Справа № 815/3635/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3635/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання - Гацанюк К.В.;

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача не зявився;

третьої особи:

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_2, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_2, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_2, яка полягає у невключенні позивача до переліку (реєстру) вкладників публічного акціонерного товариства «Златобанк»;

- зобовязати відповідача включити ОСОБА_1 до переліку (реєстру) вкладників публічного акціонерного товариства «Златобанк».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

13.02.2015 року між ОСОБА_3 (вкладником та особою, яка відкриває рахунок на користь третьої особи), ОСОБА_1 (особою на користь якої відкрито вкладний рахунок) та публічним акціонерним товариством «Златобанк» укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 080840 (договір банківського вкладу).

13.03.2015 року закінчився термін дії вказаної угоди. Після спливу цього строку Банк не повернув позивачу вклад та проценти за користування розміщеними грошовими коштами.

12.05.2015 року Національний банк України прийняв постанову №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк».

13.05.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняв рішення № 99, якою розпочав процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначив уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_2.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб рішенням № 100 вніс зміни до попереднього рішення та розпочав процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» з 14.05.2015 року

05.06.2015 року позивач отримав листа №561 від 28.05.2015 року, яким йому відмовлено у включенні до реєстру вкладників із посиланням на можливу удаваність вищевказаної угоди.

Позивач не погоджується із бездіяльністю відповідача щодо не включення його до переліку (реєстру) вкладників ПАТ «Златобанк», вважає її протиправною. Також позивач просить зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_2 включити його до переліку (реєстру) вкладників публічного акціонерного товариства «Златобанк».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.4-7).

Представник відповідача позов не визнав та заперечував проти його задоволення із підстав, викладених у запереченнях проти адміністративного позову (а.с.20-22).

Представник третьої особи до суду не зявився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно. Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015 року ПАТ «Златобанк» уклав угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 080840 (договір банківського вкладу) з особою, що відкриває вкладний (депозитний) рахунок на користь третьої особи (ОСОБА_3Г.) та особою на користь якої відкрито вкладний (депозитний) рахунок (ОСОБА_1Б.) (а.с.8). Згідно з п.2.5 даного договору строк розміщення вкладу до 13.03.2015 року.

13.02.2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 105 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» (а.с.23-24) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 30 про запровадження з 14.02.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк». Тимчасова адміністрація запроваджена строком до 13.05.2015 року (а.с.25-26).

13.03.2015 року по закінченню дії договору Банк не повернув позивачу вклад та проценти за користування розміщеними грошовими коштами.

Постановою правління Національного банку України № 310 від 12.05.2015 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Златобанк» (а.с.28).

13.05.2015 року рішенням № 99 Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочала процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» (а.с.29-30).

Наказом № 156 від 13.05.2015 року призначено ОСОБА_2 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» строком на 1 рік з 13.05.2015 року по 12.05.2016 року включно (а.с.31-32).

19.05.2015 року в Газеті Голос України № 86 (6090) опубліковано офіційне повідомлення про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк»(а.с.35-36).

05.06.2015 року позивач отримав листа №561 від 28.05.2015 року, яким відповідач відмовив йому у включенні до реєстру вкладників із посиланням на можливу удаваність вищевказаної угоди (а.с.9).

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій відповідача щодо не включення позивача до реєстру вкладників банку, суд дійшов висновку, що він діяв правомірно. У звязку з чим, заявлені позивачем вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання відповідача включити ОСОБА_1 до переліку (реєстру) вкладників публічного акціонерного товариства «Златобанк» не належать до задоволення.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що згідно з п.2.1 угоди № 080840 від 13.02.2015 року Банк відкрив Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 1237 (а.с.8).

Згідно з випискою з даного рахунку (а.с.37) кошти з вказаного вкладу ОСОБА_3 перерахувала з її рахунку № 1237 на раніше нею ж відкритий рахунок № 1237. Таким чином, вона отримала пільгу, яка полягає у праві та можливості отримати відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів, які знаходяться не тільки на її рахунку № 1237, а й коштів, які були нею перераховані на рахунок № 1237 для зарахування депозитного вкладу позивача.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З урахуванням зазначених вище норм права та з огляду на той факт, що визнання ПАТ «Златобанк» неплатоспроможним (13.02.2015 року) співпадає з датою укладення договору банківського вкладу № 080840, суд вважає рішення відповідача про визнання даної угоди нікчемною обґрунтованим.

Крім того, суд також звертає увагу на той факт, що згідно з п.2 резолютивної частини постанови Правління НБУ № 777/БТ від 04.12.2014 року, встановлене обмеження в діяльності Пат «Златобанк», а саме: не допускати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.38-40).

Згідно з ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Однак, за результатами угоди № 080840 від 13.02.2015 року збільшилася гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладі в фізичних осіб, оскільки право на відшкодування коштів отримав позивач та дане право збереглося за ОСОБА_3 за залишками коштів на її рахунку № 1237. Такий правочин вчинений всупереч обмеження постанови правління НБУ № 777/БТ, а отже суперечить вище наведеним нормам цивільного законодавства.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 27 липня 2015 року.

Суддя О.Я. Бойко

1.У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам.

27 липня 2015 року.