Справа № 817/1603/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1603/15

22 липня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття кредиторських вимог, зобов'язання прийняти першочергово та розглянути грошові вимоги до ПАТ "ВіЕйБі Банк" стосовно виплати коштів, що перевищують виплачену Фондом гарантування вкладів та виплати відсотків за депозитним договором, які були нараховані під час дії тимчасової адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог надала пояснення, що повністю відповідають викладеному в позовній заяві. Вважає бездіяльність відповідача щодо неприйняття кредиторських вимог протиправною, просить позов задовольнити повністю.

Відповідач подав письмові заперечення на позовну заяву, позовні вимоги заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 у включенні до реєстру кредиторів відмовлено, запропоновано звернутись повторно в строк до 24.04.2015 року. Повторну ж заяву подано після закінчення встановленого строку.

В задоволенні позову просить відмовити повністю.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових запереченнях та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4» укладено договори банківського вкладу №759447/2014 та №759450/2014 (а.с.8-10).

20 листопада 2014 року Правління Національного банку України відповідно до вимоги статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" прийняло постанову № 733 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4" до категорії неплатоспроможних".

Відповідно до законодавства гарантування вкладів фізичних осіб 21 листопада 2014 року в зазначеному банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу. З 27.03.2015 Фондом розпочато виплату коштів вкладникам даного банку.

Гарантована сума відшкодування ОСОБА_1 Фондом виплачена.

Позивач звернулася з заявою від 25.03.2015 року для включення до реєстру кредиторів, однак Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 у включенні до реєстру кредиторів відмовлено, запропоновано звернутись повторно в строк до 24.04.2015 року (лист від 10.04.2015р. №12-6499).

На повторну заяву позивача, що надійшла відповідачу 29.04.2015 року позивачу розяснено, що кредитори мали право подати кредиторські вимоги з 26.03.2015 року до 24.04.2015 року (включно), у звязку з чим Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 у включенні до реєстру кредиторів відмовлено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закону № 4452).

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 4 Закону № 4452 на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 2 Закону № 4452 уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Пункт 4 частини 1 статті 48 Закону № 4452 передбачає, що уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Згідно з частиною 3 статті 49 цього Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Частини 5 та 8 даної статті передбачають, що протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4» (далі по тексту також ПАТ «ВіЕйБі Банк») до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4» ОСОБА_5.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 128 з 24.11.2014 повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4» передано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування ОСОБА_3.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк».

У звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 рішення № 63 про початок ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», Фонд з 27.03.2015 розпочав виплату коштів вкладникам даного банку та прийом вимог кредиторів.

Частиною першою статті 49 Закону № 4452 встановлено, що Уповноважена особа фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього закону. Будь - які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів за вкладами.

Частина друга статті 45 Закону № 4452 передбачає, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" та "Голос України" не пізніше через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Частина п'ята вищевказаної статті зазначає, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до частини 8 статті 49 Закону № 4452 вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Згідно з матеріалами справи, відомості про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк» були опубліковані у газеті "Голос України" 26.03.2015 року випуск №54 (6058).

Згідно з матеріалами справи, першу заяву з кредиторськими вимогами направила до Уповноваженої особи Фонду 25.03.2015 року рекомендованим листом.

Дана заява отримана Уповноваженою особою фонду 30.03.2015 року та зареєстрована за вх.№3587 (а.с.65).

Відповідь на дану заяву позивач отримала лише 27.04.2015 року, що стверджено довідкою органу поштового звязку (а.с.13).

Суд вважає доводи відповідача про неприйнятність даної заяви необґрунтованими.

Відповідно до ст. 45 Закону № 4452 приймання вимог кредиторів здійснюється протягом 30 днів з дня опублікування відомостей у газеті "Голос України" про ліквідацію банку, в даному випадку з 26.03.2015 до 24.05.2015 року (включно).

Як достеменно встановлено судом заява позивача отримана відповідачем 30.03.2015 року, тобто в межах установленого строку. Єдиною підставою для неприйняття заяви слугувала та обставина, що на заяві зазначено дату її підписання - 25.03.2014 року.

Відповідь на заяву, як зазначалось вище, вручено позивачу лише 27.04.2015 року. Таким чином, з моменту вручення заяви позивача - 30.03.2015 року до 27.04.2015 року позивач перебувала у правовій невизначеності, оскільки була позбавлена інформації про невідповідність її заяви встановленим вимогам та необхідності повторного подання кредиторських вимог.

На переконання суду, відмова в прийнятті вимог кредитора з покликанням лише на дату підписання такої заяви є формальною, оскільки ключовою обставиною для встановлення можливості прийняття вимог є саме подання їх у встановлений строк, що й було здійснено позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Верховенство права закріплено у частині першій статті 8 Конституції України як загальноправовий принцип: "В Україні визнається і діє принцип верховенства права". Європейський Суд з прав людини розкриває зміст принципу верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу. Прийняття рішень, вчинення дій пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи.

На переконання суду бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 щодо не включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" не відповідає критеріям правомірності, зокрема, принципу пропорційності.

З огляду на це, таку бездіяльність слід визнати протиправною та зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 вчинити дії щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" згідно заяви ОСОБА_1 від 25.03.2015 року (зареєстрована ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" за вх. № 3587г 30.03.2015 року).

Задоволення позовних вимог у такий спосіб не є втручанням у дискрецію відповідача, оскільки має на меті ефективний спосіб судового захисту прав позивача з урахуванням поведінки відповідача у спірних правовідносинах.

Відтак, в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Стосовно вимог позивача про зобов'язання прийняти першочергово та розглянути грошові вимоги до ПАТ "ВіЕйБі Банк" щодо виплати коштів, що перевищують виплачену Фондом гарантування вкладів та виплати відсотків за депозитним договором, які були нараховані під час дії тимчасової адміністрації суд зазначає таке.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів визначені ст. 52 Закону № 4452.

Відповідно до пункт 4 частини першої статті 52 № 4452 вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом задовольняються у четверту чергу.

Одночасно, згідно приписів ч. 4 названої статті Закону, вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги уповноважена особа Фонду не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Відповідно до частини 4 статі 49 Закону № 4452 будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Частина 7 статті 3 Закону № 4452 передбачено, що органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень.

Відтак, позовні вимоги в цій частині суперечать Закону № 4452, а тому задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Сплачений судовий збір повертається позивачу з Державного бюджету України, оскільки, як встановлено судом, позивач є інвалідом ІІ групи загальне захворюування (а.с.59).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 щодо не включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 вчинити дії щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" згідно заяви ОСОБА_1 від 25.03.2015 року (зареєстрована ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" за вх.№ 3587г 30.03.2015 року) як такої, що подана у встановлений строк.

В решті позовних вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.