Справа № 808/2362/15
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року 12:55Справа № 808/2362/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової Ж.М.

за участю:

секретаря судового засідання Мухи Я.М.

представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Твінс-Сервіс ЛТД»

до: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Легардо Груп»

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Твінс Сервіс ЛТД» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2015 року № НОМЕР_1.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що висновки, зроблені в акті перевірки, щодо нереальності товарного характеру господарських операцій, суперечать нормам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, та є необґрунтованими. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не беручи до уваги доказів, які спростовують безтоварність господарських операцій, що здійснювалися між ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» та ТОВ «Легардо Груп» - первинні документи, які відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податків: передача товару (нікелю) за видатковими та податковими накладними, транспортування товару на підставі товарно-транспортних накладних, використання придбаного нікелю для виготовлення власної продукції тощо. Вказує, що укладений між ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» і ТОВ «Легардо Груп» договір № 1209/-1/14 від 12.09.2014 року є чинним, відповідачем не оскаржувався, та у встановленому порядку не був визнаний недійсним, будь-яких підстав вважати його нікчемним немає. Натомість, жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків у податкових деклараціях. Внаслідок цього, податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2015 року №, яким товариству неправомірно збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 320 000,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції на суму 160 000,00 грн. підлягає визнанню протиправним та скасуванню. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач з позовними вимогами не погодився з підстав, викладених у запереченнях на позов. Зазначає, що в ході проведення перевірки позивача встановлено нереальність здійснення господарських операцій по операціях з контрагентом позивача, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість за вересень 2014 року на суму 320 000,00 грн. Встановлено, що ТОВ «Легардо Груп» у вересні 2014 р. не купував нікелю і не мав змоги виробити нікель. У звязку з цим неможливо відстежити товарний баланс операцій та здійснення операцій купівлі-продажу у просторі і часі. Тому висновки акту перевірки про порушення позивачем ст. 1, п. 2 ст. 3, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», пп. 1.1 п. 1, пп. 1.2 п. 1, п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого у Мінюсті України 05.06.1995 р. за № 168/704, п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 200.1 та 200.2 ст. 200, п.п. 198.1, п.п. 198.3, 198.4, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України відповідають вимогам діючого законодавства, а спірне податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Легардо Груп» про час і місце судового розгляду повідомлене належним чином, свого представника у судове засідання не направило, проте надіслало письмові пояснення, у яких просило розглянути дану справу за відсутності представника ТОВ «Легардо Груп» та задовольнити позовні вимоги.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Відповідно до ст. 160 КАС України, 16.07.2015 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Як встановлено матеріалами справи, в період з 13.02.2015 по 16.02.2015 фахівцями відповідача проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» () з питань правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Легардо Груп» (код за ) у податковій декларації з ПДВ за вересень 2014 р., за результатами якої складено акт перевірки №22/2202/32937394 від 16 лютого 2015 року. Перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 1, п. 2 ст. 3, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», пп. 1.1 п. 1, пп. 1.2 п. 1, п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого у Мінюсті України 05.06.1995 р. за № 168/704, п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1 та 200.2 ст. 200, п.п. 198.3, 198.4, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-ІV, п. 8.25, п. 8.26, п. 11.9 наказу ДПА України від 10.01.2011 р. № 969 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення», в результаті чого занижено податок на додану вартість у вересні 2014 р. на суму 320 000 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість всього на суму 480000,00 грн., в тому числі грошове зобов`язання з податку на додану вартість - 320000,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 160000,00 грн.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Повноваження, компетенція контролюючих органів, обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України. Органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів. Податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: загальність оподаткування; рівність усіх платників перед законом; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; презумпція правомірності рішень платника податку; фіскальна достатність; соціальна справедливість; економічність оподаткування; нейтральність оподаткування; стабільність; рівномірність та зручність сплати; єдиний підхід до встановлення податків та зборів. Зазначені принципи спрямовані на недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації.

ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» зареєстроване 26.05.204 виконавчим комітетом Запорізьким Міським Управлінням юстиції за реєстраційним № 0001168 та взято на податковий облік у ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

На підставі довідки від 14.01.2015 № 1/08-30-04-035/4 та на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 вт. 78, п. 79.1, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI проведено позапланову документальну перевірку ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» () з питань правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Легардо Груп» (код за ) у податковій декларації з ПДВ за вересень 2014 р., за результатами якої складено акт перевірки № 22/2202/32937394 від 16 лютого 2015 року.

Як вбачається з акту перевірки, у періоді вересень 2014 року підприємство ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» () мало взаємовідносини з ТОВ «Легардо Груп» (код за ). Підприємством ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» () включено до складу податкового кредиту суми взаємовідносин по ТОВ «Легардо Груп» (код за ) у вересні 2014 року 406 833,20 грн., з них включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ на суму 320 000 грн. ТОВ «Легардо Груп» зареєстроване в якості платника ПДВ 01.09.2014 р. у ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, № свідоцтва 200186461, свідоцтво діюче.

12.09.2014 року між ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» і ТОВ «Легардо Груп» було укладено договір № 1209/-1/14, за умовами якого (п. 1.1) ТОВ «Легардо Груп» (продавець) зобовязалося поставити ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» (покупцю) матеріали, комплектувальні, технологічне оснащення (товар) в асортименті, кількості та по ціні, що оговорюються додатково, а покупець зобовязався прийняти та оплатити товар згідно з умовами договору.

Договором № 1209/-1/14 від 12.09.2014 передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами і діє до виконання зобовязання за договором.

Відповідно до договору № 1209/-1/14 від 12.09.2014 орієнтовна сума договору на момент його укладення складає 5000000,00 грн. (пять мільйонів грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 833333,33 грн. Умови оплати за товар протягом 12 місяців після отримання товару.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Легардо Груп» поставило ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» товар за видатковими накладними:

1) видаткова накладна ЛГ-092662 від 26.09.2014, за якою було поставлено нікель у кількості 1200 кг на суму 576000,00 грн. (ПДВ 96000,00 грн.);

2) видаткова накладна ЛГ-092958 від 29.09.2014, за якою було поставлено нікель у кількості 1500 кг на суму 720000,00 грн. (ПДВ 120000,00 грн.).

3) видаткова накладна ЛГ-093078 від 30.09.2014, за якою було поставлено нікель у кількості 1300 кг на суму 624000,00 грн. (ПДВ 104000,00 грн.).

За даними господарськими операціями були виписані податкові накладні від 26.09.2014 № 479, від 29.09.2014 № 532 та від 30.09.2014 № 700.

Транспортування товару здійснив автомобільний перевізник ТОВ «Фін-Код», про що були видані товарно-транспортні накладні від 26.09.2014, від 29.09.2014 та від 30.09.2014. Досліджені судом товарно-транспортні накладні містять інформацію щодо дати їхнього складання, вантажовідправника, вантажоодержувача, перевізника, водія/експедитора, пунктів навантаження і розвантаження, відомості про вантаж його найменування, кількість, його загальну вартість, всі необхідні печатки та підписи вантажовідправника, вантажоодержувача та водія/експедитора.

Як зазначається у товарно-транспортних накладних від 26.09.2014, 29.09.2014 та 30.09.2014, придбаний ТОВ «Легардо Груп» товар отримував начальник виробництва ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» ОСОБА_4:

-26.09.2014 за довіреністю № 378/1 від 26.09.2014;

-29.09.2014 за довіреністю № 380/1 від 29.09.2014;

-30.09.2014 за довіреністю № 388/1 від 29.09.2014.

Працівник позивача, який отримав товар, мав відповідні повноваження - на підтвердження цього позивачем було надано витяг з журналу виданих довіреностей ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» (оригінал журналу виданих довіреностей оглянуто судом у судовому засіданні 16.07.2015), та є матеріально відповідальним, що підтверджується договором про повну матеріальну відповідальність від 01.09.2011.

Також на підтвердження факту транспортування товарів позивачем було надано договір № 1989/1 перевезення вантажу від 01.09.2014, укладений між ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» і перевізником ТОВ «Фін-Код», акти здачі прийняття робіт (транспортних послуг) № 1 від 03.10.2014, № 2 від 06.10.2014 та № 3 від 07.10.2014, а також платіжні доручення, якими були оплачені послуги перевізника № 6102 від 03.10.2014, № 6106 від 06.10.2014 та № 6119 від 07.10.2014.

За таких обставин суд не бере до уваги доводи відповідача, що немає доказів перевезення придбаного позивачем товару, оскільки у товарно-транспортних накладних відсутня інформація щодо часу прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження.

Зі змісту акту перевірки не вбачається, що відповідачем були виявлені дефекти форми, змісту або походження виданих товарно-транспортних накладних, які в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Щодо відсутності у товарно-транспортних накладних інформації щодо часу прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження, слід зазначити, що навіть відсутність товарно-транспортних накладних не може бути безумовним свідченням безтоварності відповідних операцій, про що неодноразово вказував в своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України (від 04.04.2013 №К/991/44754/11 (номер в реєстрі - 30737841, від 15.04.2013 №К/9991/56697/12 (номер в реєстрі - 30885349), від 16.04.2013р. №К/9991/62008/12 (номер в реєстрі - 30862897), 22.05.2013 №К/800/1488/13 (номер в реєстрі - 31453213), від 30.05.2013 №К/9991/54924/11 (номер в реєстрі - 31781922), 30.05.2013р. №К/9991/91509/11 (номер в реєстрі - 31558374), від 22.07.2013 № К 24753/10 (номер в реєстрі - 32688777).

На підтвердження факту поставки придбаного товару позивачем було надано картки рахунку 631 за вересень 2014 р. грудень 2014 р., оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за вересень 2014 р., картки рахунків 201 за вересень 2014 р. грудень 2014 р., оборотно-сальдову відомість по рахунку 201 за вересень-жовтень 2014 р., відповідно до яких придбаний товар надійшов на основний склад позивача.

Оприбуткування придбаного у ТОВ «Легардо Груп» товару на складі позивача підтверджується карткою № 46 складського обліку матеріалів, згідно з якою на склад позивача поступив нікель: 26.09.2014 у кількості 1200 кг, 29.09.2014 у кількості 1500 кг, 30.09.2014 у кількості 1300 кг (загалом 4000,00 кг).

Отже, з аналізу первинних документів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що операції з придбання товару (нікелю) мали товарний характер.

Позивачем були надані докази того, що придбаний за видатковими накладними: ЛГ-092662 від 26.09.2014 у кількості 1200 кг, ЛГ-092958 від 29.09.2014 у кількості 1500 кг і ЛГ-093078 від 30.09.2014 у кількості 1300 кг (загалом: 4 000 кг) нікель було використано позивачем для виготовлення власної продукції.

Так, ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» має виробничі потужності для здійснення металургійної переробки металобрухту та виготовлення ливарної продукції, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кругова, 132. За даною адресою знаходяться корпуса, цеха, склади ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД», які позивач орендує у ЗАТ «МОТОР СІЧ» на підставі договору суборенди майна № 01/11 від 01.11.2009.

До видів діяльності позивача в тому числі відноситься: код КВЕД 24.52 Лиття сталі; код КВЕД 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у.

Як вказано в акті перевірки від 16 лютого 2015 року № 22/2202/32937394 в штаті підприємства працює 152 особи, за цивільно-правовими договорами 21 особа, а отже позивач має необхідну кількість працівників для здійснення металургійної переробки металобрухту та виготовлення ливарної продукції.

Видача нікелю зі складу позивача на виробництво підтверджується відповідними записами у картці № 46 складського обліку матеріалів ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД»: 26.09.2014 видано 1200,0 кг нікелю, 02.10.2014 видано 518,0 кг нікелю, 06.10.2014 982,0 кг, 08.10.2014 193,0 кг, 14.10.2014 264,0 кг, 20.10.2014 659,0 кг, 27.10.2014 184,0 кг (загалом 4 000,0 кг); а також вимогами від 26.09.2014, від 14.10.2014, № 1 від 02.10.2014, № 12 від 06.10.2014, № 23 від 08.10.2014, від 27.10.2014 та № 43 від 20.10.2014.

Списання матеріалів (нікелю) зі складу позивача у звязку з їхнім використанням у виробництві засвідчується також витягом з акту від 31.10.2014 списання матеріалів, використаних для потреб виробництва, та картками рахунків 201 за вересень 2014 р. грудень 2014 р.

З придбаного у ТОВ «Легардо Груп» у вересні 2014 року нікелю ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» у жовтні 2014 року виготовило власну продукцію деталі, які були в подальшому реалізовані ЗАТ «МОТОР СІЧ» і ТОВ «ПК «ТЕХНОЛІТ», а саме:

-3920,00 кг нікелю, придбаного у ТОВ «Легардо Груп», було використано позивачем для виготовлення деталей, які були реалізовані ЗАТ «МОТОР СІЧ» на виконання договору №6526/09-Д(ИО) від 11.11.2009 за видатковими накладними: № РН-0000738 від 09.10.2014; № РН-0000739 від 09.10.2014; № РН-0000741 від 10.10.2014; №РН-0000742 від 10.10.2014; № РН-0000743 від 10.10.2014; № РН-0000744 від 10.10.2014; № РН-0000745 від 10.10.2014; № РН-0000781 від 24.10.2014; № РН-0000791 від 29.10.2014; № РН-0000792 від 29.10.2014; № РН-0000794 від 30.10.2014; № РН-0000795 від 30.10.2014; № РН-0000804 від 03.11.2014; № РН-0000808 від 05.11.2014;

-80,00 кг нікелю, придбаного у ТОВ «Легардо Груп», було використано позивачем для виготовлення деталей, які були реалізовані ТОВ «ПК «ТЕХНОЛІТ» на виконання договору № 1909/14 на поставку ливарної продукції від 19.09.2014. за видатковою накладною № РН-0000758 від 15.10.2014.

На підставі цього суд робить висновок, що придбані ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» товари були своєчасно та в повному обсязі оприбутковані підприємством на підставі накладних, та в подальшому використані позивачем для виготовлення власної продукції, що в свою чергу призвело до змін в активах позивача та його зобов'язаннях і реально спричинило зміни майнового стану платника податків. Внаслідок цього у позивача виникло право щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість за операціями з ТОВ «Легардо Груп».

Відповідно до вимог п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України право на податковий кредит виникає незалежно від того, чи придбані товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена у ОСОБА_5 адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Досліджені судом докази доводять наявність змін в активах позивача під час вчинення господарських операцій з ТОВ «Легардо Груп».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п. 2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Проте, в акті перевірки не наведено, у чому саме надані позивачем первинні документи не відповідають вищевказаним вимогам Закону. Контрагент позивача на момент здійснення господарських операцій з ним був зареєстрований як юридична особа та як платник податку на додану вартість. На момент складання податкових накладних ТОВ «Легардо Груп» було зареєстровано як платник ПДВ, мало статус платника ПДВ, надало належним чином оформлені податкові накладні за операціями з придбання товарів з метою їх використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД».

Наявність у ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» договору з контрагентом, видаткових та податкових накладних, а також доказів транспортування товару в акті перевірки не заперечується.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України).

У п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України вказано, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Як, зокрема, зазначено у п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Досліджені судом податкові накладні виписані ТОВ «Легардо Груп» з урахуванням інших документів, обставин здійснення позивачем господарських операцій надають право ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» на формування податкового кредиту.

Відповідачем не надано до суду доказів того, що ТОВ «Легардо Груп» припинено як юридичну особу або у нього анульовано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість - на день виписки податкових накладних за операціями з постачання товарів ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД».

У той же час, позивачем надано до суду податкові накладні, виписані ТОВ «Легардо Груп» та докази товарності операцій (реальності настання наслідків), результатів господарської діяльності вказаної юридичної особи.

Оцінюючи доводи відповідача, що ТОВ «Легардо Груп» у вересні 2014 р. не купувало нікелю і не мало змоги виробити нікель, а тому неможливо відстежити товарний баланс операцій та здійснення операцій купівлі-продажу у просторі і часі, суд виходить з наступного. ТОВ «Легардо Груп» зареєстроване відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві 17.06.2014, номер запису 1 054259, взято на облік як платник податків ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 18.06.2014.

Відповідно ч. 4 ст. 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що ТОВ «Легардо Груп» не могло придбати нікель, реалізований позивачеві, до 01.09.2014, так само як і того, що позивачеві як платнику податку було відомо про можливі порушення податкового законодавства його контрагентом, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій позивачем було одержання ним податкової вигоди.

В акті перевірки позивача відсутність реальності вчинення господарської діяльності пов'язується податковим органом лише з обставинами діяльності ТОВ «Легардо Груп» та можливим порушенням ним податкового законодавства, що є неприпустимим як за законодавством України так і міжнародними нормами.

Зокрема, ст. 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Чинним законодавством України на одну із сторін цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників або через відсутність висновків зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникло в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг).

Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 р. у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес АД проти Болгарії», які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань…Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Наведені обставини спростовують факт заниження ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» податку на додану вартість на суму 320 000 грн., як зазначено відповідачем в акті перевірки № 22/2202/32937394 від 16 лютого 2015 року.

З урахуванням зазначеного, досліджених документів, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено порушення ТОВ Твінс Сервіс ЛТД» податкового законодавства України.

Звідси, нарахування податкового зобов'язання, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача є необґрунтованим.

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2015 року № НОМЕР_1 прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Твінс Сервіс ЛТД» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 26 березня 2015 року № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Твінс Сервіс ЛТД» сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М.Чернова