Справа № 1170/2а-846/12
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2012-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2012 року Справа № 1170/2а-846/12

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення недоїмки зі страхових внесків у розмірі 1406, 40 грн., визначеної вимогою про сплату боргу №Ф332/3-у від 15.03.11.

Ухвалою суду від 28.03.12 на підставі п.4 ч.1 ст.1832 КАС України відкрито скорочене провадження у справі за вказаним позовом. Зазначена ухвала отримана відповідачкою 10.05.12, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, заперечень проти позову у встановлений строк не надано.

Розглянувши справу у порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем обставини, зважаючи на відсутність заперечень відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 08.07.10 зареєстрована як фізична особа-підприємець Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та взята на облік в УПФУ в Маловисківському районі як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Встановлено, що відповідачка обрала на 2010 рік спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Пунктом 2 Указу Президента України від 03.07.98 №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" передбачено, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, яка сплачує єдиний податок, звільняється від обов'язку нарахування, відрахування та перерахування до державних цільових фондів зборів, пов'язаних з виплатою заробітної плати працівникам, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Відповідно до пп. 4 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону України від 08.07.10 №2461-VI "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набув чинності 17.07.10) фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески".

Як визначено абз.9 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мінімальний страховий внесок - це сума коштів, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати (доходу).

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, який у період з 01.07.10 по 30.09.10 відповідно до ст. 53 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" становив 888 грн., в період з 01.10.10 по 30.11.10 - 907 грн., в період з 01.12.10 по 31.12.10 - 922 грн., та ставку, визначену ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 33,2 %, мінімальний страховий внесок для платників єдиного та фіксованого податку у липні - вересні 2010 року становив 294, 82 грн. (888 грн. х 33,2 %) у місяць, у жовтні - листопаді 2010 року - 301, 12 грн. (907 грн. х 33, 2 %) у місяць, у грудні 2010 року - 306, 10 грн. (922 грн. х 33, 2%).

Відповідно до положень частин 1, 6 статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, є квартал.

Наведене свідчить, що відповідачка, як фізична особа-підприємець, яка обрала особливий спосіб оподаткування за єдиним податком, зобовязана була сплатити страхові внески за ІІІ квартал 2010 року у строк до 20 жовтня 2010 року, за ІV квартал 2010 року - у строк до 20 січня 2011 року, у розмірі, що з урахуванням частини єдиного податку повинен становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, з якої сплачуються страхові внески.

У звязку з несплатою відповідачкою у встановлений строк сум страхових внесків за ІІІ, ІУ квартали 2010 року у розмірі не менше мінімального страхового внеску, УПФУ в Маловисківському районі на підставі даних картки її особового рахунку, з урахуванням частини сум єдиного податку, перерахованих на рахунок УПФУ в Маловисківському районі органами Державного казначейства, сформовано вимогу №Ф332/3-у від 15.03.11 про сплату боргу на суму 1 406,40 грн., яку вручено відповідачці для узгодження.

Згідно з частинами 2, 3 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, діючій на момент виникнення спірних відносин) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Вбачається, що вимога про сплату боргу №Ф332/3-у від 15.03.11, яка отримана відповідачкою 11.04.11, у встановленому порядку нею не узгоджена та не оскаржена.

Таким чином, на час вирішення спору за відповідачкою рахується недоїмка по сплаті страхових внесків у розмірі 1 406,40 грн. Доказів погашення цієї недоїмки на час розгляду справи суду не надано. За інформацією УПФУ в Маловисківському районі, вимога №Ф332/3у від 15.03.11 на виконанні в органах державної виконавчої служби не перебуває.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності з 1 січня 2011 року, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного адміністративного позову та про його задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 162, 1832, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 406,40 грн. (одна тисяча чотириста шість гривень 40 копійок).

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2