Справа № 2-а-1737/11
Суддя: Хижний Р. В.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1737/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2011 року Суддя Згурівського районного суду Київської області

ОСОБА_1

розглянувши у порядку скороченого провадження в смт. Згурівка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Згурівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, в якому вказує, що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18 листопада 2004 року він є дитиною війни та згідно ст. 6 Закону має право на державну соціальну підтримку, а саме щомісячну соціальну допомогу (надбавку) до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону було зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20 грудня 2005 року № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік», на 2007 рік ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Оскільки рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 відповідно до положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»та п.п. 41 Р.2 Закону України «про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції України.

На звернення позивача до Головного управління ПФУ в Київській області щодо здійснення нарахування та виплати щомісячної соціальної допомоги ( підвищення ) до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону №2195 та у відповідності до вказаних вище рішень Конституційного Суду України, відповідачем було відмовлено. На думку позивача, своєю бездіяльністю відповідач порушив надані йому чинним законодавством права на соціальний захист, звузивши їх зміст та обсяг.

Тому позивач просить суд : 1) визнати бездіяльність Головного управління ПФУ в Київській області щодо не нарахування та не виплати йому щомісячної державної допомоги ( підвищення ) до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни »№2195 від 18 листопада 2004 року, з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування »від 09.07.2003 року №1058, за період з 04 жовтня 2010 року по даний час, протиправною; 2) зобовязати відповідача здійснити йому нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни »за період з 04 жовтня 2010 року по даний час у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум; 3) провести розгляд і вирішення його адміністративного позову у його відсутність на основі наявних у суду матеріалів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області копію адміністративного позову з додатками та ухвалу про відкриття скороченого провадження отримало 26 квітня 2011 року. Відповідач направив до суду заперечення проти позову, в якому вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав:

1) виходячи із змісту позову відповідачем по справі має бути ВРУ та Кабінет Міністрів України;

2) Головне управління Пенсійного Фонду України в Київській області зобовязане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України;

3) з 01.01.2008 року механізм реалізації ст. 6 Закону врегульовано шляхом внесення змін до цієї статті Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з якими дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги виплачується підвищення в розмірі надбавки для учасників війни, а саме 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дане підвищення позивачу виплачується щомісячно в повному обсязі;

4) дія Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не поширюється на осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб;

5) рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року не містить застереження щодо покладення на органи державної влади, у даному випадку ВРУ та КМУ обовязку по приведенню своїх нормативно-правових актів, у даному випадку ст.. 6 Закону у відповідність до норм Конституції та обовязку ВРУ по внесенню змін до норми Закону, яка 22.05.2008 року визнана неконституційною.

Дослідженими письмовими доказами встановлено, що позивач є дитиною війни та знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію за вислугу троків, в тому числі підвищення до пенсії дітям війни. Відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії ( а.с. 6-10).

До суду позивач з адміністративним позовом звернувся 04 квітня 2011 року.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України»і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсій приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дитина війни особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії) до обрахування підвищення пенсії дитині війни, повязаного із мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ст.152 Конституції України закони та інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституційний Суд України своїм рішенням від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 року у справі про соціальні гарантії громадян № 1-29/2007 року визнав положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»- п.12 ст.71, яким призупинено дію ст.6 Закону, такими, що не відповідають Конституції України та зазначив, що Верховна ОСОБА_1 України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та /або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 року у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України № 1-28/2008 року визнано положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і внесення змін до деяких законодавчих актів України» - п.41 Розділу ІІ, яким ст.6 Закону викладено у новій редакції, такими, що не відповідають Конституції України, з підстав, аналогічних, що зазначені в рішенні від 9 липня 2007 року.

ОСОБА_3 завдання держави гарантувати права і свободи людини і громадянина. ОСОБА_3 України надає Конституційному Суду України широкі контролюючі повноваження щодо дотримання конституційних приписів, а саме, згідно зі ст. 2 Закону України «Про Конституційний Суд України»завданням Конституційного Суду України є гарантування верховенства Конституції України як основного Закону на всій території України. Рішення Конституційного Суду України, котрими були захищені права громадян та які мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції, не виконуються.

З огляду на вищевикладене, дитині війни належало виплачувати щомісячне підвищення до пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Залежно від зміни прожиткового мінімуму ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»було встановлено мінімальний розмір пенсії за віком з 1 січня 2010 року 695 грн., з 1 квітня 2010 року 706 грн., з 1 липня 2010 року 709 грн., з 1 жовтня 2010 року 723 грн., з 01 грудня 734,00 грн., відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»з 01 січня 2011 року 750 грн., з 01 квітня 2011 року 764 грн.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_1 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Розглянувши адміністративний позов, суддя приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, так як вбачається доведеним, що відповідач в період з 04 жовтня 2010 року до звернення позивача до суду, ігноруючи норми матеріального права, порушив право позивача на призначення та виплату підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, тому така бездіяльність є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 року, на відповідача необхідно покласти обовязок здійснити позивачу нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону за період з 04 жовтня 2010 року по 04 квітня 2011 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум.

З 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року ст.6 Закону була чинна в новій редакції від 28 грудня 2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року дана норма була визнана неконституційною, тому вбачається, що автоматично з 22 травня 2008 року ст. 6 Закону в редакції від 28 грудня 2007 року є не чинною та набирає чинності стара редакція.

Ст. 7 Закону передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судові рішення ухвалюються в межах норми діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату підвищення, відповідно до вимог ч.2 ст.3 Конституції України, за якою права і свободи людини, їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Крім того, органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.6 Закону.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 року у справі про соціальні гарантії громадян № 1-29/2007 року та від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 року у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України № 1-28/2008 року, Законами України «Про соціальний захист дітей війни», «Про Державний бюджет України на 2010 рік», «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.8, 9, 10, 11, 12, 18, 69, 71, 86, 94, 99, 159, 160, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії - задоволити повністю.

Визнати бездіяльність ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 щомісячної державної допомоги (підвищення) до пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18 листопада 2004 року, з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058 за період з 04 жовтня 2010 року по 04 квітня 2011 року - протиправною.

Зобовязати ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни »№ 2195 від 18 листопада 2004 року за період 04 жовтня 2010 року по 04 квітня 2011 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобовязати ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ виконати постанову негайно.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

СУДДЯ Р.В. ХИЖНИЙ