Справа № 367/2024/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/2024/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко О.В. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області про проведення нарахування пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Донецька та отримував пенсію за вислугою років з 04.12.1997 року.

25.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Донецька із заявою про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька №108 від 11.06.2014 року позивачу було повідомлено, що підстав для обчислення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особі в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії немає.

Згідно довідки №17/11/2014 № від 17.11.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції позивач постійно проживав в Калінінському районі м. Донецька, і перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в м.Буча.

20.01.2015 року позивач звертався до управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 27.01.2015 року відповідачем надано відповідь №2/К-06, відповідно до якої позивач перебуває на обліку в управлінні як одержувач пенсії за віком з 01.10.2014 року, розмір пенсії обчислено згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно електронної копії пенсійної справи, яка надійшла з району проведення антитерористичної операції м. Донецьк, для розрахунку його пенсії застосовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.

18.02.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування пенсії, в якій просив провести йому нарахування пенсії за віком з 25 квітня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом від 24.02.2015 року відповідачем з посиланням на п.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказано, що для розрахунку пенсії застосовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн., інших показників визначення розміру його пенсії надати немає змоги, так як паперова пенсійна справа до управління не надходила.

Приписами ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено ч.4 ст.42 зазначеного Закону, якою визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Відповідно до абз.2 п.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Тобто, при переведенні з одного виду пенсії на інший, пенсія нараховується із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії тільки за умови бажання заявника.

Якщо особа не бажає застосовувати показник за 2007 рік, то пенсія призначається у відповідності до абз.1 п.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто переведення здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на іншій в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, тобто по стажу та заробітній платі, середні показники яких визначаються на день звернення до уповноваженого органу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач після виходу на пенсію працював, та з його заробітної плати сплачувалися податки, в тому числі до ПФУ України, що не спростовано відповідачем.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відтак, з огляду на вказані норми законодавства та на положення закону, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у нарахуванні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та не знаходить обгрунтованих підстав для задоволення вимог апелянта.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.72 КАС України не надав до суду належних доказів та не обґрунтував правомірність своїх дій та рішень.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 11.06.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.