, згідно з абз. другим пп. 5 п. 41 Порядку № 1141 у результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав, тобто вносяться зміни в частину розділу Державного реєстру, де містяться відомості про право власності та суб'єкта цього права, а відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 1952-IV Державний реєстр прав складається з розділів, які відкриваються на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього.

Таким чином, при внесенні змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі скасованого в судовому порядку рішення державного реєстратора вносяться зміни до відповідно розділу, який відкритий на об'єкт нерухомого майна, а саме в ту частину, де міститься запис про право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права.

Отже, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Державний реєстратор не наділений повноваженнями скасовувати записи в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, за відсутності судового рішення про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Таким чином, виходячи з системного аналізу встановлених обставин, матеріалів справи, приписів норм законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та норм діючих, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і на підставі п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне адміністративний позов ОСОБА_1 повністю задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача всі здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Каравай Надії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25 березня 2014 року № 11883676 (номери записів про право власності: 5095734 та 5095749 від 19 березня 2014 року).

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко