Справа № 817/1211/15
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"21" липня 2015 р. Справа № 817/1211/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Хризоліт", Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" травня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю -фірма "Хризоліт" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма «Хризоліт» (далі ТОВ фірма «Хризоліт») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ДПІ у м.Рівному) про визнання протиправним та скасування рішення, яким відмовлено у застосуванні процедури податкового компромісу по податкових повідомлення-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та № та зобовязання прийняти рішення, яким узгодити податковий компроміс по податкових повідомлення-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та №.

Поставною Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області № 5780/10/02-28-22-04 від 22.04.2015 року щодо непогодження застосування податкового компромісу з ТОВ фірма "Хризоліт" по винесених податкових повідомленнях-рішеннях № 005262342 від 22.11.2013 року та № НОМЕР_1 від 22.11.2013 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ фірма "Хризоліт" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 36 грн. 54 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Хризоліт" також подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у позові та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Представник позивача в засіданні суду підтримав доводи апеляційної скарги ТОВ фірма «Хризоліт» та заперечив проти доводів апеляційної скарги ДПІ у м. Рівному.

Заслухавши пояснення представниа позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

15.04.2015 року ТОВ фірма «Хризоліт» звернулося до ДПІ у м.Рівному із заявою про застосування податкового компромісу по податкових повідомленнях-рішеннях:

-№000526342 від 22.11.2013 року, яким ТОВ фірма «Хризоліт» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 191819 грн., в т.ч.177485 грн. за основним платежем та 14334 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.8);

-№ від 22.11.2013 року, яким ТОВ фірма «Хризоліт» збільшено суму грошового зобовязання з податку на ПДВ на загальну суму 177544 грн., в т.ч. 146369 грн. за основним платежем та 31175 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.9).

У заяві від 15.04.2015 року позивач зазначив, що на час звернення до податкового органу з даною завою грошові зобов'язання по цим податковим повідомленнями-рішеннями є неузгодженими, оскільки триває їх судове оскарження в Рівненському окружному адміністративному суді (адміністративна справа №817/483/15).

Судом встановлено, що 22.04.2015 року за результатами розгляду вказаної заяви ДПІ у м.Рівному прийнято рішення №8953/17-16-22-02, яким у застосуванні процедури податкового компромісу ТОВ фірма «Хризоліт» по податкових повідомленнях-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та № відмовлено.

Дане рішення мотивоване тим, що «за результатами перевірки встановлено порушення в частині податкових зобовязань з ПДВ, а встановлені порушення в частині витрат з податку на прибуток не відповідають умовам надання податкового компромісу за терміном давності (1 квартал 2011 року)» (а.с.5).

Надаючи правову оцінку даному рішенню ДПІ у м.Рівному №8953/17-16-22-02 від 22.04.2015 року, суд виходить з такого.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу" розділ ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено підрозділом 9-2 "Підрозділ 9-2. Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та

податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу".

Відповідно до п. 1 підрозділу 9-2, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно із п. 7 підрозділу 9-2, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Відповідно до п.11 підрозділу 9-2, податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до статті 102 цього Кодексу застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість незалежно від того, проводилися перевірки контролюючих органів чи ні за такі періоди.

Відповідно до приписів п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз вказаних норм дає суду підстави вважати, що дана норма жодним чином не стосується податкового компромісу, а встановлює строк в 1095 днів, протягом яких контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків.

В той же час в п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

У зв'язку із цим суд вважає, що початок перебігу строків в 1095 днів починається з моменту прийняття податкових повідомлень-рішень (виникнення податкового зобов'язання), незалежно від того за який період платник допустив порушення податкового законодавства, що стало наслідком прийняття таких рішень.

В свою чергу, із матеріалів справи вбачається, що ТОВ фірма «Хризоліт» звернулося до суду з позовом до ГУ Міндоходів у Рівненській області, ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області про скасування рішення Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 29.01.2014 року про залишення скарги без розгляду; визнання не чинними податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 22.11.2013 року №, від 22.11.2013 року № НОМЕР_1; скасування податкової вимоги №73-25 від 17.02.2014 року та рішення про опис майна в податкову заставу від 18.02.2014 року; визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області по вимаганню інформації щодо ліквідного майна.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року у справі №817/547/14, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014, позов Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Хризоліт" задоволено частково. Рішення Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 29.01.2014 №32/10/17-00-10-05-105/354 про залишення скарги без розгляду скасовано. В решті позову відмовлено (а.с.76-79).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень 14.10.2014 року Вищим адміністративним судом України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Хризоліт" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 року у справі №817/547/14.

Поміж тим, судом встановлено, що в провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №817/483/15 за позовом ТОВ «Хризоліт» до ДПІ у м.Рівному про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 22.11.2013 року.

Суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не позбавлено права платника податків повторно звернутись до суду з позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень, податкові зобов'язання за якими набули статусу узгодженого у зв'язку із набранням рішенням суду прийнятого за результатом їх оскарження законної сили, в межах строку позовної давності визначеної Законом - з інших підстав.

Саме з огляду на те що триває процедура судового оскарження податкових повідомлень рішень № та № від 22.11.2013 року, позивачем, на підставі п.7 підрозділу 9-2 "Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу" розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, було подано заяву про застосування податкового компромісу.

З листа-повідомлення ДПІ у м.Рівному від 13.07.2015р. №14941/17-16-22-02 вбачається, що з особової картки платника знято суми грошових зобов'язань, визначених в податкових

повідомленнях-рішеннях № та № від 22.11.2013 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що звернення платника податків до податкового органу з заявою в порядку визначеному п.7 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України (у випадку оскарження податкового повідомлення-рішення у судовому порядку), застосування строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу не передбачено. А тому можливість відмови податкового органу у застосуванні податкового компромісу з таких підстав відсутня.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача №8953/17-16-22-02 від 22.04.2015 щодо відмови в застосуванні податкового компромісу із ТОВ «Хризоліт» на підставі ст.102 ПК України. За таких обставин, позовні вимоги позивача, в цій частині, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання ДПІ у м.Рівному прийняти рішення, яким узгодити податковий компроміс по податкових повідомлення-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та № суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що для досягнення податкового компромісу ТОВ «Хризоліт» в порядку, передбаченому п.2 підрозділу 9-2 розділ ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, визначило суму узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у сумі 8874,25 грн. (5% від 177485 грн.) та з податку на додану вартість у сумі 7318,45 грн. (5% від 146369 грн.).

У відповідності до п. 8 підрозділу 9-2 розділ ХХ "Перехідні положення" ПК України податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Суд звертає увагу на те, що повноваження відповідача щодо застосування податкового компромісу є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого рішення №8953/17-16-22-02 від 22.04.2015 року про відмову в застосуванні податкового компромісу.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Хризоліт," Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "27" липня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю -фірма "Хризоліт" вул.Курчатова,28,м.Рівне,33018

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33000

4-третій особі: - ,