Справа № 361/4600/15-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4600/15-а
провадження № 2-а/361/319/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2015 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськорайонного управління юстиції у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач просить зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису №565 від 14.05.1986р. про його народження, а саме в запис його імені з невірно записаного в перекладі з російської мови «Микита» на транскрибоване з російської мови «Нікіта» відповідно до ст. 13 Закону України «Про засади державної мовної політики».

При цьому позивач посилається на те, що в свідоцтві про його народження і в актовму записі про народження записи зроблені на російській мові, в тому числі запис його імені написано російською мовою «Никита», а українською «Микита». При видачі паспорту при досягненні 16 річного віку в паспорті його ім,я правильно зазначено російською мовою «Никита», українською мовою «Нікіта». З таким написанням його імені українською мовою він згоден і вважає такий запис власного імені правильно записаним транскрибовано з російської мови. Запис імені в актовому запису про народження українською мовою «Микита» є перекладом з російської за правилами перекладу, які існували раніше, він же має право на транскрибований запис імені без перекладу. Для усунення даної неправильності запису його імені він 30.05.2015р. звернувся до відповідача з заявою про внесення змін і виправлень, в чому йому було відмовлено з посиланням на те, що запис було зроблено у відповідності, який діяв станом на день вчинення актового запису. Через дану невідповідність в документах (між актовим записом про народження і записом у паспорті) він не може здійснити реєстрацію шлюбу на даний час.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач подав заяву, в якій просив справу розглянути у відсутності представника, заперечень проти позову не подав.

Судом ухвалено розглянути справу у відсутності стрін, в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами згідно ч. 4 ст.122 КАСУ.

З наданих доказів встановлено:

Згідно даним паспорту позивача його особисті анкетні дані записані як ОСОБА_1 Нікіта Дмитрвич, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Бровари Київської області. В російському перекладі його повне ім,я записано «Цыба Никита Дмитриевич».

В свідоцтві про народження позивача всі записи стосовно дитини і її батьків виконано російською мовою, зокрема позивач записаний як «Цыба Никита Дмитриевич», ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Бровари, Київська область. Свідоцтво про народження не має запису імені дитини українською мовою.

В актовому записі про народження №565 від 14 травня 1986 року, складеного в Броварському відділі ЗАГСу Броварського міськвиконкому Київської області, запис імені дитини значиться як «Микита».

З відповіді реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Відділу державної реєстрації актів цивільного стану видно, що позивач звертався до відповідача 30.05.2015р. з питання видачі йому свідоцтва про народження з записом його власного імені «Нікіта»; відповідач відмовив позивачу у видачі повторного свідоцтва з записом вказаного заявником імені «Нікіта» і у внесенні змін до актового запису про народження в даній частині, посилаючись на те, що відсутні відмінності (помилки, виправлення) між записом імені в свідоцтві про народження, виданому в 1986 році і в самому актовому записі про народження, де ім,я позивача записано однаково російською мовою «Никита»; крім того, відповідач послався на те, що запис імені дитини українською мовою «Микита» був зроблений в 1986 році у відповідності до закону, який діяв на той час, і згідно якого правилами перекладу з російської на українську мову, які були встановлені для використання офіційними державними органами при створенні документів, російський варіант чоловічого імені «Никита» відтворювався виключно як його аналогічний варіант в українській мові «Микита». Внести зміни до актового запису за новим чинним законодавством, яке надало право особі на транскрибований запис імені відповідно до своєї національної традиції, закріплене статтею 294 ЦК України, введеного в дію з 1.01.2004р., відповідач відмовився, посилаючись на те, що даний закон не має зворотної дії в часі і поширюється лише на правовідносини, що виникли вже після 01.01.2004р.

Розглядаючи даний позов, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст..7 КАСУ одним з головних принципом здійснення правосуддя є верховенство права.

Даний принцип зобов'язує суд, зокрема, надавати закону тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про засади державної мовної політики», кожен громадянин України має право використовувати своє прізвище та ім'я (по батькові) рідною мовою згідно із традиціями цієї мови, а також право на їх офіційне визнання. При використанні цього права запис прізвища та імені (по батькові) в паспорті громадянина України, паспорті громадянина України для виїзду за кордон та інших офіційних документах виконується у транскрипції з української, російської або іншої мови за вибором громадянина.

Згідно ст..13 цього Закону в паспорті, іншому документі, що його заміняє, іншому офіційному документі, що посвідчує особу, (в тому числі записи актів цивільного стану) відомості про його власника виконуються державною мовою, а поруч за вибором громадянина однією з регіональних мов або мов меншин України.

Згідно ст.294 Цивільного кодексу України, введеного в дію з 1.01.2004р., на законодавчому рівні було закріплено право фізичної особи на транскрибований запис свого імені та прізвища відповідно до власної національної традиції. Даною нормою закону передбачено, що у разі перекручення імені фізичної особи в офіційних документах воно має бути виправлене, а документ підлягає заміні.

Відповідно до ч.1 ст.28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України всіх національностей зобов'язані поважати мови, культури, традиції, звичаї, релігійну самобутність українського народу та всіх національних меншин.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про національні меншини в Україні», кожний громадянин України має право на національні прізвище, ім'я та по батькові. Громадяни мають право у встановленому порядку відновлювати свої національні прізвище, ім'я та по батькові.

Відповідно до ст. 11 Рамкової конвенції про захист національних меншин (Ратифікована Законом України №703-97 від 09.12.1997 року) Україна взяла на себе зобов'язання визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім'я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

Відповідно до ст. 5 Європейської хартії регіональних мов або меншин (Хартію ратифіковано Законом України 15.05.2003 року № 802-ІУ) Україна взяла на себе зобов'язання дозволити використання або прийняття прізвищ регіональними мовами або мовами меншин на прохання зацікавлених осіб.

Відповідно до «Великого тлумачного словника української мови» транскрипція - це точне передавання на письмі звуків іншої мови за допомогою літер. Транскрибування - дія щодо здійснення транскрипції.

Відповідно до п. 2.16.11 наказу МЮ України від 12.01.2011р. №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо виправлення прізвища, власного імені, по батькові, які були зазначені без урахування національних традицій, уносяться зміни до актового запису про народження та інших актових записів, де вони аналогічно зазначені. Відповідно до п. 2.16.20 вказаних Правил, за наявності заяви обох батьків про зміну прізвища дитини в разі зміни прізвища одного з них, а також за згодою дитини, яка досягла семи років, прізвище дитини змінюється в актовому записі про народження.

Відтак, наведене свідчить про те, що приписами чинного законодавства України передбачено право громадянина України іменуватися власним іменем та прізвищем,

Щодо зворотної дії закону у часі, то суд виходить з того, що закон, який набрав чинності з 1.01.2004р., в даному випадку може бути і повинен бути застосований по відношенню до позивача, оскільки позивач набув і не втратив права на ношення і запис його імені у відповідності до національної традиції, у транскрибованому варіанті з російської мови, а не за правилами перекладу, що діяли на час народження і вчинення первинного запису про народження, оскільки дане право є тривалим, невід,ємним, гарантованим Конституцією України, зокрема право на використання національного імені продовжується напротязі всього життя особи, і актовий запис про народження має значення при здійсненні особою цивільних прав напротязі всього життя, тобто має наслідки в часі.

Таким чином, з аналізу наведених норм чиного законодавства слід дійти висновку, що особа має право на своє ім.,я від народження за національною традицією, яке перекладається з національної мови на українську мову в транскрипції, тобто право на фонетичну передачу імені, зокрема, так, як воно звучить на ріхній для особи мові, в тому числі особа має право на внесення відповідних змін до запису свого імені у транскрибованому з рідної мови варіанті. Тому суд вважає, що в даному випадку є підстави для внесення змін, про які просить позивач, щодо запису його імені в документах, що стосуються посвідчення його особи, в тому числі і у актовому запису про народження.

Керуючись ст. 13, ст. 28 Закону України «Про засади державної мовної політики», ст. 2, 12 Закону України «Про національні меншини в Україні», ст..28, 294 ЦК України, ст.11 Рамкової конвенції про захист національних меншин, , ст. 5 Європейської хартії регіональних мов або меншин, ст.. 158, 163, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити,

Зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськорайонного управління юстиції у Київській області внести зміни до актового запису №565 від 14 травня 1986 року про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Броварським відділом ЗАГСу Броварського міськвиконкому Київської області, в частині запису власного імені дитини, а саме:

іменем дитини вказати «Нікіта» замість вказаного «Микита».

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.В. Селезньова