Справа № 754/10730/14-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 24 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м.Києва із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у переході на пенсію у разі втрати годувальника у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати відповідача перевести її на пенсію у зв'язку із втратою годувальника на підставі поданої нею заяви з 09.04.14 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року у задоволені вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до вимог Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачка є донькою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

09 квітня 2014 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте листом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 18.04.2014р. № 3059/06-1 позивачці було відмовлено у переведенні її з пенсії по інвалідності на пенсію у зв'язку з втратою годувальника згідно поданої заяви від 09.04.2014 з посиланням на те, що відповідно до порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" надаються документи, які засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (паспорт, ідентифікаційний код заявника та померлого годувальника, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження і т.д.), однак у поданих позивачем документах було встановлено невідповідність їх з паспортними даними заявника.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 13 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Згідно із частин 4, 5 статті 54 вказаного Закону, пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника та одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», - у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до різних законів про пенсійне забезпечення, за її вибором, призначається одна пенсія.

Відповідно до підпунктів 7, 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1) до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах "б"-"в" пункту 7 цього Порядку, а також надаються такі документи: довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера померлому годувальнику (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такий документ), свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія, довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником, свідоцтво органу реєстрації актів громадянського стану (далі РАГС) про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім, документи про місце проживання (реєстрації), документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування, експертний висновок із встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. До заяви про призначення пенсії сім'ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІІ групи дитинства, дата встановлення інвалідності - 23.09.1974 року. Згідно висновку МСЕК про час настання інвалідності № 26 від 09.04.2014 року інвалідність ОСОБА_4 могла настати до 18-річного віку.

Батьком позивача є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 01 червня 1953 року виконкомом Великокрупільської сільської ради Березанського району Київської області, актовий запис № 7 від 01 червня 1953 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданим 27 липня 1979 року Центральним палацом одруження, актовий запис № 2861 від 27 липня 1979 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 03.01.2013 року виконкомом Великокрупільської сільської ради Згурівського району Київської області, батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років, про що зроблено актовий запис про смерть № 01 від 03.01.2013 року.

09 квітня 2014 року позивачка звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про перехід з пенсії по інвалідності в розмірі за віком на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до якої додала ряд документів, серед яких:

- заяву затвердженого зразка (аркуш 1 додаток 4 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування");

- розписку-повідомлення затвердженого зразка (аркуш 2 додаток 4 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування");

- копію свідоцтва про народження;

- копію свідоцтва про шлюб.

Проте, як свідчать матеріали справи, в наданих позивачем документах була виявлена невідповідність прізвища, ім'я та по батькові з паспортними даними заявника, а саме: в копії свідоцтва про народження зазначено «ОСОБА_2», а в копії свідоцтва про народження «ОСОБА_2»; в копії свідоцтва про шлюб російською мовою зазначено прізвище «ОСОБА_2», а в документах, що знаходяться в пенсійній справі (копія трудової книжки, виписка з паспорта, довідка МСЕК) російською мовою зазначено прізвище «ОСОБА_2».

Згідно експертного висновку № 056/462-d-3 від 29.04.14 року, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, запис особового імені «ОСОБА_2» та російський запис «ОСОБА_2», прізвища «ОСОБА_2» та російського запису «ОСОБА_2» є ідентичними.

Водночас, як було вірно зазначено судом першої інстанції, на час переведення на пенсію у зв'язку із втратою годувальника (02 липня 2014 року) позивачкою не було додано до заяви експертного висновку № 056/462-d-3 від 29.04.14 року, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, що відповідно не дає їй право на перехід з пенсії по інвалідності в розмірі за віком на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» саме з 09 квітня 2014 року.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Таким чином, апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 24 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.