Справа № 813/4241/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
з питань залишення позовної заяви без розгляду
08 липня 2014 року м. Львів № 813/4241/14
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Кедик М.В., секретар судового засідання Харів М.Ю., розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2
до Львівського державного університету внутрішніх справ, представник ОСОБА_3
про визнання неправомірними дій і зобовязання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, -
в с т а н о в и в :
16.06.2014 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання протиправними дій і зобовязання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з органів внутрішніх справ.
Представником відповідача 03.07.2014 року подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду. Зазначає, що оскільки позивач звернувся до адміністративного суду із позовом про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ 16.06.2014 року, в той час як саме звільнення відбулось 10.11.2011 року ним було пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду у справах щодо звільнення з публічної служби. Окрім того, позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку та не подавалося клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. Враховуючи зазначене просить залишити позовну заяву без розгляду.
Представник відповідача у судовому засіданні подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримав.
Представник позивача у судовому засіданні щодо залишення позовної заяви без розгляду заперечив, зазначив, що строк звернення до адміністративного не пропущено, оскільки позивач звернувся до суду про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, яка входить до складу грошового забезпечення позивача. Відтак звернення позивача із таким позовом будь-яким строком не обмежено відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України.
Приймаючи ухвалу суд виходить з наступного.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим же Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні з органів внутрішніх справ. Вказана одноразова грошова допомогу при звільненні входить до складу грошового забезпечення позивача, відтак питання строку звернення до адміністративного суду стосовно оплати праці позивача регулюється нормами Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).
Згідно з ст. 116 КЗпП України, при звільненні робітника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводяться в день звільнення і у випадку порушення законодавства про оплату праці співробітник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.
Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно рішень Конституційного суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012, від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов'язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Конституційний Суд України виходить з того, що при розгляді в позовному провадженні трудового спору про стягнення належної працівникові заробітної плати положення частини другої статті 233 Кодексу підлягає застосуванню у випадках пред'явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень не пов'язане з фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат.
З огляду на наведене, позивачами не пропущено строку звернення до адміністративного суду, тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.
Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про відмову у задоволенні заяви про залишення адміністративної справи без розгляду, окремо не оскаржується. Заперечення щодо неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 14 липня 2014 року.

Суддя Кедик М.В.