Справа № 2-а-611-10
Суддя: Кулеша Л. М.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Нетішинський міський суд Хмельницької області
Справа№ 2-а-611-10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2010 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі - Лисюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нетішині адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в поданому позові, просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення від 25.03.2010 року, в сумі 340 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що за вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те. що він 25.03.2010 року, на ділянці а/д Київ-Чоп, 332 км о 17 год. 11 хв., керуючи транспортним засобом «КІА» д.н. НОМЕР_1 рухався із швидкістю 72 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху на ділянці дороги де проводяться дорожні роботи і встановлено дорожні знаки 1.37 «Дорожні роботи» та 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» - 50 км/год та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено». Вказане порушення було зафіксовано фотоприладом «Візир», на підставі чого була винесена постанова про притягнення його до відповідальності.

Свою невинність позивач мотивує тим, що виїхавши на дорогу Київ-Чогі і здійснивши обгін автобуса, за перехрестям, поза дією знаків 1.37 - «Дорожні роботи» та 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Виїжджаючи з другорядної дороги на головну не підпадав під дію знаку 3.25, так як цей знак знаходився до перехрестя. Дані пристрою фіксації та вимірювання швидкості «Візир» не можуть прийматись судом як доказ, оскільки порушено порядок фіксування, пристрій працює не в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В підтвердження даної постанови, в матеріалах адміністративної справи немає жодних доказів, які свідчили б про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заперечення на позов, з якого слідує, що він позов не визнає, просить справу розглянути у його відсутність, вважає постанову законною та обгрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні стягнення, відповідачем, на думку суду, не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність згідно вимог ст. 33 КУпАП.

Як встановлено, щодо ОСОБА_2 органом ДАІ не надано негативних характеристик щодо його поведінки в побуті та як водія - учасника дорожнього руху. Не враховано і те, що вчинене правопорушення не потягло будь-яких негативних наслідків.

Сукупність вказаних помякшуючих обставин, особа винного значно знижують ступінь його вини та характер вчиненого, а звідси дають підстави застосувати ст. 22 КУпАП, визнати вчинене ним правопорушення малозначним, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням і справу провадженням закрити.

Керуючись ч. 1 ст. 122, 22, 33, ст.ст. 159-163 КАС України, суд-?

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову серії ВК № 086047 від 25.03.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - змінити.

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та за малозначністю вчиненого звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням та справу провадженням закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя