Справа № 2а-11518/11/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 13835/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року у справі за позовом Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі Шевченківський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР) звернувся з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (далі ВДВС ГУЮ у Львівській області) про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 26450375 від 26.05.2011 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що постанова про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду прийнята державним виконавцем підставно та у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем не було виконано в повному обсязі рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, а тому вимоги про скасування такої є безпідставними та необґрунтованими.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судове рішення в частині виплати допомоги не виконано з поважних та незалежних від позивача обставин, оскільки ним було вжито усі необхідні заходи, про що було повідомлено державного виконавця.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, державним виконавцем ВДВС ГУЮ у Львівській області винесена постанова ВП № 26450375 від 11.05.2011 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2а-630, виданого 25.02.2011 року Шевченківським районним судом м. Львова про зобов'язання Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», виходячи з розміру, що обчислюється на підставі встановленого ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років.

Згідно розрахунку № 2605/12-692 від 19.05.2011 року Шевченківський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР здійснив нарахування щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, але у звязку із відсутністю фінансування виплати не проведені, тобто рішення суду виконано частково.

26.05.2011 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 26450375 про накладення штрафу в сумі 680,00 грн. у звязку із невиконанням без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, зокрема підлягають до виконання виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 цього Закону державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст. 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, зокрема підлягають до виконання виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Cтаттею 30 вказаного Закону передбачено обовязок державного виконавця щодо невідкладного початку примусового виконання, якщо боржник у встановлений державним виконавцем строк добровільно не виконав рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 75 цього Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 цього Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Відповідно до Типового положення про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.20007 року № 790, основним із завдань Головного управління соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації є забезпечення на території Львівської області державної політики у сфері соціального захисту та соціального обслуговування населення, в тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів зазначає, що позивач вживав заходи для виконання судового рішення суду в частині виплати допомоги по догляду за дитиною, а саме листом від 20.05.2011 року № 2605-вих.-1327, адресованим ГУ СЗН ЛОДА, з метою виконання судового рішення, яке набрало законної сили та вимог державного виконавця, позивач звертався до останнього з проханням виділити Шевченківському ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР бюджетні кошти у сумі 1020,02 грн. для подальшої виплати цих коштів боржником стягувачу ОСОБА_1

Крім того, листом від 20.05.2011 року відповідача було повідомлено про вжиття заходів для виконання судового рішення, виконання якого є неможливим внаслідок незалежних від боржника обставин - відсутності виділення необхідних бюджетних коштів.

Отже, невиконання судового рішення Шевченківським ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідно до ст. ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 березня 2015 року у справі № 21-66а15.

Разом з тим, на думку колегії суддів, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, оскільки вона фактично дублює вимоги про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу і в даному випадку держаний виконавець не вчиняв певних процесуальних дій, а прийняв процесуальне рішення (постанову) відповідно до передбачених законодавством повноважень.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року у справі № 2а-11518/11/1370 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 26 травня 2011 року ВП № 26450375 про накладення штрафу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 03.07.2015 року.