Справа № 2а/2218/3601/11
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2015 р. м. Київ К/800/12123/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Амєліна С.Є., Ємельянової В.І., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькому районі Хмельницької області про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькому районі Хмельницької області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2011 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2013 року, -

у с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року позивач звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькому районі Хмельницької області (далі - УПФ) про визнання дій неправомірними і зобов'язання здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії, передбаченої статтями 49, 50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

В позові зазначав, що є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, а тому має право на додаткові виплати, передбачені Законом № 796-ХІІ.

Посилаючись на те, що розмір виплат не відповідає розмірам передбаченим цим Законом, і на відмову УПФ привести їх у відповідність з його вимогами, позивач просив зобов'язати усунути зазначені порушення провівши перерахунки з 1 січня 2011 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2011 року позов задоволено частково, зобов'язано відповідача призначити позивачу державну пенсію з 1 жовтня 2010 року відповідно до вимог статті 54 Закону № 796-ХІІ, з урахуванням статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), в решті позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2013 року, постанову суду першої інстанції змінено, зокрема додатково визнано протиправними дії відповідача у частині відмови провести перерахунок державної пенсії позивачу як постраждалому від наслідків Чорнобильської катастрофи ІІ категорії, інваліду 3 групи, згідно вимог статті 54 Закону № 796-ХІІ у розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, встановлених статтею 28 Закону № 1058-ІV. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить їх рішення скасувати та у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди виходили з того, що позивач має право на державну пенсію, передбачену статтею 54 Закону № 796-ХІІ, яку слід призначити з 1 жовтня 2010 року.

Проте до такого висновку суди дійшли без з'ясування дійсних прав та обов'язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права.

У відповідності з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб про захист яких вони просять.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 ставить питання про призначення пенсії, передбаченої статтями 49-50 Закону № 796-ХІІ у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2011 року.

При цьому, у контексті позову містяться також посилання на статті 51 та 54 Закону № 796-ХІІ.

Суди попередніх інстанцій, в порушення вимог статей 2, 11 і 159 Кодексу адміністративного судочинства України, не з'ясували суть заявлених позовних вимог, наявність права позивача на призначення спірної пенсії в залежності від його статусу, факту звернення до пенсійного органу та положень Закону № 796-ХІІ.

Так, статтею 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону № 796-ХІІ визначає право та розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1.

При цьому, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 регламентується статтею 51 цього Закону.

Стаття 54 Закону № 796-ХІІ визначає право та розміри державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника.

Вирішуючи питання права позивача на спірну пенсію суди попередніх інстанцій мали визначити межі позовних вимог та звернути увагу на те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, тобто має право на пільги визначені виключно статтею 51 Закону № 796-ХІІ. При цьому інвалідність 3-ої групи, про яку містяться посилання в оскаржуваних судових рішеннях, не підтверджується матеріалами справи.

Крім цього, суди мали звернути увагу на дату, з якої позивач власне просить забезпечити його право на пенсію та спосіб, обраний для захисту цього права.

Згідно з вимогами частин 5 статті 45 Закону № 1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та перелік документів, визначених Законом № 1058-ІV передбачений Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Так, зокрема згідно з абзацом 5 пункту 5 цього Порядку, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Тобто, незалежно від наявності права особи на пенсію існує обов'язкова процедура прийняття рішення пенсійним органом.

При цьому, до компетенції судів не віднесені функції органів державної влади з питань призначення пенсії.

Без з'ясування усіх зазначених обставин справи, повний захист законних прав та інтересів сторін неможливий.

Таким чином, неповне з'ясування судами попередніх інстанцій дійсних обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності і обґрунтованості.

Тому рішення судів підлягають скасуванню в повному обсязі, а справа направленню на новий розгляд у відповідності з частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд касаційної інстанції не може встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судових рішеннях.

Під час нового розгляду судам слід з'ясувати коли саме позивачем отримано додаткову пенсію у 2011 році, передбачену статтею 51 Закону № 796-ХІІ та врахувати редакцію цієї статті виходячи з Рішення Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Крім цього суди мають з'ясувати можливість застосування до спірних відносин положень Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі - Закон № 3491-VI), яким у Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2010 року № 2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі - Закон № 2857-VI) доповнено пунктом 4, зокрема встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік (пункт 7 Закону № 3491-VI).

На виконання пункту 7 Закону № 3491-VI 6 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, пунктами 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Керуючись статтями 223, 227, 232 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

у х в а л и л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькому районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2011 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: С.Є. Амєлін

В.І. Ємельянова

М.І. Мойсюк