Справа № 2а/0270/3156/11
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/9991/29690/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Маринчак Н.Є.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року

у справі № 2а/0270/3156/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайсинський консервний комбінат»

до Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гайсинський консервний комбінат» (далі - ТОВ «Гайсинський консервний комбінат»; позивач) звернулось до суду з позовом до Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби (далі - Гайсинська МДПІ Вінницької області ДПС; відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11 квітня 2011 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року апеляційну скаргу ТОВ «Гайсинський консервний комбінат» задоволено повністю. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2011 року скасовано. Позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 11 квітня 2011 року. Присуджено на користь ТОВ «Гайсинський консервний комбінат» судові витрати в розмірі 5,10 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, відповідач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року та залишення в силі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2011 року.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Гайсинський консервний комбінат» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, за результатами якої складено акт № 417/2300/31614056 від 28 березня 2011 року.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11 квітня 2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 364 307,50 грн. (291 446,00 грн. - основний платіж, 72 861,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Перевіркою встановлено порушення товариством підпункту 1.22.1 пункту 1.22, пункту 1.25 статті 1, пункту 3.1 статті 3, підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, пункту 5.1 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 334/94-ВР) з огляду на невключення до складу валового доходу в четвертому кварталі 2010 року суми кредиторської заборгованості, що залишилась нестягнутою після закінчення строку позовної давності, а також нездійснення одночасного зменшення валових витрат на суму оприбуткованої від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континент» за договором від 16 листопада 2005 року консервної продукції.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову повністю, суд першої інстанції підтримав правову позицію податкового органу та дійшов висновку про правомірність оспорюваного акту індивідуальної дії.

Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, цілком обґрунтовано не погодився із зазначеними доводами.

Так, відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону № 334/94-ВР валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу».

Згідно з підпунктом 1.22.1 пункту 1.22 статті 1 Закону № 334/94-ВР безповоротною фінансовою допомогою є, зокрема, сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

За правилами статті 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В свою чергу, відповідно до частин 1, 3 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи наведені законодавчі положення, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що з огляду на факт визнання позивачем своєї заборгованості перед ТОВ «Торговий дім «Континент» шляхом укладення 24 грудня 2008 року угоди про взаєморозрахунки при виконанні договірних зобов'язань та часткового погашення ТОВ «Гайсинський консервний комбінат» заборгованості перед контрагентом, відсутні підстави вважати строк позовної давності за розглядуваною заборгованістю таким, що сплинув у четвертому кварталі 2010 року.

При цьому Вінницький апеляційний адміністративний суд цілком обґрунтовано прийняв зазначений договір до уваги, надав йому належну правову оцінку та відхилив посилання податкового органу, підтримане судом першої інстанції, на ненадання представленого документа на перевірку, як на підставу для відмови в задоволенні позову.

Адже, положення статей 11, 71, 86 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язують суд вжити заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об'єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби відхилити, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Маринчак Н.Є.