Справа № 545/125/15-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.Справа № 545/125/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 17.06.2015р. по справі № 545/125/15-а

за позовом ОСОБА_1

до голови Супрунівської сільради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2, треті особи Комунальне підприємство "Житлово-комунальний комбінат" с. Супрунівка , ОСОБА_3

про скасування розпорядження посадової особи органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до голови Супрунівської сільради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2, треті особи Комунальне підприємство "Житлово-комунальний комбінат с. Супрунівка, Полтавського району", ОСОБА_3, в якому просив суд: скасувати розпорядження № 49/02-07 сільського голови Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20.11.2014 року; зобовязати голову Супрунівської сільської ради включити в порядок денного чергової сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області питання призначення на посаду начальника КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» ОСОБА_3.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.06.2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 17.06.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів п.16 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого 33 сесією 6 скликання Супрунівської сільради.

20.11.2014 року відбулася 39 сесія 6 скликання Супрунівської сільради Полтавського району, перебіг якої фіксувався відповідним протоколом.

Згідно протоколу, обрано лічильну комісію у складі двох осіб, до якої увійшов позивач. У порядку денному, зокрема, під № 8 «Звіт в. о. начальника КП «ЖКК с. Супрунівка» ОСОБА_3 про роботу КП «ЖКК с. Супрунівка», під № 9 «Про затвердження контракту з в. о. начальника КП «ЖКК с. Супрунівка» ОСОБА_3

Як вбачається з результатів голосування по вказаним питаннях, позивач, перебуваючи у лічильній комісії, контролюючи розподіл голосів на голосуванні, голосував «за», оскільки по цим питанням осіб, які голосували б «проти» або «утримались» - не було (а. с. 33 34).

Вказаний протокол, а також рішення даної сесії не було оскаржено.

Розпорядженням № 49/02-07 сільського голови Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20.11.2014 року прийнято на роботу, згідно контракту на посаду начальника Комунального підприємства «Житлово-комунальний комбінат с. Супрунівка Полтавського району» - ОСОБА_3.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач в даному випадку діяв як керівник та очільник сільради, тобто очільник засновника КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» в межах своїх повноважень наданих йому законом, відповідно до порядку, визначеного Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно ч.ч.1,3 ст.12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Згідно ст.29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; 2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; 3) заслуховування звітів про роботу керівників підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; 4) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об'єктів, які можуть надаватися у концесію, подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна; б) делеговане повноваження: погодження в установленому порядку кандидатур для призначення на посаду керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території, які перебувають у державній власності.

Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад врегульована у ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка не містить повноважень призначати на посади та звільняти з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Дані повноваження віднесені до повноважень сільського, селищного, міського голови, які закріплені у ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Так, зокрема, згідно п.п. 10,16,20 ч.4 вказаної статті сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно ч.5 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

З аналізу наведених норм вбачається, що питання призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів відносяться виключно до повноважень відповідача як сільського голови.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність дій голови Супрунівської сільради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2 щодо видачі розпорядження № 49/02-07 ід 20.11.2014 року, а відтак і про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду від 17.06.2015 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 17.06.2015р. по справі № 545/125/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6