Справа № 2-а-725/10
Суддя: Литвинов А. В.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Куп'янський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 2-а-725/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року суддя Купянського міськрайонного суду Харківської області Литвинов А.В., при секретарі Борщовій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Купянську адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Купянському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та зобовязання здійснити перерахунок, нарахування, здійснити виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» з 01.01.2007року по 31Л2.2007року та з 01.01.2009року по 31.12.2009року,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до „суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі (надалі - Управління), в якому просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за період з 01 січня 2007 р. по 31 грудня 2007 р., та зобовязати здійснити їй перерахунок пенсії, нарахувати і виплатити їй недоплачену, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Але відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 р., яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в тому числі й щодо зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснили нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії'.

Під час підготовки справи до судового розгляду Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області подало заперечення на позовну заяву з проханням про розгляд справи за відсутністю представника відповідача, в задоволені позову просить відмовити повністю. Позивачка у позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю.

У відповідності до ч.З ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

У звязку з чим, можливо розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів встановлено наступне.

Позивач має статус «Дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.6).

Враховуючи зазначений статус позивачки, вона відповідно до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.Згідно сх. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечених державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштіз Державного бюджету України.

Конституційний Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 р № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: «Конкретна сфера суспільне: відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, колі наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасувань попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачеь самим цим актом, автоматично скасовується однопредметштй акт, який діяв у часі раніше».

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 р., судді вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цьог: Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. за № 6-рп/2007, у справі ь поданням 46 народний депутатів України щодо відповідності Конституції Україні (конституційяості) положень ст. ст. 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п. п. 7, 9, 12, 13, 14. 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Пр:оДержавний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнай таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення д. 12 ст. Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення дай судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, яг. виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційним!: Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території Україні: остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окрем положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухваленні Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішень» Конституційним Судом Україні, відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачь доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з :: липня 2007 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щоі: неконституційності п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік- ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09 липня 2007 р мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальної захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» буж затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 380 грн., з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн. та встановлено, що для визначенні мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 2і Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з : жовтня 2007 р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом пятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Таким чином, відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у 2007 р. позивачу підлягали виплаті:

липень (4,06+406) х 30% + 410,06 х 30% = 123,02 грн.; серпень (4,06+406) х 30% + 410,06 х 30% = 123,02 грн.; вересень (4,06+406) х 30% + 410,06 х 30% = 123,02 грн.; жовтень (4,11 + 411) х 30% = 415,11 х 30% = 124,53 грн.;листопад (4,11 + 411) х 30% =415,11 х 30% = 124,53 грн.;

грудень (4,11 + 411) х 30% = 415,11 х 30% = 124,53 грн.;

всього за 2007 рік: 742,65 грн.

Проте, як свідчить надана довідка за вихідним № 1726 від 02.04.2010 року (а.с.8), у 2007 р. позивачці нічого не виплачувалось.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції. «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до статті 63 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, територіальні органи Пенсійного фонду України у 2009 року повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ч.ч. З та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст, 28 Закону У країни „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , суд зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни .

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Також, правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавкн до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 4 і/74 van Duyn v. Home Office принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змог покладатися на зобов'язання,- взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеної: принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, ш: держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобіганні відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили иевьг концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чн поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політис чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникненні обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічне влади такої політики чи поведінки.

Відносини, що склалися між позивачкою та відповідачем є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодекс; адміністративного судочинства України.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8- рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав : свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг нрав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величин; інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристнг можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розмі; території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюванні показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивачка відноситься до категорії «Дитина війни», вона наділен. державою певним правовим статусом, який включає в себе і право на додаткові елемента соціального захисту, зокрема право на отримання підвищення до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла не себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між позивачкою і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів нг допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осі:, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, дальня! інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських фу нкцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

ів пкс;Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України

е можуть кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, інь. ?52 крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в надбавка адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних дозволі повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності механізм покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. свідчень Тому, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивачки, за захистом

іе 0?Бд яких вона звернулася до суду, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, и зм:г вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Управління ПФУ в тяться Купянському районі Харківської області, по невиконанню з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 начен:: р. та з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист

тому. д дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання юбігннзі доплати до пенсії у встановленому законом розмірі.

ги іід- -Щодо строку звернення до адміністративного суду необхі дно зазначиш наступне,

чи ч. 2 ст. 99 КАС України, встановлено, що для звернення до адміністративного суду за

ті тики ч захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не : пол:~ : встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про аикненді порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Порушення прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду тривало зроку. У відповідності до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове равовюя державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що Колег: призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суддя не вбачає пропущення позивачкою строку звернення до суду за захистом оку >2 свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про іст пріз соціальний захист дітей війни».

і людині- Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.З ст. 94 КАС України, юльккаи На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, Рішеннями *еличиіг Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. за №6-рп/2007 та від 22.05.2008 р. за №10- рп/2008, ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням перисто Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, ст. ст. 28, 46 Закону о якісні України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6-14159-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Купянському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для г взяла т: звернення до суду та зобовязання здійснити перерахунок, нарахування, здійснити виплати ш війки недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» з 01.01.2007року по изначенл 31.12.2007року та з 01.01.2009року по 31.12.2009року- задовольнити частково, безпечнії Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області.

пься і н Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської

іаконІБ е області здійснити перерахунок пенсії і нарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію з підвищенням її на ЗО % мінімальної пенсії за віком, за ст. 6 а Україні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із мінімального розміру пенсії шнх осіб за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне нь з бог

страхування за період з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, та вчинити дії щодо сплати вказаної доплати до пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1-70 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області суду через Куп"янський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 1 ст.186 КАС України.

Суддя А.В.Литвинов