Справа № 820/6040/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 липня 2015 р. № 820/6040/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання Ділбарян А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної державної адміністрації

третя особа Красноградська районна державна адміністрація Харківської області

про скасування розпорядження ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Харківської обласної державної адміністрації, третя особа Красноградська районна державна адміністрація Харківської області в якому просить суд скасувати розпорядження №142 від 06.04.2015 року Про скасування розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 08.08.2012 року №387.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що розпорядження №142 від 06.04.2015 року Про скасування розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 08.08.2012 року №387 прийняте не правомірно, чим порушує права позивача.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно наданих суду письмових заперечень вказав, що позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на доводи викладені в письмових запереченнях на позов. Також просив розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи, Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся з заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до Красноградської районної державної адміністрації.

Розпорядженням від 08.08.2012 року №387 Красноградська районна Державна адміністрація надала ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства із земель запасу та державного резервного фонду сільськогосподарського призначення на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області загальною площею 290,50 га(а.с.8).

На виконання умови розпорядження між Приватним підприємством «Земстройпроект» (в якості виконавця) та ОСОБА_1 (в якості замовника) укладено договір №327-12К від 03.09.2012 року, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт по складанню проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Після виготовлення Приватним підприємством «Земстройпроект» проекту землеустрою позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Харківській області з заявою від 14.05.2014 року(а.с.10).

Проте Головним управлінням Держземагенства у Харківській області листом від 26.05.2014 року повідомлено позивача про необхідність виправлення недоліків та було повернуто проект землеустрою на доопрацювання.

Слід вказати, що як вбачається з листування, яке міститься в матеріалах справи, позивачем неодноразово направлялись проекти землеустрою до Головного управління Держземагенства у Харківській області, але останнім проекти повертались для доопрацювання.

Суд зазначає, що юридичним департаментом облдержадміністрації проведена перевірка законності видання розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 08 серпня 2012 року №387 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства із земель запасу та державного резервного фонду сільськогосподарського призначення на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області».

За результатами вказаної перевірки складено правовий висновок від 18.03.2015 року до проекту розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації «Про скасування розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 08 серпня 2012 року №387», яким відповідно до вимог частини З статті 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Юридичний департамент обласної державної адміністрації пропонує скасувати розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 08.08.2012 року №387 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства із земель запасу та державного резервного фонду сільськогосподарського призначення на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області», як таке, що не відповідає вимогам статті 123 Земельного кодексу України (в редакції від 08.08.2012 року) та статті 7 Закону України « Про фермерське господарство» (в редакції від 17.07.2011 року).

З метою усунення порушень вимог Земельного кодексу України щодо передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, ураховуючи правовий висновок юридичного департаменту Харківської обласної державної адміністрації від 18.03.2015 року, відповідно до частини 8 статті 118 Конституції України, статей 33, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», керуючись статтями 6, 39 зазначеного Закону головою Харківської обласної державної адміністрації прийнято розпорядження від 06.04.2015 року №142 про скасування розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 08.08.2012 року №387.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для ведення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство».

Статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції від 17.07.2011 р.) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції від 17.07.2011 р.) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері аграрної політики.

Проте, як вбачається з заяви про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачем не зазначена кількість членів фермерського господарства, не обґрунтовано потребу саме 284 гектарів.

Згідно з частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України (в редакції від 08.08.2012 р.) особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради. Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Згідно ч.7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Суд звертає увагу на те, що розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області прийнято 08.08.2012р., однак з того часу ніяких розпоряджень третьою особою на виконання даного розпорядження не приймалось.

Аналізуючи викладені вище обставини, та беручи до уваги чинне законодавство України, суд дійшов до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного розпорядження не порушено жодної норми законодавства.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладених обставин, перевіривши оскаржуване в даній справі розпорядження розпорядження №142 від 06.04.2015 року Про скасування розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 08.08.2012 року №387 суд дійшов до висновку, що права позивача не порушені, в звязку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є субєктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської обласної державної адміністрації, третя особа Красноградська районна державна адміністрація Харківської області про скасування розпорядження - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 липня 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко