Справа № 826/20314/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м.Київ К/800/57384/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві про визнання дій протиправними, скасування рішення про коригування митної вартості товарів та стягнення надмірно сплачених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт-люкс» звернулося з позовом до Київської регіональної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві, в якому просило визнати незаконними та протиправними дії митниці при винесенні рішення про корегування митної вартості товарів від 16 вересня 2013 року №100250000/2013/600728/2; скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 16 вересня 2013 року №100250000/2013/600728/2 та стягнути з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів у розмірі 11822,98 грн., з яких ввізного мита - 2273,65 грн. та ПДВ - 9549,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірність відмови у прийнятті до оформлення митної декларації та винесення відповідачем рішення про визначення митної вартості товарів за резервним методом, що призвело до надмірної сплати митних платежів. Вказував про надання усіх необхідних документів на підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною контракту щодо ввезених товарів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року, адміністративний позов задоволено; скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості від 16 вересня 2013 року №100250000/2013/600728/2 ; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані безпідставністю коригування митницею митної вартості, оскільки позивачем надано митному органу всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару, та обґрунтованістю вимог щодо скасування рішення про коригування митної вартості. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення надмірно сплачених митних платежів, суди зазначили про їх безпідставність через недодержання позивачем порядку повернення надмірно сплачених митних платежів. В частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними, суди зазначили про їх необґрунтованість.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Київська регіональна митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати повністю, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У касаційній скарзі митниця зазначає про правомірність визначення митної вартості із застосуванням резервного методу, оскаржувані дії щодо коригування митної вартості товарів вважає законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт-люкс» у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 02 квітня 2012 року між компанією «ZHJIANG FIRST GROUP CO., LTD» (продавець) та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «СОФІТ-ЛЮКС» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № SMA16, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар за кількістю, асортиментом і вартістю узгодженими сторонами в інвойсі щодо кожної поставки.

Відповідно до п.п.2.1 п.2 контракту ціни на кожну конкретну партію товару визначені в Інвойсі, встановлені в доларах США.

За даними інвойсу від 30 липня 2013 року № 2013F03А34 на адресу позивача постачався товар - світильники, загальною вартістю - 35056,80 дол. США.

З метою митного оформлення товарів позивачем ТОВ «Софіт-люкс» 16 вересня 2013 року подана до митного органу вантажно-митну декларацію №10025000/2013/070466, за якою задекларовано в режимі «ІМ-40» товар - світильники побутові електричні, які підвішуються або закріплюються на стелі, внутрішні, з комбінованих матеріалів (метал. сплав, пластик), призначені для використання з лампами розжарювання та не містять телерадіоприймачів та/або телерадіопередавачів, (не для використання у вибухонебезпечному середовищі): MIF 010 100W E27 white MIF 012 60W E27 white - 2646шт. Країна виробника CN, торговельна марка Magnum, придбаного за вказаним контрактом, код товару згідно УКТЗЕД - 94051091.

Митна вартість товару задекларована за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем митному органу подано: зовнішньоекономічний контракт від 02 квітня 2012 року № SMA16; додаткову угоду №2 від 02 квітня 2012 року; експертний висновок №В-4962/1; інвойс №2013F03A34 від 30 липня 2013 року, пакувальний лист №2013F03A34 від 30 липня 2013 року; договір про транспортно-експедиторське обслуговування №08/01/2013 від 08 січня 2013 року; декларацію про відповідність продукції вимогам технічних регламентів UA.011.D. 00033-13 від 14 січня 2013 року; сертифікат походження №ССРІТІ30133133 від 16 серпня 2013 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного та радіологічного контролю товару від 14 вересня 2013 року №2730, від 07 серпня 2001 року №2761 та резервну позицію №915 від 26 липня 2001 року.

З посиланням на те, що під час здійснення митного контролю митним органом виявлено, що надані документи містять розбіжності та неповні відомості, а саме: відсутність відомостей про перевізника HD Logistic Management Ltd у транспортних документах (у коносаменті від 07 серпня 2013 року №ZENNLAQB331329 вказано перевізника International Cargo Servise LTD, у CMR від 14 вересня 2013 року №1486 вказано перевізника ООО «Орлов транс сервіс», договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 08 січня 2013 року №08/01/2013 укладено з HD Logistic Management Ltdу, згідно поданих документах встановлено, що виробником товару виступає фірма «NINGBO JANGBEEI ELEX IMP EXP CO LTD», а контракт від 02 квітня 2012 року №SMA 16 укладено з підприємством JHEJIANG FIRSD GROUP CO LTD, в той же час ТОВ «Софіт-Люкс» заявляє у митній декларації, що поставка товарів здійснюється згідно з контрактом від виробника товару), митницею запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: додатки до зовнішньоекономічного договору; якщо здійснювалось страхування - страхові документи; виписку з бухгалтерської документації; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару.

16 вересня 2013 року позивачем надані додаткові документи, а саме: коносамент ZENNLAQB331329 від 07 серпня 2013 року, CMR 1486 від 14 вересня 2013 року; рахунок-фактура на транспортно-експедиційні послуги НК0981 від 16 вересня 2013 року; довідка про транспортні витрати та відсутність страхування б/н від 10 вересня 2013 року; сторінки каталогу виробника; прайс-лист від виробника та продавця; виписка з бухгалтерської документації від 16 вересня 2013 року; лист 11/2-10.10/15938-ЕП від 13 грудня 2010 року; лист перевізника б/н від 16 вересня 2013 року.

16 вересня 2013 року Київською регіональною митницею прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №100250000/2013/600728/2, яким митну вартість товару визначено за резервним методом.

У 33 графі рішення зазначено, що митна вартість визначена із застосуванням методу №6 (резервний метод), з урахуванням вимог ст.64 Митного кодексу України та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (МД №100250000/2013/074698 від 22 жовтня 2013 року, рішення №100250000/2013/600869/2 від 22 жовтня 2013 року). Попередні методи не застосовані: метод 1 - відповідно до вимог частини 2 статті 58 Митного кодексу України; методи 2, 3 - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари; методи 4, 5 - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ч.ч.1 - 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення митної вартості товарів за основним методом. Неподання декларантом витребуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Позивачем подано відповідачу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначення митної вартості за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, які б свідчили про неправильне визначення митної вартості, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару або відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

За вказаними обставинами суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо скасування рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2013 року №100250000/2013/600728/2.

Також, колегія суддів погоджується з судами першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Софіт-Люкс» про стягнення з Державного бюджету сум надмірно сплачених коштів у розмірі 11822,98 грн., з яких: ввізне мито - 2273,65 грн. та ПДВ - 9549,33 грн., у зв'язку з недотриманням порядку повернення надмірно сплачених митних платежів.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді