Справа № 22-а/0690/4663/11
Суддя: Борисюк Р. М.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4663/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.

суддів: Минич Т.І., Забродського М.І.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 грудня 2009 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вона вказувала на те, що є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС 3-ї категорії. Оскільки відповідач неправильно виплачує їй доплату, передбачену ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон України № 796-ХІІ), просила стягнути на свою користь недоплачені їй кошти в сумі 14383 грн. за період з 01.08.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.06.2008 року по 01.03.2009 року.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 грудня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області неправомірними та стягнуто з відповідача на користь позивача 9915,5 грн. за період з 01.06.2008 року по 01.03.2009 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати судове рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, а тому стягнення вказаних коштів з управління Пенсійного фонду є незаконним.

Перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, отримує пенсію у Управлінні Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області.

З матеріалів справи видно, що на виконання положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до пенсії їй щомісяця виплачувалися передбачені ст. 39 Закону виплати в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданої виплати застосуванню підлягає саме норма ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача по виплаті доплати позивачці до пенсії, в розмірах, встановлених зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836.

Разом з тим, визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування виплати позивачу доплати до пенсії суд першої інстанції допустив помилку, визначивши конкретну суму заборгованості по сплаті таких виплат.

При цьому, суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення конкретних сум та їх стягнення.

Судом було приділено належну увагу питанню дотримання позивачкою вимог статей 99, 100 КАС України, якими передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, однак суд помилково стягнув кошти з 1 січня 2009 по 1 березня 2009 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 195,198,202,207 Кодексу адміністративну

судочинства України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 грудня 2009 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини постанови у такій редакції:

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.06.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням виплачених коштів за вказаний період.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий Судді