Справа № 2-а-207/11
Суддя: Гапоненко А. П.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-207/11
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Біла ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДАІ Кагарлицького району Павлика Леоніда Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 20 липня 2011 року інспектором ДАІ Кагарлицького району ст. лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про перевищення швидкості серія АІ 1 № 391529. В протоколі зазначено, що позивач „20.07.2011 року о 16 год. 22 хв. на а/д Кременчук ОСОБА_1 Ржищів керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 86 км./год., перевищуючи швидкість на 26 км./год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП". Позивач заперечував зазначене порушення пояснюючи що рухався за автомобілем, швидкість якого була зафіксована приладом. Але працівник ДАІ безпідставно склав протокол та виніс постанову, якою притягнув його до адміністративної відповідальності. Не погоджуючись з протоколом та постановою позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень щодо позову до суду не надсилав.

Суд, вважає за можливе слухати справу в порядку ч. 3 ст. 122, ч. 4 ст. 124 КАС України, за якою у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою АІ1 № 138376 від 20.07.2011 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. В судовому засіданні позивач пояснив, що не порушував п. 12.4 ПДР України, рухався в межах діючих Правил зі швидкістю 60 км./год. і працівник ДАІ зафіксував прибором Сокол № 0408338 швидкість автомобіля, який рухався попереду.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду вказаної вище постанови по справі про адміністративне правопорушення та протоколу, на підставі якого було її винесено, не вбачається визначених законодавством підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки позивачем надані докази про спростування обставин, зазначених у протоколі працівниками ДАІ.

Згідно із ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували вину позивача. Тому суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що постанова щодо позивача винесена на припущеннях та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте не у спосіб передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 61 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 17, 71, 158-163, 167,185,186, 171-2 ч. 2 КАС України, ст. 7,ч.2 ст.122, ст. 251, 252, 258, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 138376 від 20.07.2011 року визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від сплати держмита сторони звільнити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4