Справа № 2а-0770/82/12
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2013-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2a-0770/82/12
рядок статзвіту -8.2.3
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2013 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд

у складі колегії: головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

суддів: Гаврилко С.Є. та Рейті С.І.,

з участю секретаря судового засідання - Гринюка І.В.,

з участю сторін та осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача - Терпак О.В.,

представника відповідача 1 - Савицького С.І.,

представник відповідача 2 не з'явився,

представник відповідача 3 не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоресурси» до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області, Державної податкової адміністрації у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України 29 березня 2013 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 02 квітня 2013 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоресурси» (далі - позивач) звернулося у Закарпатський окружний адміністративний суд з позовною заявою до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області (далі - відповідач 1), Державної податкової адміністрації в Закарпатській області (далі - відповідач 2), Державної податкової служби України (далі - відповідач 3), в якій просить: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «П» від 06.10.2011 року за № ; 2) скасувати рішення Державної податкової адміністрації в Закарпатській області про результати розгляду скарги вих. № 2952/10/25-044 від 23.11.2011 року; 3) скасувати рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги вих. № 8158/6/10-2415 від 23.12.2011 року.

19 грудня 2012 року у судовому засіданні представником позивача було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, та в остаточній їх редакції позивач просив: скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області за № від 06.10.2011 року (том І, а.с.111-112).

У судовому засіданні представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечив проти позову з мотивів наведених у письмових запереченнях від 14.02.2012 року за № 740/10/10-011 (том І, а.с.74-77). Вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача 1, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить наступного висновку.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоресурси» 12 січня 1999 року зареєстровано Ужгородською районною державною адміністрацією Закарпатської області, як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 966409 та довідкою АА № 450217 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (том І, а.с.6,7).

Судом встановлено, що відповідачем 1 було проведено камеральну перевірку податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоресурси» з податку на прибуток підприємств за ІІ квартал 2011 року.

На підставі проведеної перевірки та виявлених порушень, відповідачем 1 складено акт від 23.09.2011 року за № 1098/15-01/30257374 (том І, а.с.8,9).

Згідно акту за результатами камеральної перевірки встановлено завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 23 509 278,00 грн. внаслідок чого порушено п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень та п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України в частині перенесення від'ємного значення, отриманого за 2010 рік, при складанні декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року.

Судом встановлено, що 30 вересня 2011 року позивачем було подано заперечення за № 556 до акту камеральної передвіки податкової звітності з податку на прибуток, що складений Ужгородською міжрайонною державною податковою інспекцією 23 вересня 2011 року за № 1098/15-01/30257374 (том І, а.с.10).

Згідно вищезазначених заперечень позивач просив відповідача 1 переглянути висновку акту в частині зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року у розмірі 23 509 278,00 грн. та визнати правильність визначення підприємством об'єкту оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2011 року на ім'я генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоресурси» відповідачем 1 було направлено лист за № 4933/10/15-022 «Про надання відповіді» (том І, а.с.12,13).

Згідно вищезазначеного листа висновки акту залишено без змін.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2011 року Ужгородською міжрайонною державною податковою інспекцією у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «П» за № (том І, а.с.15).

Вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням від 06.10.2011 року № зменшено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 23 509 278,00 грн. внаслідок встановленого порушення п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень та п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України. Окрім цього, відповідачем 1 складено розрахунок розміру зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування та суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до податкового повідомлення-рішення форми «П» від 06.10.2011 року за № (том І, а.с.14).

Судом встановлено, що позивачем 19 жовтня 2011 року подано скаргу за № 590 до Державної податкової адміністрації в Закарпатській області на податкове повідомлення-рішення форми «П» від 06.10.2011 року (том І, а.с.17,18).

Та того ж самого дня повідомлено Ужгородську міжрайонну державну податкову інспекцію про оскарження податкового повідомлення-рішення форми «П» від 06.10.2011 року № (том І, а.с.19).

Судом встановлено, що 04 листопада 2011 року відповідачем 2 направлено на ім'я Генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоресурси» рішення про продовження строку розгляду скарги до 19 грудня 2011 року (том І, а.с.20).

Судом встановлено, що 23 листопада 2011 року Державною податковою адміністрацією в Закарпатській області прийнято рішення про результати розгляду скарги за № 2952/10/25-044 (том І, а.с.21,22).

Згідно вищезазначеного рішення податкове повідомлення-рішення форми «П» від 06.10.2011 року № було залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Судом встановлено, що 30 листопада 2011 року товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоресурси» було подано скаргу за № 729 до Державної податкової служби України на податкове повідомлення-рішення форми «П» від 06.10.2011 року № , рішення про результати розгляду скарги № 2952/10/25-044, прийняте Державною податковою адміністрацією у Закарпатській області 23 листопада 2011 року (том І, а.с.25-27). Того ж дня позивач також повідомив про оскарження вищезазначених рішень Ужгородську міжрайонну держану податкову інспекцію та Державну податкову адміністрацію у Закарпатській області своїми листами за №№ 730,731 (том І, а.с.23,24).

Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року Державною податковою службою України було прийнято рішення за № 8158/6/10-2415 про результати розгляду скарги, яке було фактично одержано позивачем 28 грудня 2011 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції підприємства (том І, а.с.29,30).

Згідно вищезазначеного рішення податкове повідомлення-рішення форми «П» від 06.10.2011 року № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Отже після закінчення адміністративної процедури оскарження податкового повідомлення-рішення позивач скористався своїм правом звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Судом встановлено, що зменшення податковим повідомленням-рішення форми «П» від 06.10.2011 року № суми від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 23 509 278,00 грн. здійснено на підставі акт перевірки від 23.09.2011 року за № 1098/15-01/30257374, яким виявлено порушення п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

У відповідності до вимог п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України передбачено, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого кварталу 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Зокрема, на сторінці 2 акту перевірки № 1401/15-01/30257374 Ужгородською міжрайонною державною податковою інспекцією, зроблено висновок, що до складу другого кварталу 2011 року включається виключно від'ємне значення об'єкту оподаткування отримане суб'єктами господарювання за результатами здійснення господарської діяльності за перший квартал 2011 року без урахування від'ємного значення об'єкту оподаткування, що увійшов до складу першого кварталу 2011 року з 2010 року.

Даний висновок податкового органу є помилковим з наступних підстав.

Загальний механізм обліку податкових зборів регулює п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України, згідно якого якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

У 2011 року п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України застосовують з особливостями, викладеними у п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, тобто: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

У першому кварталі 2011 року сума збитків з податку на прибуток, які утворилися станом на 01.01.2010 року, та збитки, які утворилися у 2011 році, включаються до складу валових витрат першого календарного кварталу 2011 року та відповідно, стають від'ємним значенням 1 кварталу 2011 року.

У відповідності до вимог статті 6.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» за № 283/97-ВР від 22.05.1997 року, сума від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року включається до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року, та відповідно, стає витратами першого календарного кварталу. Дана норма відповідає положенням п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

У формі Декларації з податку на прибуток, що застосовується із ІІ кварталу 2011 року показник рядка 06.6 сформульовано як «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємного значення рядка 07) Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування першого за перший квартал 2011 року».

Від'ємне значення об'єкту оподаткування першого кварталу 2011 року відображено у рядку 08 Декларації з податку на прибуток, форму якої було затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003 року за № 143. При цьому показник рядку 04.9 «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року», в якому було відображено збитки 2010 року, враховується при визначенні об'єкта оподаткування у рядку 08 декларації.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що жодних законодавчих обмежень щодо включення до податкової декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року від'ємного значення об'єкта оподаткування, сформованого за підсумками І кварталу 2011 року з урахуванням збитків минулих періодів, не існує.

З урахуванням правової позиції Вищого адміністративного суду України викладеної в інформаційному листі від 13 вересня 2012 року № 2019/12/13-12 з приводу застосування положень Податкового кодексу України при визначенні від'ємного значення податку на прибуток у 2011 році, слід зазначити, що висновком суду касаційної інстанції є чітке юридичне тлумачення абзацу третього підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України в системному взаємозв'язку із абзацом другим цього ж пункту щодо застосування правової норми пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України під час розгляду податкових спорів (том ІІ, а.с.57-62).

Поняття «Від'ємне значення, отримане в першому кварталі 2011 року» - це від'ємне значення, отримане як розрахунок значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року на підставі норм чинного на час проведення розрахунку податкового законодавства. Відповідний розрахунок передбачає урахування у складі валових витрат першого кварталу 2011 року також і сум від'ємного значення об'єкта оподаткування за попередні податкові періоди.

До складу «валових витрат першого кварталу 2011 року» підлягали включенню всі суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток - як ті, що утворилися станом на 01 січня 2010 року, так і ті, суми від'ємного значення, що виникли протягом 2010 року.

До складу «валових витрат другого календарного кварталу 2011 року» підлягає включенню сума від'ємного значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року, яка, у свою чергу, розраховується з урахуванням у складі валових витрат першого календарного кварталу 2011 року сум від'ємного значення, що утворилися станом на 01 січня 2010 року, а також тих, що виникли протягом 2010 року.

Вищезазначені висновки Вищого адміністративного суду України ґрунтуються на положенням податкового законодавства, а саме:

- нормах Закону України від 28.12.94 N 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», чинних до 1 квітня 2011 року, які визнані достатньою правовою підставою для здійснення розрахунку об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року з урахуванням у складі валових витрат цього періоду всієї суми від'ємного значення об'єкта оподаткування, що виникло у 2010 році;

- нормах Податкового кодексу України (пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення») щодо правомірності дій платника податку ураховувати від'ємне значення об'єкта оподаткування за підсумками першого кварталу 2011 року до витрат другого, а не першого кварталу звітного податкового року, що пов'язано з особливістю застосування у 2011 році пункту 150.1. статті 150 Податкового кодексу України з огляду на те, що розділ III Податкового кодексу України набув чинності з 1 квітня 2011 року, тобто починаючи з другого кварталу 2011 року;

- ні Закон України від 28.12.94 року N 334/94-ВР, ні Податковий кодекс України не передбачають можливості обмежити формування витрат другого кварталу 2011року лише тими сумами від'ємного значення, які виникли як результат діяльності саме першого кварталу 2011 року, без урахування непогашених наростаючим підсумком сум від'ємного значення попередніх податкових періодів.

Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі наголошує про необхідність дослідження достовірності даних податкового обліку платника податків щодо формування від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток при вирішенні податкових спорів, пов'язаних із застосуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

З огляду на вищевикладене та у підтвердження правомірності дій позивача щодо формування сум від'ємного значення у попередніх звітних періодах, наявні в матеріалах справи належні та допустимі наступні докази:

- копія акту перевірки, складеного відповідачем 23.09.2011 року за № 1098/15-01/30257374 за результатами перевірки господарської діяльності позивача за період з 01.07.2008 року по 30.09.2010 року разом із копією Декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік разом із пояснювальною запискою щодо коригування сум збитків за наслідками даної перевірки згідно вищевказаного Акту;

- зведена бухгалтерська довідка витрат позивача у період з 01.10.2010 року по 30.06.2011 року (включно 2 квартал 2011 року) разом із завіреними копіями документів у підтвердження формування значних сум витрат з ведення поточної діяльності Товариства.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що від'ємне значення з податку на прибуток у позивача за 2 квартал 2011 року включає від'ємне значення об'єкта оподаткування за 1 квартал 2011 року в розмірі 23 509 278 гривень, визначеного на підставі чинних до 1 квітня 2011 року норм Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», та складається з наступних сум:

- 17 338 216,00 грн., яка складається: 17 390 289,60 грн. - 80% від збитків. задекларованих за 2009 рік відповідно до декларації та уточнень до неї із загальної суми 21 737 862 грн. (13 106 235 грн. згідно рядка 11 Декларації з податку на прибуток за 2009 рік + 8 631 627 грн. згідно рядка 4 Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок), які були повністю перевірені та в цій частині підтверджуються актом перевірки від 23.12.2010року. За «мінусом» 52 073,60 грн. - 80% від суми збитків, визначених відповідачем за наслідками проведеної документальної перевірки згідно Акту перевірки від 23.12.2010року (стор.18) за 2009 рік у загальній сумі 65087,00 грн., з яких 13 018,00 грн. (20%) - ураховано у Декларації з податку на прибуток за 2010 рік, згідно Пояснюючої записки до неї;

- 6 171 062,00 грн. - залишок збитків 2010 року, задекларованих за 12 місяців2010 року та відображених у рядку 11 Декларації з податку на прибуток за 2010 рік (з урахуванням коригувань згідно Акту перевірки від 23.12.2010 року, вказаних у Пояснюючій записці до Декларації за 2010 рік, що додається).

Отже, наведені доводи у сукупності із письмовими запереченнями відповідача 1, свідчать про те, що відповідач 1 не заперечує достовірність задекларованих сум від'ємного значення об'єкта оподаткування, а лише не погоджується з порядком відображення таких у 2 кварталі 2011 року з наростаючим підсумком за попередні звітні періоди.

Аналіз приписів ст.6 та ст.22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, наказу ДПА України від 28 лютого 2011 року N 114 про затвердження Форми податкової декларації з податку на прибуток підприємства, що використовувалася платниками податку починаючи з другого кварталу 2011 року, вказує на то, що до складу витрат другого календарного кварталу 2011 року підлягають включенню від'ємне значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року, а розрахунок суми від'ємного значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року здійснюється без будь-яких обмежень сум від'ємного значення, що утворилися станом на 1 січня 2010 року та тих, що виникли протягом 2010 року, та які не були погашені наростаючим підсумком протягом попередніх звітних періодів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений конституційно принцип законності також міститься і в п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України, згідно з яким посадові особи контролюючих органів зобов'язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Керуючись ст.ст.11, 17, 94, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зменшені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоресурси» до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області, Державної податкової адміністрації у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області від 06.10.2011 року № .

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Іванчулинець Д.В

Судді Гаврилко С.Є.

Рейті С.І.