Справа № 816/2565/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2565/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Носенка М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями (надалі позивач ТОВ Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі відповідач, Гадяцька ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 15 червня 2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2598,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 650,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на безпідставність зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2015 року на 2598,00 грн, адже податковий кредит за січень 2015 року в розмірі 2598,00 грн сформовано на підставі належним чином оформлених податкових накладних.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив суд вимоги позову задовольнити.

Представник відповідача вимоги позовної зави не визнав, у їх задоволенні просив суд відмовити мотивуючи свою позицію безпідставним включенням до складу податкового кредиту в січні 2015 року податку на додану вартість у розмірі 2598,00 грн по податкових накладних, які складені ПАТ "Полтаваобленерго" з порушенням вимог, встановлених пунктом 201.4 статті 204 Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, суд приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, у період з 13.05.2015 по 19.05.2015 Гадяцькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2015 року ТОВ Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями.

За результатами перевірки складено акт №336/15-30080834 від 26.05.2015, у якому зафіксовано порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму відємного значення за січень 2015 року, яка взяла участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування по декларації за лютий 2015 року та задекларована у рядку 30 на 2598,00 грн. /а.с.9-15/.

На підставі акту перевірки Гадяцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення 15 червня 2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2598,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 650,00 грн /а.с. 18/.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що зменшення суми бюджетного відшкодування на 2598,00 грн зумовлено висновками перевіряючих щодо неправомірного включення до складу податкового кредиту за січень 2015 року ПДВ у розмірі 2598,00 грн по податкових накладних від 10.01.2015 та 20.01.2015, які складені ПАТ "Полтаваобленерго" з порушенням вимог пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В ході розгляду справи встановлено, що податкові накладні виписувались ПАТ "Полтаваобленерго" по першій події відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, а саме, в день зарахування коштів від ТОВ Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями як передоплати за електричну енергію згідно платіжних доручень №7 від 13.01.2015, №8 від 13.01.2015 /а.с. 32/.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виписки податкових накладних) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, які визначені пунктом 201.1 статті 201 Кодексу.

З матеріалів справи суд вбачає та не заперечується представниками сторін, що податкові накладні /а.с. 30, 31/, виписані ПАТ "Полтаваобленерго", складені в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних /зворотній бік а.с. 30, 31/.

Згідно з пунктом 201.2 статті 201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до вказаного пункту наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 затверджено форму та Порядок заповнення податкової накладної (далі- Порядок), пунктом 4 (в редакції, чинній на дату виписки податкових накладних) якого передбачено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань постачальника (продавця).

Крім того, пунктом 17 Порядку визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При дослідженні змісту податкових накладних від 09.01.2015 та 13.01.2015 судом встановлено наявність всіх обов'язкових реквізитів, визначених пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України та Порядком, дата складання податкових накладних відповідає даті виникнення податкових зобов'язань постачальника (продавця), яка передбачена пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України та зазначена в графі 2 накладних "дата виникнення податкового зобов'язання (постачання/оплати)".

За приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період

Також пунктом 7 Порядку визначено, що не дає права отримувачу (покупцю) на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту:

- відсутність факту реєстрації платником податку - постачальником (продавцем) товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (для податкових накладних, складених до 01 січня 2015 року: відсутність факту такої реєстрації у разі, якщо такі накладні складені в електронній формі або якщо такі накладні відповідають вимогам пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України у разі складання податкової накладної у паперовому вигляді);

- порушення порядку заповнення податкової накладної;

- складення податкової накладної платником податку, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

З огляду на викладене, з урахуванням реєстрації спірних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, дотримання Порядку заповнення податкової накладної, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно, на підставі належним чином оформлених податкових накладних, включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість за січень 2015 року у загальному розмірі 2598,00 грн.

Посилання відповідача на приписи пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, який Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 викладено в наступній редакції: "Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку зі споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця", як на доказ порушення позивачем порядку заповнення податкової накладної суд відхиляє з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 201.2 статті 201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до вказаного пункту наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 №957 затверджено форму та Порядок заповнення податкової накладної, який станом на дати виписки ПАТ "Полтаваобленерго" податкових накладних не містив приписів, передбачених пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України.

На момент виписування податкових накладних у січні 2015 року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, не вчинено дій щодо приведення нормативно-правових актів центральних органів виконавчої влади у відповідність до Податкового кодексу України, тобто зміни до Порядку податкової накладної внесені не були.

Відповідні зміни до Порядку заповнення податкової накладної внесено Наказом Міністерства фінансів України "Зміни до Порядку заповнення податкової накладної" від 23 січня 2015 року № 13, яким пункт 4 Порядку доповнено новим абзацом такого змісту: "Платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку зі споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця." та набули чинності 30.01.2015.

Отже, податкові накладні від 09.01.2015 та 13.01.2015, виписані ПАТ "Полтаваобленерго", складені за формою та у порядку, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та в редакції, чинній на час їх складення.

Відповідно до положень пунктів 200.1 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У зв'язку з тим, що встановлене під час розгляду справи правомірне включення позивачем до складу податкового кредиту в січні 2015 року податку на додану вартість на загальну суму 2598,00 грн вказує на правильність визначення ТОВ Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями розміру від'ємного значення, зменшення Гадяцькою ОДПІ суми бюджетного відшкодування у розмірі 2598,00 грн є безпідставним.

Зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2015 року № є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 червня 2015 року №.

Отже, позовні вимоги ТОВ Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

У зв'язку з цим, з Державного бюджету України на користь ТОВ Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 182,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 червня 2015 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс з іноземними інвестиціями (ідентифікаційний код 30080834) судові витрати в сумі 182,70 грн (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 28 липня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко