Справа № 22-а/0690/4451/11
Суддя: Борисюк Р. М.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4451/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.

суддів: Миніч Т.І., Забродського М.І.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2009 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суд з вказаним позовом. В обгрунтування вимог зазначав, що за рішенням МСЕК він є інвалідом 3 групи і віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто має захворювання, пов"язане з аварією на Чорнобильській АЕС та отримує державну та додаткову пенсії, виплата яких передбачена статтями 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року. Посилаючись на те, що розміри призначеної додаткової пенсії не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом та на відмову відповідача привести їх у відповідність з вимогами Закону, просив суд визнати такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірними і зобовязати відповідача перерахувати і сплатити різницю в додатковій пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.02.2007 рокуу по день звернення до суду.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2009 року,позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 1 січня по 25 листопада 2009 року та зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», та ст.. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у розмірі з 1 січня 470 грн., з 1 квітня 481 грн., з 1 липня 482 грн., з 1 жовтня 498 грн., за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 1 січня по 25 листопада 2009 року з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області посилаючись на неправильне застосування судом матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову скасувати та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що Законами України «Про державний бюджет на 2008 рік» та «Про державний бюджет на 2009 рік» не було передбачено коштів на фінансування даних виплат в розмірах, визначених Законом України № 796 від 27 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в межах наданої компетенції у відповідності до вимог законодавства не порушувало права та законні інтереси позивача.

Перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку , що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 3 групи, відноситься до категорії осіб 1 категорії, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Він одержує державну пенсію інвалідності на підставі ст. 54 Закону„Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст.50 цього Закону інвалідам 3 групи, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що вихідним критерієм обрахунку додаткової пенсій позивачу виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523. Ця постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розрахунок пенсії позивачу відповідач здійснив, виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" розміру значно меншому, ніж передбачено Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Цією постановою всупереч положень статей 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Тому,суд першої інстанції правильно виходив із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, а його висновок, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, і з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, є обґрунтованим.

Також правильним є висновок суду щодо відмови в задоволенні позову в частині вимог за 20076 рік, оскільки позивач без поважних причин пропустив строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст.. 99 КАС України, а відповідач наполягає в апеляції на відмові у задоволенні позову за вказаний період з цих підстав.

Разом з тим, з урахуванням доводів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області , яке повністю заперечує вимоги позивача, колегія суддів не погоджується з тим, що суд першої інстанції зобовязав відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії починаючи з 01.01.2009 року по 24.11.2009 року., оскільки суд ухвалюючи таке рішення не звернув увагу, що позивач звернувся до суду 26 березня 2009 року.

З огляду на наведене рішення суду в цій частині необхідно змінити. В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207 КАС України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2009 року змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення слова: « по 24 листопада 2009 року» замінити словами « по 26 березня 2009 року».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді