Справа № 2а-1870/4538/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/4538/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.
за участю секретаря судового засідання - Семенюта В.В.,< Текст >
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: 1) Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, 2) Лебединського МВ УМВС України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі 1-й відповідач) про визнання дій УМВС України в Сумській області в частині невиплати позивачу грошової допомоги в розмірі 50% від місячного грошового утримання за час служби в збройних силах, протиправними та про зобов`язання відповідача здійснити виплату грошової допомоги в розмірі 50% від місячного грошового утримання за час служби в збройних силах в сумі 9029 грн. 04 коп.
Дану справу було направлено за підсудністю до Сумського окружного адміністративного суду Лебединським районним судом сумської області відповідно до ухвали суду від 09.06.2011р. (а.с.36), при цьому в судовому засіданні 01.06.2011р. (журнал с/зас. - а.с. 24) Лебединським районним судом Сумської області було залучено в якості співвідповідача по даній справі Лебединський МРВ УМВС України в Сумській області (далі 2-й відповідач), оскільки ОСОБА_1 проходив службу в Лебединському МРВ УМВС в Сумській області.
Відповідно до ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2011р. (а.с.49) дану справу було прийнято до провадження та призначено її до розгляду.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він, відповідно до Закону України №1014-ІУ від 11.05.2007 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є військовослужбовцем, звільненим на пенсію та має право на грошову допомогу при звільненні. Проте, при зверненні до УМВС України в Сумській області про донарахування вихідної допомоги при звільненні за період служби в Збройних силах йому було відмовлено. Тому, позивач звернувся до суду та просить визнати дії відповідачів протиправними та зобов`язати їх нарахувати та виплатити йому грошовому допомогу. На підтвердження розміру грошової допомоги до суду надано довідку Лебединського МВ УМВС України (а.с. 68).
В судове засідання представник позивача та сам позивач не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, доказів поважності неприбуття в судове засідання до суду не подано, клопотань про відкладення розгляду справи не надано. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, за наявними у справі доказами.

Представник 1-го та 2-го відповідача в судове засідання також не з`явились, до суду подано клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника Лебединського РВ УМВС України в Сумській області та УМВС у Сумській області, в якому зазначають, що вимоги позивача не визнають та підтримують свою позицію викладену у запереченнях та додаткових поясненнях до заперечень (а.с.61-62).

Дослідивши наявні докази по даній справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного:
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в Лебединському МВ УМВС України в Сумській області. Звільнено його згідно Наказу УМВС України в Сумській області №265 о/с від 15.11.2010р. з посади помічника начальника Лебединського МВ оперативного чергового чергової частини штабу за ст.64 п.»б» (через хворобу») Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого Постановою КМУ за №114 від 29.07.1991р. (а.с.7).
Загальна вислуга років позивача в ОВС у календарному обчисленні становить 17 років 10 місяців 21 день, загальна вислуга років в календарному обчисленні становить 24 роки 02 місяці 28 днів, у пільговому 26 років 08 місяців 24 дня, що підтверджується відповідною довідкою УКЗ УМВС України в Сумській області від 17.05.2011р. (а.с.8).
Під час звільнення позивача на пенсію, йому було нараховано грошову допомогу в сумі 25582 грн. 11 коп. за 17 повних календарних років за період проходження в ОВС. Однак. як зазначає позивач, за період служби його в збройних силах СРСР, грошова допомога відповідачем не нараховувалась.
На звернення позивача до УМВС України в Сумській області про донарахування вихідної допомоги при звільненні за період служби в збройних силах, йому було відмовлено. Позивач вважає, що дана відмова є протиправною і незаконною, оскільки відповідно до ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 1992 року, передбачена виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.
Так, ст.9 вищезазначеного Закону передбачено, що особам рядового, сержантського старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (ч.1 ст.9 зі змінами, внесеними згідно Закону України №1014-У від 11.05.2007р.).
Крім цього, частиною 6 ст.9 зазначеного Закону, яка набрала чинності 01.01.2007р., передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам. Які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Отже, позивач вважає, що оскільки він під час звільнення зі Збройних Сил України в 1992 році не набув права на отримання одноразової грошової допомоги, згідно вказаних вище вимог, він має право на отримання грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби не лише в органах внутрішніх справ, а й в Збройних Силах України.
Разом з тим, слід зазначити, що згідно зі ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції чинній на час звільнення позивача зі Збройних Сил України (1992 рік) було передбачено, що військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби, членам сімей відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та пенсіонерам з їх числа, які втратили годувальника, виплачується допомога в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
В свою чергу, частиною 10 Постанови КМУ №393 на той час було передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення.
Стосовно виплати грошової допомоги при звільненні зі Збройних Сил України у 1992 році, позивачем не було надано будь-яких доказів про те. що він не отримував вихідної допомоги при звільненні з Збройних Сил України.
Для з`ясування вищезазначених обставин, для витребування грошового атестату прапорщика ОСОБА_1 , чергового по зв`язку військової частини № НОМЕР_1 , звільненого за Наказом командира військової частини №44073 (Наказ від 18.09.1992р., за Наказом командира в/ч №35564 від 28.08.1992р.) було направлено запит до Галузевого Державного архіву МО України (а.с.74). У відповідь на запит, даною установою до суду надіслано лист від 03.10.2011р. (а.с.75) в якому зазначається, що надати завірену копію грошового атестату на прапорщика ОСОБА_1 та довідку про отримання ним грошової допомоги при звільненні у 1992 році немає можливості, оскільки документи в/ч НОМЕР_1 на зберігання до архіву не надходили. Згідно ліквідаційного акту в/ч НОМЕР_2 , роз даткові відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям в/ч НОМЕР_2 та накази командира в/ч НОМЕР_2 знаходяться на зберіганні в архіві Ракетних військ за адресою: м.Москва, К-160.
Однак, представником 1-го відповідача було надано до суду виписку з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 18.09.1992р. про звільнення ОСОБА_1 (в справі) в якому зазначено, що позивач має право на отримання одноразової грошової винагороди передбаченої Наказом МО №530-91 в повному обсязі, що фактично підтверджує набуття позивачем права на виплату йому допомоги при звільненні з Збройних Сил України.
З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає обґрунтованих підстав вважати, що розмір та підстави нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при його звільненні , за 17 календарних років служби в органах внутрішніх справ України, яка здійснена у відповідності до Наказу УМВС України в Сумській області від 15.11.2010р. №265 о/с, не відповідає вимогам чинного законодавства.
Отже, виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин у справі та досліджених доказів. Суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства, а саме: згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін та доповнень, Постанови КМУ №393, ст.19 Конституції України, було відмовлено позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги за період служби у Збройних Силах України, оскільки на час звільнення позивача зі Збройних Сил України, Постанова КМУ №393 була чинна в редакції, яка не передбачала виплату одноразової грошової допомоги при звільненні за кожен рік роботи (на той час було передбачено виплату 5-місячного грошового забезпечення. У зв`язку з чим , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідачів: 1) Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, 2) Лебединського МВ УМВС України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Повний текст постанови виготовлений 07.11.2011 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець