Справа № 22-а/0690/4705/11
Суддя: Борисюк Р. М.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4705/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.

суддів: Худякова А.М., Забродського М.І.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2009 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вона вказувала на те, що є пенсіонером, не працює, має статус громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, а тому на підставі ст.ст. 37 і 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон України № 796-ХІІ) має право на отримання щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, а також доплати в розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Посилаючись на те, що зазначені грошові кошти виплачуються у розмірах менших, ніж встановлені Законом України № 796-ХІІ, позивач просила задовольнити її позов.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2009 року позов задоволено повністю.

Суд визнав неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області по застосуванню постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині визначення позивачці розміру виплат, відповідно до ст.ст. 37, 39 Закону України № 796-ХІІ і стягнув із відповідача на користь позивачки грошову допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст. 37 Закону України № 796-ХІІ, за період 01.08.2008 року по 01.08.2009 року в сумі 2100 грн. та доплату до пенсії за останній рік відповідно до вимог ст. 39 Закону України № 796-ХІІ в сумі 7002,6 грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області просить скасувати судове рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є непрацюючою пенсіонеркою, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 року №17 с. Кишин Олевського району Житомирської області віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до ст. 37 Закону України № 796-ХІІ, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіологічного контролю, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Статтею 39 Закону України № 796-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в зоні гарантованого добровільного відселення, підвищуються на 2 мінімальні заробітні плати.

З матеріалів справи видно, що на виконання положень ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем виплачувалися позивачці передбачені ст.37,39 Закону України № 796-ХІІ виплати в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданої виплати застосуванню підлягають саме норми статей 37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача по виплаті відповідних грошових коштів, передбачених вимогами ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірах, встановлених зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836. Однак, це зазначено лише в мотивувальній частині рішення, в резолютивній частині судом в цій частині рішення не ухвалено.

У той же час, в мотивувальній частині свого рішення, в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо непроведення позивачці виплат, передбачених ст. 39 Закону України № 796-ХІІ, суд першої інстанції допустив помилку, оскільки вказана доплата до пенсії повинна проводитися Управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі, як це передбачено вимогами Постанови Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, де зазначено, що підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене ст. 39 Закону України № 796-ХІІ, не входять у перелік виплат, які проводяться управлінням праці та соціального захисту населення, і не передбачені кошторисними призначеннями, а є невідємною складовою пенсійного забезпечення і виплачується Пенсійним фондом разом з пенсією.

Крім того, визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати позивачу відповідних грошових коштів, суд першої інстанції допустив помилку, визначивши конкретну суму заборгованості по сплаті таких виплат.

При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення конкретних сум.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 195,198,202,207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2009 року скасувати та ухвалити нову.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_3 щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.08.2008 року по 31.12.2008 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.08.2008 року по 31.12.2008 року, з урахуванням виплачених коштів за вказаний період.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на користь держави судовий збір в сумі 3 грн. 40 коп.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: