Справа № 336/8728/14-а(2-а/336/7/2015)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" липня 2015 р. справа № 336/8728/14-а(2-а/336/7/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни,-

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправними дії відповідача, під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району одноразову щорічну допомогу до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 лютого 2015 року, прийнятої за результатами скороченого провадження, позов задоволено частково. Зобовязано відповідача на підставі ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" провести перерахунок та виплату позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 7-ми мінімальних заробітних плат, за відрахуванням фактично отриманих сум.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач ОСОБА_1 згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на перерахунок та виплату щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі семи мінімальних заробітних плат за 2014 рік.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач (Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району) подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі та закрити провадження по справі. Посилається на те, що Управлінням соціального захисту населення не надані повноваження щодо здійснення розрахунку розміру щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто, виконання цього Закону залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України на відповідний бюджетний рік

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інваліду війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення Серії Б № 104309.(а.с.6 ).

Згідно довідки в 2014 році до дня Перемоги 5 травня управління здійснило виплату разової грошової допомоги ветеранам війни, а саме гр. ОСОБА_1, в розмірі, 2020 грн., визначеному постановою Кабінетом Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань». (а.с.28)

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок, що позивач просив стягнути одноразову допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Адже відповідно до позову ОСОБА_1 просив визнати протиправними дії відповідача, під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району одноразову щорічну допомогу до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік

Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (з змінами та доповненнями) визначено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах (для ІІІ групи) 7 мінімальних пенсій за віком

Тому позивач користується правом на отримання грошової допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком до 5 травня щорічно відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних коштів колегією суддів не приймаються. Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виплата пенсії має бути здійснена виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній інший закон, який би визначав мінімальний розмір пенсії за віком.

У 2014 році розмір разової грошової допомоги, який визначено ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, не змінювався.

У 2014 році прав Кабінету Міністрів України щодо встановлення розміру разової грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня інвалідам війни, чинним законодавством не передбачено.

Тому по відношенню до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102 " Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", якою визначено розмір виплат разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку разової грошової допомоги, слід керуватися Законом (Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102).

Отже, при нарахуванні разової грошової допомоги у 2014 році відповідач мав керуватися вимогами зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії відповідача, під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району виплатити одноразову щорічну допомогу до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна