Справа № 2-а-654/2010
Дата ухвалення: 2010-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа №2-а-654/2010 р
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області розглянувши у відкритому судовому засіданні в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості за основною та додатковою пенсією, як інваліду Ш групи учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі про визнання дій відповідача неправомірними у вигляді невиплати йому заборгованості за основною та додатковою пенсією, як інваліду Ш групи учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобільскій АЕС у 1986 році 1 категорі за період з 15 травня 2008 року в розмірах, передбачених ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов"язати відповідача виплатити недоплачену суму основної та додаткової пенсії з 15.05.2008 року виходячи з мінімальної пенсії за віком згідно ст. 28 ЗУ " Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення", посилаючись на те, що він є інвалідом Ш групи, учасником ліквідації аварії на Чорнобільській АЕС. Відповідно до ст. 54 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому повинна виплачуватись основна песія в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. За вказаний період дана додаткова пенсія йому виплачувалась в меншому розмірі ніж передбачено законом.

На його звернення до відповідача з проханням провести перерахунок та виплатити неотриману додаткову пенсію він отримав відповідь від 18.10.2010 року, про те, що пенсія нараховується та виплачується згідно чинного законодавства, що вважає офіційною відмовою у задоволенні його вимог.

Вважає, що відповідачем не нарахована та не виплачена основна та додаткова пенсія в поному обсязі відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що й стало підставою звернення до суду.

Справа розгдалась в скороченному провадженні без виклику сторін. Суд з"ясуваши зміст позовних вимог, дослідивши докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за слідуючими підставами:

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 063149, виданим Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 18.02.1998 року безстроково, інвалідом 3 групи з 01.08.2003р. захворювання якого пов'язано з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК 355166 ДНА-01, встановлена 3 група інвалідності безстроково.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1. 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.54 вищезазначеного Закону- в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по З групі інвалідності- 6 мінімальних пенсій за віком. Законом України №107 від 28 грудня 2007р ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була викладена в новій редакції, однак зазначені зміни визнано неконституційними, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 №10-рп/2008.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (стаття 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Суд вважає, що правовою підставою позовних вимог є частина третя ст.67 зазначеного Закону, відповідно до якої у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень дає Закон України «Про прожитковий мінімум», ч.З ст.4 якого передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення щороку затверджується Верховною Радою України в Закону «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

У 2010 році прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність відповідно до ст. 1 Закону України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" № 1646 від 20.02.2009 року затверджений у наступному розмірі: -з 01.01.2010 року-695 грн.;

*з 01.04.2010 року - 706 грн.;

*з 01.07.2010 року - 709 грн.; -з 01.10.2010 року-723 грн.;

- з 01.12.2010 року - 734 грн.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи" в редакції від 19.12.1991 року особам віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров"ю інвалідам 3 групи 50 % прожиткового мініму для осіб, які втратили працездатність

В ст. 50 Закону України '"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи" Законом України № 107-УІ від 28.12.2007 року внесено зміну згідно якої: особам віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров"ю інвалідам 3 групи 15 % прожиткового мініму для осіб, які втратили працездатність

Проте Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2010 року дану зміну до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи" визнано неконституційною. Тобто з 22.05.2009 відновлена дія ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи" в редакції 19.12.1999 року.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при розрахунку державної пенсії, передбаченої ст.54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі про державний бюджет України на відповідний рік. із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити заборгованість позивачеві по основній та додатковій пенсії як особі віднесеній до 1 категорії та інваліда 3 групи, та як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році. Підставою для звернення позивача до суду є дії відповідача щодо застосування ним правових актів при нарахуванні соціальних виплат. Визначаючи дії протиправними, суд зобов'язує відповідача здійснити дії, спрямовані на поновлення прав позивача як особи, яка має право на державну соціальну підтримку, передбачену зазначеним вище Законом. Перевірка правильності нарахування цих виплат не є предметом судового розгляду по справі. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині позивачу має бути відмовлено.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпроптеровської області від 16.12.2010 року позивачеві поновлено строк на звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги щодо перерахунку пенсії позивача в подальшому при підвищенні розміру мінімальної пенсії задоволенню не підлягають, так як суд не може вирішувати питання щодо прав та обов'язків сторін на майбутнє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 11,71, 159-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Верхньодніпровського району щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії по інвалідності, як особі, яка віднесена до 1 категорії, у розмірах, менших, ніж передбачено ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 15 травня 2008 року по 22 жовтня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Верхньодніпровського району здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 заборгованість державної основної пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3-групи інваліності у розмірі, передбаченому ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19.12.1991 виходячи з розрахунку мінімальної пенсії по відку відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове, державне пенсійне забезпечення за період з 15 травня 2008 року по 22 жовтня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Верхньодніпровського району здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по додатковій пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3- групи інваліності у розмірі, передбаченому ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19.12.1991 року виходячи з розрахунку мінімальної пенсії по віку відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове, державне пенсійне забезпечення за період з 15 травня 2008 року по 22 жовтня 2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий