Справа № 807/3030/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2014 рокум. Ужгород№ 807/3030/14

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2338,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності зі статтею 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідач - СПД ФО ОСОБА_1 являється страхувальником для осіб, які працюють у неї на умовах трудового найму (або інших умовах згідно законодавства). У спірних періодах: серпень - грудень 2008 р. та квітень - грудень 2009 р. відповідачем самостійно було обчислено та нараховано страхові внески за базові звітні періоди в розрахунках сум страхових внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування (звітності), що подаватись ним до управління ПФУ в м. Ужгороді в загальному розмірі 3044,10 грн. В рахунок сплати нарахованих внесків за вказаний вище період розрахунки з бюджетом ПФ проведено не в повному обсязі і станом на день звернення з цим позовом до суду недоїмка по вказаним платежам становить 2338,56 грн.

Представник позивача подав до суду заяву від 27.11.14.року в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився з невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка на адресу відповідача була направлена за адресою вказаною позивачем у позовній заяві, та яка повернута з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання. Відповідач письмові заперечення до суду не надав.

ОСОБА_2 ч. 11 ч. ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату із незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд вважає, що спір можливо вирішити на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 128 частини 6 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час, і місце судового розгляду, суд, має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до статті 3 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 є фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця Серія В00 № 405688 від 19.04.2005 року, ( а.с. 5).

ОСОБА_1 являється страхувальником для осіб, які працюють у нього на умовах трудового найму (або інших умовах згідно законодавства).

ОСОБА_2 з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємці, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : 88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер 0, ( а.с. 44-45).

Прикінцевими положеннями Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІУ до 01.01.2011 р. передбачалось, що страхові внески, що перераховуються до солідарної системи сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір ті обов'язкове державне пенсійне страхування" (400/97-ВР) для відповідних платників збору. Дата "01.01.2011 року" пов'язана з набранням чинності новим законодавством України в сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у період виникнення спірних правовідносин (у 2008-2009 рр.) встановлювались у розмірах згідно абзацу другого пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97 - ВР від 26.06.97 р. Для платників збору, визначених п. 1 та п. 2 статті 1 цього Закону, а саме суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, у зазначений період діяла ставка у розмірі 33.2 % від об'єкту оподаткування.

Об'єктом оподаткування є згідно п. 1 ст. 2 цього Закону, суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" ( 108/95-ВР ), виплати винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, а також суми сплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Частина шоста статті 19 Закону № 1058 від 09.07.2003 року передбачала, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Відповідно до вимог частини п'ятнадцятої ст. 106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Так, у спірних періодах: серпень - грудень 2008 р. та квітень - грудень 2009 р. відповідачем самостійно було обчислено та нараховано страхові внески за базові звітні періоди в розрахунках сум страхових внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування (звітності), що подаватись ним до управління ПФУ в м. Ужгороді в загальному розмірі 3044,10 грн,(а.с.6-32).

У відповідності з частиною другою ст. 106 Закону України ""Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закон вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків, або недоїмкою.

В рахунок сплати нарахованих внесків за вказаний вище період розрахунки з бюджетом ПФ проведено не в повному обсязі і станом на день звернення з цим позовом до суду недоїмка по вказаним платежам становить 2338,56 грн., що підтверджується даними картки особового рахунку вказаного страхувальника, (а.с.34-38).

Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді, керуючись пунктом 8.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Мінюсті 16.01.04 року за № 64/8663. вживало заходи досудового врегулювання спору, в тому числі шляхом направлення вимоги про сплату боргу від 05.03.2010 року № Ф 654у спочатку страхувальнику, а потім і до органів ДВС для подальшого примусового виконання, однак, сума боргу є досі непогашеною.

Також слід зазначити, що кожного кварталу між Пенсійним фондом та органами ДВС складаються та узгоджуються акти звірки про перебування на певну звітну дату виконавчих документів на користь стягувача з сумою залишку боргу по ним, (а.с. 48-60).

На час розгляду справи в суді, позивач подав суду докази, що станом на 14.11. 2014 року, Управління ПФ просить повернути всі вимоги направлені до ДВС без виконання.

У відповідності з частиною другою ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків, або недоїмкою і стягуються з нарахуванням фінансових санкцій та пені.

Отже, загальний розмір заборгованості зі сплати внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування ФОП ОСОБА_1 становить 2338,56 та виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а відповідно позов підлягає задоволенню

Так як позивачем у даній справі є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем юридична особа, то в силу ч.4 ст. 94 КАСУ судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер 0) на користь управління Пенсійного фонду в м. Ужгороді заборгованість зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в загальній сумі 2338,56 (дві тисячі триста тридцять вісім гривень, 56 коп.) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_3