Справа № 2а-1870/4583/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/4583/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Семенюти В.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Фокстрот-Шостка" до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Фокстрот-Шостка» (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Шосткинської міжрайонної податкової інспекції (далі відповідач. Шосткинська МДПІ) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Шосткинської МДПІ у Сумській області від 08.11.2010р. № /0, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 193996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 58198,8 грн., а також податкові повідомлення-рішення від 20.01.2011р. № /1, від 23.03.2011р. № /2, від 17.06.2011р. №/3, які було прийнято податковим органом за наслідками проходження досудової процедури оскарження податкового повідомлення-рішення від 08.11.2010р. №/0.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що підставою для винесення оспорюваних податкових повідомлень-рішень ПП «Фокстрот-Шостка», відповідно до Акту перевірки № 1364/1502/33327026 від 20.10.2010р., став висновок податкового органу про неправомірне формування податкового кредиту з ПДВ у взаємовідносинах з ТОВ «Пулінг». До такого висновку відповідач дійшов з таких підстав, що контрагентом позивача ТОВ «Пулінг» декларація за звітний податковий період липень 2010р., серпень 2010р. не подана; господарські операції між ПП «Фокстрот - Шостка» та її контрагентом ТОВ «Пулінг» нікчемні. Податковою інспекцією заперечується реальність здійснення зазначених господарських операцій. Інших правових та фактичних підстав для зменшення позивачу податкового кредиту податковою інспекцією не встановлено. З такими висновками, які викладено в акті перевірки позивач не погоджується, вважає, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, вважає, що вони суперечать законодавству та не ґрунтуються на відповідних фактах та документах бухгалтерського та податкового обліку.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням обставин викладених у позовній заяві та з урахуванням наданих до суду доказів, що підтверджують реальність операцій та господарських правовідносин між позивачем та ТОВ «Пулінг».

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, повністю підтримує позицію, викладену у письмовому запереченні на позов. Зокрема, відповідач просить суд врахувати, що за наслідками проведеної перевірки Шосткинською МДПІ було встановлено, що підприємством ПП «Фокстрот-Шостка» в декларації за серпень 2010 року безпідставно було включено до складу податкового періоду 193 996 грн. суму податку на додану вартість по податкових накладних, отриманих від контрагента ТОВ «Пулінг» (м.Київ, код 32209212), яким податкові зобовязання в сумі 193996 грн. по контрагенту ПП «Фокстрот-Шостка» не були задекларовані. Крім цього, відповідач просить врахувати, що позивачем було надано не достатньо первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій з зазначеним контрагентом.

На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши позицію представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Шосткинською МДПІ була проведена невиїзна (камеральна) перевірка ПП «Фокстрот-Шостка» з питань дотримання податкового законодавства, за наслідками якої було складено Акт №1364/1502/33327026 від 20.10.2010р. (а.с.35-39) про результати документальної невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства, а саме податкової декларації з податку на додану вартість Приватного підприємства «Фокстрот - Шостка» за серпень 2010р.

Перевіркою було встановлено порушенням платником пп.7.2.3., п.7.2., п.7.4.5., п.7.4, пп.7.7.1., п.7.7., ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04 .1997 року зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення податкового кредиту за серпень 2010 року на суму 193 996 грн.

На підставі вищезазначеного Акту перевірки відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: від 08.11.2010р. № /0 (а.с.20) яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 193996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 58198,8 грн.; від 20.01.2011р. № /1, від 23.03.2011р. № /2, від 17.06.2011р. № /3 (а.с.17-19).

Підставою для винесення оспорюваних податкових повідомлень - рішень, відповідно до Акту перевірки, став висновок Шосткинської МДПІ про неправомірне формування ПП «Фокстрот-Шостка» податкового кредиту з ПДВ у взаємовідносинах позивача з ТОВ «Пулінг».

До такого висновку позивач дійшов з тих підстав, що: контрагентом позивача ТОВ «Пулінг» декларація за звітний податковий період липень 2010р., серпень 2010р. не подана.

Як свідчить з Акту перевірки, на письмовий запит Шосткинської МДПІ підприємством було надано пояснення щодо зазначених розбіжностей та копії податкових накладних на придбання побутової техніки та мобільних телефонів, копія реєстру податкових накладних за серпень 2010 року , відомості оплати товару, копії платіжних доручень.

Однак, згідно позиції податкового органу, наданих позивачем документів було недостатньо, фактично інших документів, які б підтверджували реальність господарської операції та які вимагалися Шосткинською МДПІ (товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі, рахунки-фактури, довіреності на отримання ТМЦ, інше) надані не були.

При цьому, відповідач зазначає, що податкова звітність з податку на додану вартість за звітні податкові періоди серпень листопад 2010 року контрагентом ТОВ «Пулінг» на момент перевірки не була подана. Декларація податку на прибуток за 9 місяців 2010 року ТОВ «Пулінг» до ДПІ у Печерському районі м.Київ не була подана, тобто інформація про наявність основних фондів за перевіряємий період відсутня. Інформація ДПІ у Печерському районі м.Києва свідчить про те, що контрагентом ТОВ «Пулінг» на письмові запити також не надані первинні документи по взаємовідносинам з ПП «Фокстрот-Шостка». Таким чином, на думку відповідача, реальність господарських операцій між платниками ПП «Фокстрот-Шостка» та ТОВ «Пулінг» документально не підтверджена. Наявність же податкових накладних є обовязковим, але не достатньою умовою для формування податкового кредиту.

При цьому, у підприємства ПП «Фокстрот-Шостка» право на включення до податкового кредиту податку на додану вартість виникло на підставі податкових накладних, а також платіжних документів по ТОВ «Пулінг», які надавались перевіряючому під час перевірки та на які є посилання в Акті перевірки (стор. 5 Акту перевірки)

Однак, щодо податковий накладних, відповідач зазначає, що податкові накладні, на підставі яких було сформовано податковий кредит по ПДВ по контрагенту ТОВ «Пулінг», в звязку з ненаданням первинних документів позивачем, не підтверджує повну або часткову поставку цих товарів, що унеможливлює подальше використання товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Однак суд не погоджується з позицією Шосткинської МДПІ та вважає, що податкове повідомленні-рішення від 08.11.2010р. № /0 (а.с.20) яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 193996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 58198,8 грн. підлягає скасуванню з наступних підстав:

ПП «Фокстрот-Шостка» у перевіряємому періоді здійснювало роздрібну торгівлю побутової техніки. Одним із постачальників побутової техніки було підприємство ТОВ «Пулінг».

Порядок та підстави формування платником податку податкового кредиту регламентується приписами п. 7.4, п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на час його формування позивачем), яких платник податків зобовязаний дотримуватися, і за умови порушення яких, формування податкового кредиту може бути визнано неправомірним.

Актом перевірки не встановлено жодного фактичного порушення вимог норм Закону України «Про податок на додану вартість», яке б позбавляло саме підприємство ПП «Фокстрот-Шостка» права на формування податкового кредиту.

Платник податку на додану вартість покупець товару на час здійснення господарської операцій з придбання товару не має обовязку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, який зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та зареєстрований платником податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність вказаного субєкта господарювання.

За загальним правилом несплата ПДВ продавцем і його постачальниками сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю, який відніс до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену продавцю разом із ціною товару (послуги).

З урахуванням викладеного, факт порушення контрагентами постачальниками продавця своїх податкових зобовязань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що одержати податкову вигоду можна лише тоді, коли на одному етапів з придбання товарів (послуг), ПДВ до державного бюджету не сплачується, а експортер (позивач) вживає заходи до відшкодування податку до бюджету, тобто що без участі експортера податкова вигода не може бути одержана, або що діяльність платника податку, його взаємозалежність спрямована на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобовязань, зокрема у випадку, коли такі операції здійснюються через посередників.

Таких доказів відповідачем у судовому засіданні не надано.

Таким чином, у даному випадку порушення норм Закону України «Про податок на додану вартість» контрагентами позивача породжує наслідки саме для цих підприємств, а тому не може впливати на право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

При цьому, позивачем надано до матеріалів справи всі необхідні документи, якими повністю підтверджується факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Пулінг», а саме: Договори поставки, Акти приймання-передачі, відомості з рахунків, витяг з журналу реєстрації довіреностей, копії накладних за серпень 2010р. , копії товарно-транспортних накладних за серпень 23010 року, копії податкових накладних ТОВ «Пулінг», копії платіжних доручень та інші докази (а.с.51-234). Крім цього, факт поставки, отримання товару від контрагента ТОВ «Пулінг» підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 (товарознавець підприємства), ОСОБА_4 (директор підприємства) та ОСОБА_5 (працював у 2010 році вантажником на підприємстві).

Однак, фактично, зобовязання по податку на додану вартість позивачу донараховано не на підставі наявних у нього первинних бухгалтерських документів (копії яких додано як до матеріалів справи так і в ході проведення перевірки) та даних бухгалтерського обліку, а на підставі наявної у податкового органу і н ф о р м а ц і ї про те, що звітність контрагентів позивача за певний період не прийнята як податкова.

Але ж позивач не може знати про те, чи прийняв податковий орган ту чи іншу звітність, як податкову, тому що ця інформація мається тільки у податкового органу. Крім того, податкова звітність за певний період подається вже після вчинення правочинів та операцій, тому при їх вчиненні неможливо знати на майбутнє, чи буде прийнята та чи інша звітність чи не буде, і чи взагалі буде вона контрагентом подана.

З огляду на наведене неподання контрагентом звітності або не прийняття такої звітності, як податкової, не може слугувати підставою для нарахування позивачу відповідного податку, оскільки податкове законодавство не передбачає такої підстави для нарахування податку.

Ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, податкові органи не можуть податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при неподанні податкової звітності продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Відповідно до абз. 2 пункту 1.3. Наказу ДПА України за № 327 від 10.08.2005 року (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), яким затверджено Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 925/11205), надалі - Порядок, акт перевірки службовий документ, який стверджує проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання.

Пункт 1.7. Порядку передбачає, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті перевірки чітко, обєктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Тобто, висновки про наявність порушень повинні підтверджуватись у акті перевірки виключно на підставі даних первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку.

Проте, в порушення вищенаведених норм відповідач робить висновок про зменшення позивачу суми податкового кредиту, при цьому доводи, викладені у вищевказаному Акті, ґрунтуються на поверхневому аналізі інформації комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем податкового органу, а не конкретних первинних документах, як того вимагає законодавство.

Отже, фактично єдиною підставою для зменшення суми податкового кредиту за серпень 2010 року та збільшення суми ПДВ, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет, за результатом проведення перевірки є саме не подання Постачальником податкової звітності за липень 2010 року, серпень 2010 року.

Однак дана обставина не може бути підставою для відмови позивачу у праві на податковий кредит і взагалі не може свідчити про порушення позивачем податкової дисципліни.

Складання та подання податкових декларацій з ПДВ відбувається до 20 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулась угода. (ст.10.6 Закону України «Про ПДВ», п.п. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»)

Згідно ч.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарські операції мають бути відображені в тому періоді, в якому вони мали місце.

Отже, придбавши в липні - серпні 2010 року товар позивач був зобовязаний провести його в бухгалтерському та податковому обліку за липень - серпень 2010 року. А сам по собі факт не подання податкової декларації з ПДВ контрагентом-постачальником не породжує для ПП «Фокстрот - Шостка» - покупця негативних наслідків у вигляді позбавлення його права на віднесення до складу податкового кредиту сум з ПДВ за отриманими від такого контрагента податковими накладними, не свідчить про відсутність обєкту оподаткування в їх господарських операціях та не підтверджує порушень ст.7 Закону України Про податок на додану вартість.

Податковим законодавством України встановлено єдиний випадок, що обмежує включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку. Так, п.п.7.4.5. п.7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (зарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами відповідно до п.п.7.2.6 п.7.2. ст.7 цього Закону).

Тобто, єдиний випадок, коли сума податку не може бути включена до податкового кредиту - це відсутність податкової накладної.

При цьому жодних обмежень щодо включення сум податку до податкового кредиту у звязку із не поданням декларацій контрагентами чинним законодавством не передбачено.

При придбанні товару покупець зобовязаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобовязаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обовязку понести за це відповідальність.

Крім цього, Актом не доведено, що укладений ПП «Фокстрот - Шостка» з контрагентом договір є нікчемними. На час укладення та виконання договорів контрагент був зареєстрований в ЄДРПОУ, був юридичною особою, наділеними цивільною правоздатністю і дієздатністю, був платником податку на додану вартість. В акті перевірки не зазначено жодного доказу на підтвердження того, що наше підприємство діяло без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що жодних підстав, зазначених у Акті перевірки для зменшення позивачу суми податкового кредиту за серпень 2010 року, у податкового органу не було.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з контрагентом ТОВ «Пулінг» здійснено у відповідності до норм пунктів 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Таким чином, позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому продавцем. Отже, суму податкового кредиту та відповідно суму бюджетного відшкодування позивач сформував правомірно, оскільки податок на додану вартість входить до складу договірної суми, сплаченої продавцеві, факт прийняття платежів постачальниками від отримувача підтверджується копіями поданих позивачем платіжних доручень.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення, отже вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Шосткинської МДПІ від 08.11.2010р. № /0, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 193996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 58198,8 грн., (від 20.01.2011р. №/1, від 23.03.2011р. № /2, від 17.06.2011р. №/3), є правомірними, обґрунтованими і, відповідно, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Фокстрот-Шостка" до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області від 08.11.2010 р. №/0, від 20.01.2011 р. №/1, від 23.03.2011 р. №/2, від 17.06.2011 р. №/3, якими визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 193996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 58198,8 грн. < Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 08.11.2011 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець