Справа № 2а-1870/3504/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/3504/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтрейд ТПК" до Державної податкової інспекції в м. Суми про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтрейд ТПК» (далі позивач, ТОВ «Промтрейд ТПК» звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Суми (далі відповідач, ДПІ в м.Суми) про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ в м.Суми від 25 січня 2011 року №000042314/0/4628 про визначення податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 7526505 грн. та штрафних санкцій у сумі 1 881626 грн. та податкове повідомлення-рішення від 25 січня 2011р. №000052314/0/4629 про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 6023799 грн. та штрафні санкції в сумі 1505950 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ДПІ в м.Суми була проведена планова виїзна перевірка за наслідками якої було складено ОСОБА_3 від 12.01.2011р. №90/2314/33078964/4. Позивач вважає висновки ОСОБА_3 незаконними і такими, що не відповідають приписам норм податкового законодавства і фактичним обставинам. Так, під час проведення перевірки перевіряючи ми було встановлено, що протягом 2009 2010 року мали місце господарські відносини між позивачем та Приватним підприємством «Малахіт 2007». Відповідно до яких останнє здійснило поставку позивачу металобрухту. Як зазначено в акті перевірки, підставою для донарахування податку на прибуток та податку по ПДВ стало наявність розбіжностей між даними задекларованого податкового кредиту Позивачем та даними податкового кредиту контрагента ПП «Малахіт 2007». При цьому, позивач просить суд врахувати, що ПП «Малахіт 2007», який здійснив поставку на адресу позивача товару, надав ТОВ «Промтрейд ТПК» податкові накладні, які містять всі необхідне реквізити. Жодних порушень при оформленні податкових накладних при перевірці не виявлено. Наявні у позивача податкові накладні, а саме: податкові накладні за період з березня по травень 2010р. є первинними документами у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України». Податкові накладні були складені юридичною особою ПП «Малахіт 2007» яке зареєстроване платником податку на додану вартість. Наявність же розбіжностей між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ в розрізі контрагентів не є самостійною підставою для визнання правочинів нечинними. Позивач також звертає увагу суду на те, що в акті перевірки відповідач не зазначає, що ПП «Малахіт 2007» за відповідні звітні періоди відзвітувався за нульовими показниками, а посилається лише на те, що декларації прийняті «до відома», тобто ПП «Малахіт 2007» звітував до податкового органу і відобразив здійснені операції в податкових зобовязаннях, що власне підтверджується і поясненнями директора ПП «Малахіт 2007», наданими під час перевірки. Крім цього, позивач посилається на п.п.7.4.5., п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», яким передбачено, лише один випадок не включення до податкового кредиту сум ПДВ коли вони не підтверджені податковими накладними. Отже, позивач вважає, що отримавши від ПП «Малахіт 2007» податкову накладну, позивач одержав і право на податковий кредит. Висновки ДПІ в м.Суми позивач також вважає безпідставними, оскільки отриманий від ПП «Малахіт 2007» було в подальшому реалізовано, про що зазначено в самому акті перевірки, зобовязанні від такої реалізації з податку на прибуток та податку по ПДВ були задекларовані і сплачені. ОСОБА_3 перевірки зазначено, що зустрічна перевірка ПП «Малахіт 2007» не була проведена по причині відсутності за місцезнаходженням, однак, позивач просить суд врахувати, що працівниками ГВПМ ДПІ в м.Суми під час відрядження до м.Одесси було встановлено місцезнаходження ПП «Малахіт 2007» та зроблено висновок про те, що даний контрагент немає можливості здійснювати поставки металобрухту у в е л и к і й кількості, що м о ж е свідчити про безтоварність операцій (відповідь ДПІ в м.Суми на заперечення до ОСОБА_3 перевірки). Отже, позивач вважає, що фактично ДПІ в м.Суми не заперечує факт можливості поставки товару, сумніви працівників ГВПМ ДПІ в м.Суми стосуються лише кількості товару, що може бути поставлений. І лише на підставі вказаного перевіряючи роблять висновок про можливу безтоварність господарських відносин позивача та ПП «Малахіт 2007». Щодо поставки товару, позивач просить суд врахувати, що відповідно до умов Договору від 01.02.1010р. №01/02 поставка здійснюється продавцем самостійно за свій рахунок. При цьому, позивач просить суд взяти до уваги, що ПП «Малахіт 2007» могло скористатися послугами перевізників щодо перевезення металобрухту, однак, ці обставини ДПІ в м.Суми не були досліджені. Щодо висновків відповідача про нікчемність правочину, позивач посилаючись на ч.2 ст.215 та ст.234 ЦК України, зазначає, що судом не приймалося рішення про визнання недійсними правочинів позивача з ПП «Малахіт 2007», обвинувальних вироків суду щодо наявності вини, умислу (направленого на незаконне заволодіння майном держави) у діях фізичних осіб, котрі діяли, як уповноважені особи від імені названих вище осіб, відсутні. Отже. обставини щодо завищення позивачем валових витрат та податкового кредиту по операціям позивача з ПП «Малахіт 2007» позивач вважає недоведеними.

В судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що вимоги позивача не визнає, повністю підтримує свою позицію, викладену у письмовому запереченні на позов (а.с.80-87). При цьому, просить суд врахувати, що підприємство ПП «Малахіт 2007» не знаходиться за своєю юридичною адресою. Не знаходячись за місцем реєстрації ПП «Малахіт 2007» порушує норми ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», що також позбавляє органи державної податкової служби можливості отримати документи бухгалтерського та податкового обліку та здійснити перевірку даних податкових декларацій, відповідно органи ДПС не мають можливості підтвердити правомірність валових витрат та формування бюджетного відшкодування ПП «Малахіт 2007» та ТОВ «Промтрейд ТПК», відповідно. Крім цього, відповідач зазначає, що станом на 30.06.2010р., у позивача обліковується дебіторська заборгованість по постачальнику ПП «Малахіт 2007», що на думку відповідача також свідчить про відсутність поставок металобрухту з боку ПП «Малахіт 2007». Також відповідач зазначає, що згідно декларацій з податку на прибуток за півріччя 2010р. рядок 07 «амортизаційні відрахування» наданий контрагентом з прочерками, додаток К1 відсутній. За І квартал 2010р. декларація взагалі не подавалась, що відповідно, свідчить про відсутність основних фондів взагалі, що відповідно, унеможливлює поставку товарів на виконанні договору з позивачем. Звітність по податковому розрахунку по комунальному податку свідчить про відсутність працюючих осіб, отже відсутні трудові ресурси. Розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів свідчить про наявність на підприємстві однієї одиниці транспортного засобу, що також унеможливлює поставку металобрухту у великих обсягах. Також, в ході перевірки було встановлено, що ПП «Малахіт 2007» має пункт прийому металобрухту за адресою: Одеська обл.., Ширяєвський район, с.м.т.Ширяєве, вул..Колгоспна, 21, який орендується у ВЗП «Ширяєвської РСС», при виїзді до пункту прийому металобрухту перевіряючи встановили, що на території приймального пункту знаходиться лише один працівник. ОСОБА_3 пояснень директора ПП «Малахіт 2007» стало відомо, що металобрухт приймається переважно у населення, потім реалізується юридичним особам, серед яких є і ТОВ «Промтрейд ТПК», вивозиться вантаж невеликими партіями автомобілями марки ГАЗ, ЗІЛ, металобрухт приймається невеликими партіями. Вищезазначене, як стверджує відповідач, також свідчить про неможливість поставки металобрухту контрагентом ПП «Малахіт 2007». Крім цього, відповідач просить взяти до уваги відсутність доказів транспортування товару. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, з аналізу договорів та підтвердження їх виконання, було встановлено ряд порушень норм чинного законодавства, згідно позиції ДПІ в м.Суми, Договір купівлі-продажу металобрухту, який укладено між позивачем та ПП «Малахіт 2007» не спричиняє реального настання правових наслідків і з урахуванням норм визначених п.1 та п.2 ст.215, ст.203 , 228 ЦК України є нікчемним правочином.

З урахуванням вищевикладеного відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позицію представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

ДПІ в м.Суми була проведена виїзна планова документальна перевірка ТОВ «Промтрейд ТПК» з питань дотримання податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2009р. по 30.06.2010р.

За наслідками перевірки було складено ОСОБА_3 №90/2314/33078964/4 від 12.02.2011р. (а.с.8-52). За наслідками перевірки було встановлено, що позивачем було неправомірно включено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суму 6023799 грн., а також неправомірно віднесено до складу валових витрат суму 7526505 грн.

25.01.2011р. відповідачем були складені податкові повідомлення-рішення №000042314/0/4628, згідно якого позивачу встановлено суму податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 7526505 грн. та штрафних санкцій в сумі 1881626 грн. та податкове повідомлення-рішення №000052314/0/4629, згідно якого позивачу було встановлено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 6023799 грн. та штрафних санкцій в сумі 1505950 грн.

Так, в ході перевірки було встановлено господарські взаємовідносини перевіряє мого підприємства з ПП «Малахіт 2007», а саме: між даними субєктами господарювання був укладений договір купівлі-продажу №01/02 від 01.02.2010р. (а.с.103-104), згідно якого ПП «Малахіт 2007» зобовязується поставити і передати у власність ТОВ «Промтрейд ТПК» брухт чорних та кольорових металів, а ТОВ «Промтрейд ТПК» зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього визначену грошову суму.

Дослідивши умови Договору, надану позивачем на перевірку первинну документацію, відповідач дійшов висновку про безтоварність господарських операцій між позивачем та ПП «Малахіт 2007» та про нікчемність укладеної угоди між даними особами. Дані висновки ДПІ в м.Суми ґрунтуються на наступних доводах:

1) ОСОБА_3 відповіді №52628/7/28104 від 14.07.2010р., отриманої відповідачем з ДПІ у Приморському районі м.Одеса, на письмовий запит ДПІ в м.Суми від 08.06.2010 р. , ПП «Малахіт 2007» за юридичною адресою не знаходиться про що складено ОСОБА_3. Відсутність підприємства за місцезнаходженням позбавляє органи державної податкової служби можливості отримати документи бухгалтерського та податкового обліку, на підставі яких сформовано бюджетне відшкодування та валові витрати, саме первинні документи які підтверджують виконання робіт, документи що підтверджують факт оплати товару, що фактично унеможливлює підтвердження правомірності нарахувань ПДВ та податку на прибуток з боку ПП «Малахіт 2007».

2) Перевіркою встановлено наявність дебіторської заборгованості у позивача перед контрагентом ПП «Малахіт 2007» по Договору купівлі-продажу №01/02 від 01.02.2010р.;

3) Проаналізувавши дані декларацій, які подавались ПП «Малахіт 2007» за перевіряє мий період, перевіряючи ДПІ в м.Суми дійшли висновку про відсутність на підприємстві основних засобів, що унеможливлює поставку вищезазначених товарів на виконання умов договору;

4) У звітності по податковому розрахунку по комунальному податку контрагент зазначає про відсутність працюючих осіб, тобто фактично стверджує про відсутність трудових ресурсів;

5) З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (річний звіт за 2009 рік та 2010 рік) вбачається наявність у підприємства лише однієї одиниці транспортного засобу, що також унеможливлює поставку товарів у великій кількості.

6) В ході перевірки встановлено, що ПП «Малахіт 2007» має пункт прийому металолому за адресою: Одеська область, Ширяєвський район, с.м.т.Ширяєве, який орендується у ВЗП «Ширяєвської РСС». У директора ПП «Малахіт 2007» відібрано пояснення, в яких він зазначає, що купівлі металобрухту проводиться у юридичних осіб у яких саме він не памятає. Перевезення проводились за рахунок постачальників на заготівельну площадку ПП «Малахіт 2007». Реалізація товару проводилась також юридичним особам у безготівковій формі. Серед покупців було також і підприємство ТОВ «Промтрейд ТПК». Крім цього, директор ПП «Малахіт 2007» зазначив, що на підприємстві працює він , а також ще 4 особи.

Крім цього, перевіряючи ми було здійснено виїзд до пункту прийому металобрухту ПП «Малахіт 2007» і встановлено, що на території знаходився лише один працівник, який повідомив, що ніякого відношення до ПП «Малахіт 2007» немає і покинув територію заготівельного пункту. Зі слів директора ВЗП «Ширяєвської РСС» стало відомо, що прийом металобрухту на даному приймальному пункті здійснюється переважно від населення, невеликими партіями, вивозиться металобрухт невеликими вантажними автомобілями марок ГАЗ і ЗІЛ.

З урахуванням викладеного, відповідач дійшов висновку про безтоварність операцій між позивачем та ПП «Малахіт 2007».

7) Докази на транспортування товару не надані ні позивачем, ні контрагентом ПП «Малахіт 2007».

З урахуванням вищевикладеного, відповідач стверджує, що документи первинного бухгалтерського та податкового обліку (в тому числі накладні, акти приймання передачі, довідки про вартість та інші документи, які були підписані з боку ПП «Малахіт 2007» та ТОВ «Промтрейд ТПК» були підписані без наміру створити правові наслідки та з метою незаконного формування підприємству ТОВ «Промтрейд ТПК» суму валових витрат по податку на прибуток та податкового кредиту по податку на додану вартість. Крім цього, згідно позиції ДПІ в м.Суми, Договір купівлі-продажу металобрухту, який укладено між позивачем та ПП «Малахіт 2007» не спричиняє реального настання правових наслідків. Отже, відповідач зазначає про порушення позивачем ст.ст. 203, 215, 216, 228 ЦК України в частині недодержання правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, та за наслідками перевірки визнав договори такими, що мають ознаки нікчемності і не створюють юридичних наслідків, крім тих, що повязані з їх недійсністю. Відповідно, вищезазначений правочин є нікчемним правочином та не дає права позивачу на формування валових витрат та податкового кредиту.

Однак, з суд не може погодитися з позицією відповідача, оскільки факт незнаходження контрагенту позивача за його юридичною та / або фактичною адресою (при цьому, відповідачем не надано доказів на підтвердження цього факту акт про відсутність за місцезнаходженням відсутній), не є достатньою підставою для висновку про наявність у діях Позивача та його контрагента мети, що суперечить інтересам держави та суспільства під час укладення відповідного правочину. Відсутність за місцезнаходженням не впливає на право віднесення ТОВ «Промтрейд 2007» до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість при придбанні товару, оскільки Закону України «Про податок на додану вартість» не ставить право платника податку на додану вартість на формування податкового кредиту в залежність від неналежного виконання постачальниками своїх податкових зобовязань та сплати ними сум податків до державного бюджету.

Відсутність у ПП «Малахіт 2007» великої кількості транспортних засобів та великого штату працівників, на що посилався відповідач, також не може бути достатнім доказом та підтвердженням висновків ДПІ в м.Суми про неможливість ведення підприємницької діяльності таким субєктом, так як вказані ресурси можуть залучатися підприємством на підставі договорів підряду. Відсутність додатку «амортизаційні відрахування» до декларації з податку на прибуток ПП «Малахіт 2007» не може свідчити про неможливість ведення останнім господарської діяльності.

Інформація про кількість працюючих на товариствах контрагенту Позивача відповідно до АІС РПП та наявність недостатньої кількості транспорту у ПП «Малахіт 2007» не є достатньою підставою для висновку про наявність у діях Позивача та його контрагента мети, що суперечить інтересам держави та суспільства під час укладення відповідного правочину. При цьому, посилання в акті перевірки та в запереченнях на адміністративний позов на пояснення осіб, що стверджують нібито товар вивозився невеликими партіями вантажними автомобілями марок ГАЗ та ЗІЛ, не можуть бути використані як докази, оскільки ці пояснення одержані в результаті перевірки. Вони не підтверджені документально, цим поясненням не надавалась належна правова оцінка, факти викладені в поясненнях недоведені в суді та не покладені в основу обвинувального вироку. Таким чином, посилання відповідача на такі пояснення не можуть братися до уваги, оскільки відповідно до ст.70 КАС України, вони не мають доказової сили.

Крім цього, суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до приписів ст.207 Господарського кодексу України господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З огляду на викладене наведені в ОСОБА_3 перевірки порушення не дають право податковому органу вчиняти дії щодо визнання правочинів нікчемними, а є лише підставою, при наявності достатніх доказів, для звернення до суду у встановленому законодавством порядку з вимогою про визнання правочинів недійсними (оспорюваний правочин).

Відобразивши в акті перевірки певні фактичні дані, не можна довести нікчемність правочину, це відповідає і позиції Верховного суду України, яка висловлена в Узагальненнях ВСУ під назвою «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними», доведених листом від 24.12.2008 р. Так у розділі Узагальнень «Правові наслідки не відповідності змісту правочину законодавству» йдеться про зміст правочину, а не факти, що свідчать про його виконання.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, та які повинні мати певні обовязкові реквізити (дату та місце складання, назву підприємства, зміст господарської операції, посади осіб, підписи осіб, що дають змогу ідентифікувати осіб, яка брали учать у здійсненні господарської операції).

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88 від 24.05.1995 р. визначено, що первинні документи, в тому числі на паперових носіях, для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назва підприємства, від імені якої складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст господарської операції, посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Всі господарські операції Позивача з ПП «Малахіт 2007» по придбанню товарів оформлені відповідним договором купівлі-продажу, специфікаціями, актами приймання-передачі, податковими накладними (перелік а.с.100-102), відповідачем не спростовується та не заперечується той факт, що податкові накладні складені ПП «Малахіт 2007» оформлені належним чином, всі реквізити, які передбачені пунктами 7.2.1., 7.2.3. Закону України «Про податок на додану вартість», в податкових накладних видраних ПП «Малахіт 2007» присутні, жодних порушень щодо оформлення податкових накладних не виявлено.

Разом з податковими деклараціями з ПДВ за березень травень 2010р. ТОВ «Промтрейд ТПК» було надано до ДПІ в м.Суми реєстр податковий накладних на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту, серед яких податкові накладні ПП «Малахіт 2007». Це означає, що в податковому обліку позивача наявні належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують, що задекларовані в деклараціях показники відповідають дійсності. Крім цього, позивачем надано до суду лист ПП «Малахіт 2007» від 06.09.2010р. (а.с.102) в якому останній зазначає, що підприємство відобразило взаємовідносини з ТОВ «Промтрейд ТПК» у 2010р. в наступному обсязі: березень 2010р. 5486129,26 грн., квітень 2010р. 14830150,00 грн. травень 2010р. 12642000,00 грн. зазначені суми відображені в податкових деклараціях по податку з ПДВ і надані до ДПІ в приморському районі м.Одеса.

Відповідно до п.7.2.4. Закону України «Про податок на додану вартість», право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим платниками податку у порядку передбаченому ст.9 цього Закону.

Податкові накладні були складені юридичною особою ПП «Малахіт 2007», яке зареєстроване платником податку на додану вартість (копія Свідоцтва в справі а.с.105).

Вході перевірки відповідачем були досліджені податкові накладні, видані позивачу підприємством ПП «Малахіт 2007», однак вони не були взяті до уваги в зв'язку з тим, що відповідач вважає правочин, укладений цими сторонами нікчемним, а сплату коштів за ним такою, що не пов'язано з господарською діяльністю позивача. Як зазначалось вище, суд вважає, що виконання договору підтверджується належними доказами. При цьому, в акті перевірки ДПІ в м.Суми не зазначає, що ПП «Малахіт 2007» за відповідні періоди відзвітувався за нульовими показниками, а посилається лише на те, що декларації «прийняті до відома», тобто ПП «Малахіт 2007» звітував до податкового органу і відобразив здійснені операції в податкових зобовязаннях.

Відповідно до ст. 7 п. 7.4 п.п.7.4.1 закону України Про податок на додану вартість податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п. 7.4.5. не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними. Відповідно до п.п.7.5.1 датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до акту перевірки в ході її проведення ніяких зауважень щодо змісту або оформлення податкових накладних відповідачем не зроблено. За таких обставин, суд вважає, що у позивача були підстави для включення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні брухту у ПП «Малахіт 2007» до складу податкового кредиту, що підтверджено належним чином оформленими податковими накладними.

Виходячи з вищевикладеного, працівниками ДПІ в м.Суми в акті перевірки були зроблені передчасні висновки про відсутність у ТОВ «Промтрейд ТПК» законних підстав для включення до податкового кредиту суми 6023799 грн., адже в наявності у останнього є всі необхідні документи, включаючи податкові накладні.

Щодо відсутності товарно-транспортних накладних, то дана обставина не є підставою вважати, що позивач не отримував товар від контрагентів, оскільки в матеріалах справи наявні докази, які спростовують цей факт та підтверджують отримання товару (договори, акти приймання-передачі, Специфікації). Крім цього, вищезазначеним Договором купівлі-продажу (п.2.2.) передбачено, що поставка товару здійснюється «Постачальником» самостійно за свій рахунок. Позивач не відображав витрати на транспортування брухту в складі своїх валових витрат, тому не мав необхідності зберігати товарно-транспортні накладні та не зберігав через великий обсяг документації.

Відносно нікчемності правочину, слід зазначити наступне для встановлення факту порушення правочином публічного порядку відповідно до ст. 228 ЦК України необхідно встановлення наявності на момент укладення такого правочину умислу хоча б у одного з його учасників на порушення публічного порядку. Відповідачем буд-яких доказів наявності такого умислу у позивача або у ПП «Малахіт 2007» не подано. Сама лише відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на переконання суду не свідчить про те, що умови договору його сторонами не виконувались, брухт не переміщувався, оскільки факт виконання договору підтверджується іншими доказами.

Відповідно до ст. 5 п. 5.1 закону України Про оподаткування прибутку підприємств валовими витратами виробництва та обігу є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Відповідно до п.п.5.2.1 п. 5.2 цієї статті до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Суд вважає, що витрати позивача по придбанню брухту у ПП «Малахіт 2007» підтверджені належними первинними документами і правомірно віднесені позивачем до складу валових витрат.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до переконання, що дослідженими в судовому засіданні доказами правомірність повідомлень-рішень, виданих відповідачем не підтверджена і доказів на підтвердження правомірності таких рішень відповідачем не надано. В зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги позивача щодо скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ в м.Суми від 25.01.2011р. №000042314/0/4628 та від 25.01.2011р. №000052314/0/4629, є правомірними, обґрунтованими і. відповідно, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтрейд ТПК" до Державної податкової інспекції в м. Суми про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми від 25.01.2011 р. №000042314/0/4628, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 7526505 грн. 00 коп. та штрафних санкцій у розмірі 1881626 грн. 00 коп.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми від 25.01.2011 р. №000052314/0/4629, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 6023799 грн. 00 коп. та штрафних санкцій у розмірі 1505950 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтрейд ТПК" (40024, м. Суми, вул. Харківська, 22, ідентифікаційний код 33078964) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 03 грн. 40 коп. /три гривні 40 коп./. < Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 24.10.2011 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець