Справа № 761/929/15-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/929/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Осаулов А.А.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк Р.В.

апелянт ОСОБА_3

пр-к апелянта ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати виконати постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року по справі № 2а-5900/11;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок виплат згідно із індексом інфляції за весь період заборгованості з 01.09.2011 року і до сьогоднішнього дня.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 09 червня 2015 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Солом'янського районного суду м.Києва перебувала справа № 2а-5900/11 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року зобов'язано Головне УПФУ в м.Києві нарахувати та виплатити позивачу пенсію, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за військовим спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові надбавки грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), стовідсоткові щомісячні додаткові види грошової винагороди військовослужбовцям льотного складу , премії у розмірах, установлених законодавством, відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 04.04.2006 року) з 01.09.2011 року та виплатити недоплачену різницю пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2012 року зазначену постанову залишено без змін.

На виконання постанови суду Солом'янським районним судом м.Києва 21.01.2013 р. видано виконавчий лист.

З листів Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 01.10.2014 року та від 02.12.2014 року вбачається, що на виконання вимоги державного виконавця № 289/6 від 13.05.2013 року відповідачем виконано рішення в справі № 2а-5900/11 в частині здійснення перерахунку пенсії. Для проведення виплати кошти на виконання рішення суду включено в додаткову відомість.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиконання судового рішення протиправною позивач звернувся з даним позовом в суд.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем вчинено всі дії на виконання постанови суду, в межах своїх повноважень та у відповідності із чинним законодавством .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, але з інших підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою звернення позивача з позовом стало невиконання відповідачем зазначених вище судових рішень. Тобто, спірні правовідносини виникли на стадії виконання судового рішення у справі № 2а-5900/11.

Відповідно до ст.267 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Згідно до вимог ч.9 ст.267 КАС України, особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Таким чином, процесуальним законом передбачено певну послідовність дій, які позивачу необхідно вчинити для того, щоб зобов'язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Позивач, у межах справи про перерахунок пенсії, питання судового контролю за виконанням судового рішення не заявляв, а натомість пред'явив новий позов, у якому просить зобов'язати відповідача виконати судове рішення у справі № 2а-5900/11.

Питання про виконання судового рішення у справі № 2а-5900/11 не може розглядатись як новий публічно-правовий спір.

Зазначене свідчить, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав оскільки з приводу невиконання рішення суду посадовими особами УПФУ йому необхідно було звертатися до суду із заявою у порядку, передбаченому ч. 9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо вимоги позивача про нарахування та виплату на заборгованість суми індексації грошових коштів, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно статті 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, і деяких інших осіб»призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно стаття 9 цього Закону індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Отже з викладеного вбачається, що індексації підлягає не загальна сума заборгованості пенсійних виплат позивачу, а лише та частина щомісячної пенсії, що підлягає донарахуванню за рішенням суду та в разі, якщо при виплаті основної частини пенсії, такий індекс інфляції застосовувався.

Оскільки судове рішення в справі №2а-5900/11 не виконане, колегія суддів приходить до висновку, що питання проведення індексації частини не нарахованої та не виплаченої пенсії позивачу також має вирішуватися в порядку судового контролю

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану постанову слід змінити в частині мотивування підстав відмови в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, змінити постанову суду. За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 09 червня 2015 року змінити в мотивувальній частині.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 27.07.2015 р.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.