Справа № 417/20/14-а
Суддя: Логвіненко Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Марківський районний суд Луганської області
Справа № 417/20/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2014 смт Марківка

Суддя Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т. Г. розглянувши у порядку письмового провадження у залі суду смт Марківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дій Управління неправомірними та зобов'язання вчинити перерахунок і виплату пенсії державного службовця,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганській області (далі Управління), посилаючись у своїх вимогах на те, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області та з 29.04.2010 отримує пенсію державного службовця.

Для нарахування пенсії Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області, де вона працювала до виходу на пенсію, надало відповідачу довідки про складові заробітної плати за формами, затвердженими постановою правління Управління від 30.10.08 №19-11 для призначення пенсії. На час оформлення пенсії їй не було відомо, що зазначена форма довідки не містила інформацію про матеріальну допомогу на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань та індексацію, які вона отримувала регулярно, та з яких утримувались страхові внески, про що вона випадково дізналася лише в листопаді 2013 року.

25.11.2013 вона звернулась до Управління з заявою про здійснення перерахунку пенсії згідно затвердженої нової довідки про складові заробітної плати, з урахуванням «Інших виплат», на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування та надала вищевказану довідку.

25.11.2013 вона отримала лист від Управління за №2236/02 та рішення про відмову в призначенні пенсії з яким вона не згодна та вважає його неправомірним й таким, що не відповідає діючому законодавству та порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення в розмірі, відповідному її заробітній платі та трудовому стажу.

В зв'язку з цим позивач у своєму позові просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі неправомірними та зобов'язати вчинити перерахунок і виплату пенсії державного службовця виходячи з усіх складових заробітної плати (отриманих виплат), у тому числі матеріальної допомоги та сум виплаченої щомісячної індексації заробітної плати за останні 60 колендарних місяці роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій прохала розглянути справу в її відсутності. Позовні вимоги підтримала.

Відповідач, УПФУ в Марківському районі Луганській області, в судове засідання не з'явився, надав клопотання в якому прохав в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі за необгрунтованістю виходячи з наступного.

Позивач дійсно перебуває на обліку в управлінні та їй нараховано пенсію державного службовця з 29.04.2010 при загальному стажі роботи 35 років 5 місяців 20 днів, в тому числі стажу на державній службі 22 роки 11 місяців 11 днів та отримує пенсію в розмірі 90% від заробітної плати.

Пенсія державного службовця позивачу нарахована у відповідності із законодавством та форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії, затверджені постановою № 19-11 відповідають вимогам ЗУ №33723, так як перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. На його думку матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, тому не може бути врахована для перерахунку пенсії. Також надав заяву в котрій прохав розглянути справу у відсутність його представника.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні та їй нараховано пенсію державного службовця з 29.04.2010 при загальному стажі роботи 35 років 5 місяців 20 днів, в тому числі стажу на державній службі 22 рік 11 місяців 11 днів та отримує пенсію в розмірі 90% від заробітної плати, про що не заперечує і сам відповідач.

Згідно довідок про складові заробітної плати, Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі надало відповідачу довідки №2250/04-38 про складові заробітної плати за формами, затвердженими постановою правління Управління від 30.10.08 №19-11 для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", (а.с.14-16).

25.11.2013 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки затвердженої постановою ПФУ від 14.02.11 №5-1 (а.с.7), у якій вказана матеріальна допомога та індексація заробітної плати.

Рішенням відповідача від 25.11.2013 в перерахунку пенсії позивача згідно його заяви від 25.11.2013 було відмовлено. Відмова обґрунтована тим, що такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів, грошова винагорода, як складові заробітної плати ст. 33 Закону України «Про державну службу» не передбачені, а тому підстави для зарахування зазначених виплат при перерахуванні пенсії державного службовця відсутні, (а.с.11).

Так, за змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Вона пропрацювала на державній службі 22 р., тому пенсія повинна виплачуватися у розмірі 90 % від суми заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 зазначеного вище Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 зазначеного вище Закону передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Із довідки УПФ України в Марківському районі про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або будь-які 60 календарних місяці роботи перед зверненням за пенсією), що подається для перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" вбачається, що на всі виплати, що включені в цю довідку, в тому числі матеріальну допомогу було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Таким чином, вони повинні були прийматися в розрахунок пенсії позивача. (а.с.8-10).

Те саме стосується і сум індексації заробітної плати, на які також було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що види оплати праці та інші виплати, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити зі складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань має систематичний характер, видавалась щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду. А матеріальна допомога разового характеру надається роботодавцем у непередбачених (екстрених) випадках окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання і не є об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що індексація заробітної плати також входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів заробітної плати й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно ч.1 ст. 84 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до Пенсійного органу 25.11.2013, то перерахунок пенсії повинен здійснюватись з 01.12.2013, з розрахунку 90% заробітної плати, до складу якої мають бути зараховані матеріальна допомога та індексація, з сум яких були утримані внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 10, 11, 69, ч.4 ст. 122, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд:

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дій Управління неправомірними та зобов'язання вчинити перерахунок і виплату пенсії державного службовця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати (отриманих виплат), що повинні входити у розрахунок пенсії: матеріальної допомоги та індексації за останні 24 календарних місяці роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, з 01.12.2013 у розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням всіх її складових (отриманих виплат), у тому числі, сум матеріальної допомоги та суми індексації за останні 24 календарних місяці роботи.

Іншу частину позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Марківський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а особами, які не були присутні в залі суду під час проголошення постанови - на протязі цього ж строку з дня отримання копії постанови.

Суддя Т. Г. Логвіненко