Справа № 2603/4093/12
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2012-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/2603/561/12
Справа №2603/4093/12
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2012 року

року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

при секретарі судового засідання Величко Л.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ Деснянського Ру ГУ МВС України в місті Києві старшого інспектора капітана міліції ОСОБА_2, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 у травні 2012 року звернулася до Деснянського районного суду в порядку адміністративного судочинства з вищевказаним позовом, у якому просить скасувати постанову серії від 21.11.2011 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 ОСОБА_3 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Викладаючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає, що її піддано адміністративному стягненню за те, що вона 21 листопада 2011 року приблизно о 9 год. 10хв. на належному їй автомобілі ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1 рухалась на вул. Бальзака, 38, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки на дорозі із двохстороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, виїхала на призначену для зустрічного руху бік дороги де і рухалася, чим порушила ПДР п.2.3(б), 1.1; 11.4. Обґрунтовуючи свої доводи щодо незаконності постанови позивач зазначає, що вона діяла в стані крайньої необхідності, оскільки працівники ДАІ оформляли ДТП та проїзд був щільним з правої сторони ДТП стояв автобус, тому вона запитавши жестом у працівника ДАІ відповідача у справі, дозволу обїхати по зустрічній смузі та отримавши дозвіл жестом працівника ДАІ почала здійснювати маневр, після чого була зупинена працівником ДАІ та щодо неї складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена відповідна постанова.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у ній підстав та у поясненнях підтвердив викладені доводи. Пояснив, що позивач діяла в стані крайньої необхідності, а тому вважає, що підлягає звільненню від адміністративної відповідальності. Покази свідків та пояснення відповідача вважає, що не є доказами незаконності постанови, оскільки позивач не заперечує, що обїхала перешкоду по лівій стороні, так як права була зайнята, а свідки просто підтверджують раніше надані ними пояснення.

В судове засідання 26.07.2012 року, відповідач - субєкт владних повноважень, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду не з'явився. На попередньому засіданні суду надав пояснення, що він оформляв ДТП, яке сталося у лівій смузі руху на дорозі з дворядним рухом у одному напрямку, у звязку з цим виставлені були попереджувальні знаки обїзд перешкоди з права. Всі автомобілі, в тому числі і рейсові автобуси, обїхали перешкоди по правій стороні, рух автомобілів по правій стороні був щільний. Позивач у справі, всупереч вимогам ПДР почала здійснювати обїзд ДТП по лівій стороні у звязку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Будь-яких дозвільних жестів позивачці він не надавав на здійснення даного маневру.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, покази свідків, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою серії ВВІ №154787 від 21.11.2011 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 ОСОБА_3 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, відповідно до якої вона 21 листопада 2011 року приблизно о 9 год. 10хв. на належному їй автомобілі ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1 рухалась на вул. Бальзака, 38, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки на дорозі із двохстороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, виїхала на призначену для зустрічного руху бік дороги де і рухалася, чим порушила ПДР п.2.3(б), 1.1; 11.4.. Вказаною постановою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Під час адміністративного провадження інспектором дорожньої патрульної служби зібрано достатніх доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 ОСОБА_3 ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 18 ОСОБА_3 дія вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ст. 33 ОСОБА_3 накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 251 ОСОБА_3 доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 ОСОБА_3 орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 ОСОБА_3 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні доводи позивача щодо незаконності постанови по справі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані наданими самим позивачем та відповідачем доказами.

З дослідженої в судовому засіданні копії протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 21.11.2011 року видно, що факт вчинення правопорушення зафіксовано у протоколі з дотриманням вимог ОСОБА_3.

З показів у судовому засіданні свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5, та ОСОБА_6, вбачається, що під час оформлення ДТП його можна було обїхати по правій стороні, всі автомобілі та навіть автобуси обїхали ДТП справа, лише ОСОБА_1 обїхала ДТП зліва по зустрічній смузі, у звязку з чим була зупинена працівником ДАІ, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначили, що у позивача була можливість обіхати по правій стороні, але потрібно було зачекати, оскільки рух в звязку з ДТП був щільним.

Суд розцінює як безпідставні та такі, що не ґрунтуються на законі, доводи позивача та представника позивача, що ОСОБА_1 діяла у стані крайньої необхідності, оскільки можливість обїхати перешкоду справа, а не по зустрічній смузі у позивача була, а також суд не вбачає обставин, що дія вчинена ОСОБА_1 вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, оскільки позивачем не вказані обставини усунутої нею небезпеки.

В судовому засіданні встановлено, що позивач рухалась на вул. Бальзака, 38, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки на дорозі із двохстороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, виїхала на призначену для зустрічного руху бік дороги де і рухалася, що підтверджується поясненнями представника позивача, відповідача, свідків, копією протоколу адміністративного правопорушення.

Таким чином суд приходить до висновку, що під час адміністративного провадження інспектором ДАІ зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 рухалась на вул. Бальзака, 38, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки на дорозі із двохстороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, виїхала на призначений для зустрічного руху бік дороги де і рухалася та вчинила адміністративне правопорушення.

Дії працівників ДАІ, при зупинці транспортного засобу позивача не впливають на відповідальність останньої за вчинення правопорушення

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що постанова щодо ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте у спосіб передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є правомірним та не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 17, 158-163, 167,185,186 КАС України, ст. 7, ч. 2 ст.122 ст. 251, 252, 280, 283, 288 ОСОБА_3, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу ДАІ Деснянського Ру ГУ МВС України в місті Києві старшого інспектора капітана міліції ОСОБА_2, про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Від сплати держмита сторони звільнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Таран