Справа № 463/2589/15-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Львів Справа №463/2589/15-а

Провадження №2-а/463/127/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №530784 від 29.05.2015р. про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що 29.05.2015 року інспектором ДПС винесено оспорювану постанову, якою позивача визнано винним у тому, що він 29.05.2015 року о 13:15 год., керуючи автомобілем «Пежо 308» на перехресті вулиць Обїздна-Протасевича у м. Тернопіль, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.73 (ґ). Разом з тим вважає таку безпідставною, вказані обставини не підтверджені жодними доказами та є такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивач виїхав на «зелене світло», проте міг закінчити рух за «жовте світло». Окрім цього інспектор ДПС помітив його машину на іншій стороні перехрестя та не міг бачити достовірно колір світлофора, який розвернутий до позивача. Вважає, що у відповіднсоті до правил дорожнього руху, він мав право завершити рух через перехрестя не зважаючи на колір сигналу світлофора, оскільки виїхав на перехрестя на «зелений колір». Враховуючи наведене вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, такою, що винесена незаконно при відсутності події та складу правопорушення, а тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні вищенаведеним.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, доказів в заперечення позовних вимог суду не представив.

У відповідності до ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні за даної явки, а тому справу слід розглянути на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №530784 вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у зв'язку із вчиненням правопорушення, яке виразилося у тому, що він 29.05.2015 року о 13:15 год., керуючи автомобілем «Пежо 308» на перехресті вулиць Обїздна-Протасевича у м. Тернопіль, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.73 (ґ).

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №040858 (а.с.24) , на підставі якого винесено оскаржувану постанову.

У відповідності до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності слід довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема його об'єктивну сторону, яку визначає в тому числі час, місце, спосіб та умови скоєння правопорушення.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В позовній заяві позивач заперечив факт порушення ним вимог п.8.73 (ґ) ПДР України та ствердив, що він дійсно 29.05.2015 року о 13:15 год., керував автомобілем «Пежо 308» на перехресті вулиць Обїздна-Протасевича у м. Тернопіль, проте виїзд на перехрестя почав на «зелений сигнал» світлофора.

Відповідно до положень пункту 16.8 ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Відповідач наведені позивачем обставини не спростував, суду жодних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не представив, а тому суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В оспорюваній постанові всупереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесено з порушенням вимог ст.ст. 9, 33, 251, 258, 280 КпАП України, у звязку з чим її слід скасувати як таку, що винесена з порушенням передбачених законодавством вимог.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.222 КпАП України розгляд та вирішення даної категорії справ віднесено до компетенції саме працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а не суду.

Керуючись ст.ст.2, 71, 160-163, 171-2 КАС України, -

постановив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії АА2 №530784 від 29.05.2015 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Суддя: Р.Я. Головатий