Справа № 820/4766/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 липня 2015 р. № 820/4766/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання Ділбарян А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника першого відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Харківської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів, Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Харківської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №1755/119/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади щодо ОСОБА_1;

- зобов'язати Харківську митницю ДФС Державної фіскальної служби України утриматися від звільнення з роботи ОСОБА_1 відповідно до п.72 ч.1 ст.36 КЗпП України на підставі висновку Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 року №1755/119/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади щодо ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що висновок Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №1755/119/8/20-33-17-06-17 прийнято необґрунтовано, без врахування всіх обставин, з порушенням вимог Конституції України, а отже підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Представник відповідача, Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що оскаржуваний в даній справі висновок від 20 лютого 2015 року №1755/119/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади щодо ОСОБА_1 є цілком законним та обґрунтованим, складеним відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Представник відповідача, Харківської митниці Державної фіскальної служби України, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно наданих суду заперечень пояснив, що заперечує проти позовних вимог в частині зобов'язання Харківської митниці ДФС Державної фіскальної служби України утриматися від звільнення з роботи ОСОБА_1 відповідно до п.72 ч.1 ст.36 КЗпП України на підставі висновку Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 року №1755/119/8/20-33-17-06-17 оскільки підставою для зупинення будь-яких дій Харківської митниці ДФС можу бкти саме скасування висновку від 20 лютого 2015 року №1755/119/8/20-33-17-06-17.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом від 01.06.2013 року №09-о прийнято ОСОБА_1 на роботу до Харківської митниці Міндоходів з 01.06.2013 року на посаду головного державного інспектора митного поста «Харків-пасажирський»(а.с.17).

У звязку з реорганізацією Харківської митниці Міндоходів наказом Харківської митниці Державної фіскальної служби від 24.12.2014 року №06-о ОСОБА_1 з 25.12.2014 року в порядку переведення з Харківської митниці Міндоходів ОСОБА_1 переведено на посаду головного державного інспектора митного поста «Харків-пасажирський» Харківської митниці Державної фіскальної служби(а.с.18).

Позивачем на імя начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» з додатками декларацією про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік(а.с.77).

Судом встановлено, що в порядку перевірки, визначеним Законом України «Про очищення влади», заступником начальника Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області 29.12.2014 року направлено запит Державному агентству земельних ресурсів України про надання інформації про набуті до 01.01.2013 року речові права на земельні ділянки, а також про вартість їх придбання, які станом на 01.01.2014 року перебували у власності (оренді, іншому праві користування) ОСОБА_1 включно(а.с.100-101).

В ході листування Державним агентством земельних ресурсів України листом від 21.01.2015 року повідомлено, що запити направлено до територіальних органів земельних ресурсів(а.с.107).

На адресу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від Головного управління Держземагенства у Херсонській області листом надано інформацію, що за інформацією відділів Держземагенства у районах (містах) станом на 01.01.2013 року земельних ділянок за особами зазначених в запиті, на території Херсонської області не зареєстровано(а.с.106).

Крім того, на адресу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від Головного управління Держземагенства у Житомирській області листом надано інформацію, що відповідно до Державного земельного кадастру та інформації наданої територіальними органами Держземагенства у Житомирській області відомості про зареєстровані права на земельні ділянки за вказаними особами в запиті відсутні(а.с.105).

Також, листом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 03.02.2015 року повідомлено Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, що за інформацією, наданою територіальними органами Держземагенства області з Державного реєстру земель, станом на 31.12.2012 року відомості про зареєстровані правовстановлюючі документи відсутні(а.с.104).

В порядку перевірки в.о. начальника Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області 29.12.2014 року направлено запит для Відділення з обслуговування Ленінського району відділу Державтоінспекції із обслуговування м.Харків ГУМВС України в Харківській області про надання інформації щодо зареєстрованих колісних транспортних засобів, а також про вартість їх придбання, які станом на 01.01.2014 року перебували у власності (оренді, іншому праві користування) ОСОБА_1 та інших(а.с.112-113).

Листом т.в.о. начальника відділення з обслуговування Ленінського району відділу Державтоінспекції із обслуговування м. Харків ГУМВС України в Харківській області від 19.01.2015 року №41 надано інформацію щодо зареєстрованих транспортних засобів станом на 01.01.2014 року перебувають у власності ОСОБА_1, а саме: КРД 050100, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (причеп), ВАЗ-2121, 1985 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, ВАЗ-2121 4, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, TOYOTA PRADO, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_4(а.с.114-115).

Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області перевірку даних за результатами якої складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті Закону України «Про очищення влади» від 20.02.2015 року №1755/119/8/20-33-17-06-17(а.с.19-20).

У висновку вказано, що у розділі IV декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік встановлено не достовірні відомості. У цьому розділі декларантом зазначено транспортний засіб TOYOTA PRADO, 1997 року випуску, КРД 050100, 2004 року випуску, (причеп). Відділення з обслуговування Ленінського району відділу Державтоінспекції із обслуговування м.Харків ГУМВС України в Харківській області повідомило про зареєстровані також автомобілі ВАЗ-2121, 1985 року випуску, ВАЗ-2121 4, 2006 року випуску.

Позивачем на імя заступника начальника Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області надані пояснення, згідно яких автомобілі ВАЗ-2121, 1985 року випуску, ВАЗ-2121 4, 2006 року випуску передані іншим особам за генеральною довіреністю(а.с.93-94).

Начальник Харківської митниці Державної фіскальної служби направляв лист від 08.04.2015 року на адресу начальника Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова року Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив провести додаткову перевірку фактів, викладених у висновках та уточнити відповідну інформацію з урахуванням пояснень декларантів та уточнених декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік(а.с.81-83).

За результатами отримання та розгляду листа Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області листом від 17.04.2015 року відмовлено у проведенні додаткових перевірок з посиланням на постанову КМУ №563 від 16.10.2014 року(а.с.84-85).

Слід вказати, що начальник Харківської митниці Державної фіскальної служби повторно звертався до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова року Головного управління Міндоходів у Харківській області листом від 24.04.2015 року щодо опрацювання листа (запита) на проведення додаткових перевірок, проте останнім відповідь надана не була(а.с.86-87).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору в даній справі є саме визнання протиправним та скасування висновку Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №1755/119/8/20-33-17-06-17 та зобов'язання Харківської митниці ДФС Державної фіскальної служби України утриматися від звільнення з роботи ОСОБА_1.

Згідно положень ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже суд розглядає позов в межах заявлених вимог.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України «Про очищення влади».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади» заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» протягом 10 років з дня набрання чинності цим Законом, посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Вказана заборона, у відповідності до ч. 8 ст. 3 Закону України «Про очищення влади», зокрема, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на Посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про очищення влади» особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч. 10 ст. 5 Закону).

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за №1385/26162 (далі - Порядок), яким передбачено процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" (далі - відомості), зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - перевірка).

Згідно з п. 3 зазначеного Порядку загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

-аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

-порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

-порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Згідно з п. 4, 6 Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Відповідно до ч.10 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини пятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на пятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обовязковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Суд зазначає, що з наданих пояснень позивача до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області не можливо встановити дату їх складання та подачі до контролюючого органу.

Згідно пояснень відповідача, що письмові пояснення ОСОБА_1 з приводу наявності автомобілів і не включення їх до декларації не реєструвалися ніяким чином у Західній ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області. Відмітка на письмових поясненнях ОСОБА_1 відсутня, особу було запрошено до податкової у телефонному режимі посадовою особою управління доходів і зборів з фізичних осіб Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області. Пояснення зберігаються у матеріалах щодо перевірки ОСОБА_1

Враховуюче викладене, суд зазначає, що в даному випадку неможливо перевірити дотримання положень ч.10 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» збоку відповідача.

Однак суд звертає особливу увагу на те, що вказані вище пояснення позивача були враховані при складанні оскаржуваного висновку, про що безпосередньо відображено в останньому з посиланням на реквізити довіреностей, які надавались позивачем разом із письмовими поясненнями.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Суд зазначає, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновку, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобов'язаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. При цьому, висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність або невідповідність.

Вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, є безумовною підставою для звільнення особи із займаної посади.

Підтвердження законності джерел набуття доходів та відповідність вартості майна (майнових прав) цим доходам виключає застосування заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України № 1682, відповідно до критерію, передбаченого частиною восьмою статті 3 Закону України № 1682, в зв'язку з тим, що застосування такої заборони можливо при встановленні перевіркою, зокрема недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, у разі, якщо таке майно (майнові права) було набуте (набуті) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, за відсутності підтвердження законних джерел набуття доходів.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13 слідує, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

На підставі вищевикладеного, у суду відсутні підстави вважати висновок Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №1755/119/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади щодо ОСОБА_1 незаконним та необґрунтованим, а відтак визнання протиправним та скасуванню не підлягає.

Щодо позовних вимог позивача щодо зобов'язання Харківської митниці ДФС Державної фіскальної служби України утриматися від звільнення з роботи ОСОБА_1 відповідно до п.72 ч.1 ст.36 КЗпП України на підставі висновку Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 року №1755/119/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади щодо ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 14 статті 5 Закону від 16 вересня 2014 року № 1682-VII керівник органу, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Тобто, Харківська митниця ДФС Державної фіскальної служби України має реалізувати висновок від 20 лютого 2015 року №1755/119/8/20-33-17-06-17 згідно положень діючого законодавства України.

Суд звертає увагу на те, що рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях, домислах, і фактичних обставинах, котрі на момент його ухвалення, хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому, оскільки таке рішення не буде ґрунтуватися на приписах чинного законодавства та буде суперечити законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ч. 1 ст. 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи не справедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи суд вважає, що відповідачі дотримались вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України, та надали достатніх доказів в обґрунтування заперечень проти адміністративного позову.

Розглядаючи даний адміністративний позов в межах позовних вимог, судом не встановлено порушень збоку відповідачів, а тому суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 липня 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко