Справа № 826/18530/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року м. Київ К/800/20510/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районні Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ) на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року у справі № 826/18530/13-а за поданням ДПІ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімеойл» (далі - Товариство),

про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунок платника податків, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ДПІ звернулася до суду з поданням про зупинення видаткових операцій Товариства на всіх розрахункових рахунках у банках.

Зазначила, що Товариство, у якого наявний податковий борг у розмірі 637 275,35 грн., відмовило податковому керуючому в наданні документів для здійснення опису майна у податкову заставу, про що 19.11.2013 року був складений відповідний акт № 1, що є підставою для зупинення видаткових операцій на рахунках такого платника податків.

26 листопада 2013 року ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року, подання залишене без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

ДПІ звернулася з касаційною скаргою про скасування ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення подання, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення подання без розгляду, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що ДПІ звернулася до суду з даним поданням з порушенням строку звернення до суду.

Відповідно до п. 91.4 ст. 91 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Водночас акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу складається податковим керуючим у разі, якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, що передбачено абзацом першим пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України. При цьому обов'язок звернення контролюючого органу до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків передбачений абзацом другим пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України.

Тобто, не залежно від того, чи платник податків перешкоджав виконанню податковим керуючим повноважень, визначених Податковим кодексом України, чи не допускав податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подав документів, необхідних для такого опису, обставиною, що зумовлює звернення до суду з поданням в обох випадках є складення податковим керуючим відповідного акта.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили, що право звернення до суду з даним поданням у податкового органу виникло 19 листопада 2013 року.

Особливості провадження у справах, зокрема, за поданням органів доходів і зборів щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків встановлені статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Подання надійшло до суду 25 листопада 2013 року з пропуском строку, визначеного ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлено спеціальних наслідків пропущення строків звернення до суду з поданням, а тому недотримання заявником строків звернення до суду, визначених ст. 183-3 цього Кодексу, тягне за собою застосування загального правила ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що подання подане податковим органом із порушенням строку, встановленого ст. 183- 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Висновки судів попередніх інстанцій про залишення подання без розгляду є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районні Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст.,ст. 235-239, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підпис) Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Загородній А.Ф.