Справа № 812/240/15
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 липня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/240/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чиркін С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Лиманюка М.А.

та

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

від третьої особи,

ГУ ДФСУ в Луганській області - ОСОБА_1,

від третьої особи,

ГУПФУ в Луганській області - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Луганського міського центру зайнятості, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Луганській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про зобовязання вчинити певні дії, відновлення страхового стажу,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (надалі - Позивач) до Луганського міського центру зайнятості (надалі - Відповідач) про зобовязання вчинити певні дії, відновлення страхового стажу.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що вона з 18.12.2012 по 04.06.2014 працювала у Луганському міському центрі зайнятості.

04.06.2015 була звільнена у звязку з переведенням до іншої установи.

Через проведення антитерористичної операції на території Луганської області в серпні 2014 року переселилась до м. Києва і зареєструвалась як внутрішній переселенець.

Звернувшись до податкової інспекції за місцем фактичного проживання із заявою про видачу витягу з реєстра платників єдиного податку для заповнення декларації про доходи як державний службовець у відповідності до ст. 45 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» та отримавши його встановила, не сплату Відповідачем єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з отриманої нею заробітної плати за період 01.04.2015 по 04.06.2015.

З урахуванням вищенаведеного приймаючи до уваги узагальнення норм Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», стверджувала про невиконання Відповідачем обовязку по сплаті єдиного внеску за неї як працівника не увійшов до страхового стажу Позивача.

Просить зобовязати Луганський міський центр зайнятості обчислити та сплатити до Головного управління ДФС у Луганській області суму єдиного страхового внеску із заробітної плати, нарахованої та виплаченої у період з 01.04.2014 по 04.06.2014; відновити страховий стаж за період роботи у Луганському міському центрі зайнятості з 01.04.2014 по 04.06.2014.

В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві та клопотанні від 26.05.2015 просила провести розгляд справи без її участі (а.с. 4, 22).

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав пояснення від 25.05.2015 № 1/01-424, в яких зазначив, що суми, нараховані на заробітну плату працівників центру зайнятості (прибутковий податок з доходів фізичних осіб та єдиний соціальний внесок), відповідно до вимог Закону України «Про оплату праці», Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску», сплачені роботодавцем в день виплати заробітної плати, а також, на думку Відповідача, в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б підтверджували факт заявлених позовних вимог. Тому Відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, заявою від 09.07.2015 № 1/01-576 просив розглядати справу без його участі (а.с. 163).

Ухвалою суду від 08.05.2015 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Луганській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

В судовому засіданні представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Луганській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, підтримали заперечення Відповідача, у задоволенні позовних вимог Позивача просили відмовити.

Заслухавши пояснення представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_3, 18.12.2012 по 04.06.2014 працювала у Луганському міському центрі зайнятості, мала 10 ранг державного службовця, 04.06.2014 - звільнена у звязку з переведенням до Апеляційного суду Луганської області згідно з пунктом 5 статі 36 КЗпП України (а.с. 6-8).

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України № 1058-IV) визначено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування

У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону України № 1058-IV загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: 1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 16 Закону України № 1058-IV вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Таким чином, Позивач є застрахованою особою та підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню.

Статтею 1 Закону України № 1058-IV визначено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон України № 2464-VI) платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом (абзац 1 частини 1 статті 5 Закон України № 2464-VI).

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абзац 2 частини 1 статті 5 Закон України № 2464-VI).

Луганський міський центр зайнятості (ідентифікаційний номер 13392912) зареєстрований юридичною особою 18.02.1992, номер запису про включення відомостей до ЄДР 1 005963, та взятий на облік у Ленінський обєднаній державній податковій інспекції у м. Луганську ГУ Міндоходів у Луганській області як платник єдиного внеску (а.с. 30-36).

Таким чином, Позивач є страхувальником та платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (частини 5 статті 9 Закону України № 2464-VI).

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобовязаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового звязку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Пунктом 3.1. Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за № 1628/24160, який був чинний на дату виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок № 454), страхувальники, крім зазначених у пунктах 3.5, 3.6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пункті 3.2 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у частині подання звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до органів доходів і зборів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць.

Згідно пункту 2.1. Порядку № 454 звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік в органах доходів і зборів в один із таких способів: засобами електронного звязку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством; на паперових носіях, завірених підписом керівника страхувальника та скріплених печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації; на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не більше п'яти. Звіт, надісланий поштою, не вважається поданим.

Звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок (пункт 4.1. Порядку № 454).

На виконання вимог Закону України № 2464-VI та Порядку № 454 Відповідачем були подані звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за квітень 2014 року, травень 2014 року та червень 2014 року (а.с. 79-134, 153-156, 164).

Нарахування Позивачу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму заробітної плати за період, що оскаржується, в квітні 2014 року в сумі - 186,89 грн., в травні 2014 року - 185,23 грн., в червні 2014 року - 203,90 грн. підтверджується також довідкою про доходи (а.с. 37).

Відповідачем на підтвердження сплати єдиного внеску за квітень-червень 2014 року шляхом внесення відповідних сум на рахунок Ленінської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Луганській області надано копії платіжних доручень з відміткою про оплату (а.с. 39-66).

Таким чином, суд не знаходить обґрунтувань позовній вимозі щодо зобовязання Відповідача обчислити та сплатити до Головного ДФС у Луганській області суму єдиного внеску із заробітної плати нарахованої і виплаченої Позивачу за спірний період.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацами 1, 2 частини 1 статті 21 Закону України № 1058-IV визначено, що облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюються в порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частинами 1, 2 статті 20 Закону України № 2464-VI реєстр застрахованих осіб - це автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообовязкового державного соціального страхування.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Пунктом 2 частини3 статті 20 Закону України № 2464-VI визначено, що на кожну застраховану особу заводиться персональна облікова картка, частина картки, що відображає загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування включає ідентифікаційний номер платника (крім осіб, які через релігійні або інші переконання відмовилися від ідентифікаційного номера); рік, за який внесено відомості; розмір єдиного внеску за відповідний місяць; сума сплаченого єдиного внеску за відповідний місяць; позначка про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов'язкового державного соціального страхування; сума виплат (доходу), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; інша інформація, необхідна для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 22 Закону України № 1058-IV встановлено, що інформація у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію.

Відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (абзац 2, 3 частини 2 статті 22 Закону України № 1058-IV).

На виконання вимог ухвали суду від 13 липня 2015 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надано персональну облікову картку Позивача за 2014 рік, з якої вбачається зарахування страхового стажу по страхувальнику (ідентифікаційний код 13392912) за період з 01.04.2014 по 04.06.2014: у квітні 2014 року зарахованого до страхового стажу 30 днів, у травні 2014 року - 31 день, у червні 2014 року - 4 дні, тобто у повному обсязі за весь спірний період (а.с. 167).

Таким чином, під час судового розгляду справи судом встановлено, що Відповідачем виконано позовні вимоги Позивача, тобто на день розгляду справи фактично відсутній предмет спору.

Внаслідок чого, позовні вимоги ОСОБА_3 визнаються судом необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 20 липня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, ст. ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Луганського міського центру зайнятості, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Луганській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про зобовязання вчинити певні дії, відновлення страхового стажу відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 27 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_4