Справа № 826/7516/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7516/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2015 року 10:35 № 826/7516/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Євроформат»

до

Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про

визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Євроформат» (надалі – позивач або ТОВ «Завод Євроформат») з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі – відповідач або ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що висновки, якими керувався контролюючий орган при винесенні оскаржуваних рішень, не відповідають дійсним обставинам справи. При цьому, за твердженнями останнього, ТОВ «Завод Євроформат», хоча із запізненням та все ж таки подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2014 року.

У судове засідання 13.07.2015 року з’явилися представники сторін.

Представник позивача у вказаному судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено про правомірність оскаржуваних рішень, прийнятих у зв’язку з виявленими під час перевірки ТОВ «Завод Євроформат» порушеннями положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» в частині несплати єдиного внеску за липень 2014 року.

Суд у судовому засіданні 13.07.2015 року за згодою сторін на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання ТОВ «Завод Євроформат» норм чинного трудового та податкового законодавства України в частині оформлення трудових відносин та з питань повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року, за результатами якої складено акт №1397 від 19.12.2014 року (надалі – акт перевірки).

Як вбачається зі змісту вищезазначеного акту перевірки, контролюючим органом встановлено, що у липні 2014 року за даними платника кількість працівників складала « 0», суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, за даними звіту складає « 0,00», а за даними перевірки – « 113» та « 405 578,31» відповідно, з огляду на що, а також у ході проведення перевірки відомостей по заробітній платі, табелів робочого часу, наказів по особовому складу підприємства, відібраних пояснень працівників щодо оформлення трудових відносин по оплаті праці, книги виходу на роботу, інших додатково отриманих до перевірки документів та податкової інформації, встановлено відхилення суми заробітної плати, на які нараховується єдиний податок, у розмірі 405 578,31 грн., у зв’язку з чим за результатами перевірки встановлено заниження суми єдиного внеску в розмірі 38,57%, 8,41%; договору ЦПХ – 34,7%, в т.ч. дні тимчасової непрацездатності – 33,2% за період липень 2014 року на суму 148 921,51 грн., а також заниження сум єдиного внеску в розмірі 3,6% за період липень 2014 року на суму 14 473,37 грн.

Крім того, у ході перевірки виявлено несвоєчасне подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2014 року, а саме: термін подачі звітності – 20.08.2014 року, звіт поданий 15.12.2014 року.

На підставі викладеного перевіряючими зроблено висновок про наступні порушення ТОВ «Завод Євроформат»:

- п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиного соціального внеску на загальну суму 163 394,88 грн.

- пп. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VІ.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ «Завод Євроформат» подало до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві заперечення на вказаний акт, за результатами розгляду яких відповідач листом від 12.01.2015 року №179/10/26-54-17-06-26 повідомив про залишення висновків останнього без змін.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями, позивач скористався правом на адміністративне (досудове) оскарження останніх, за результатами чого рішенням Головного управління ДФС у м. Києві про результати розгляду первинних скарг від 02.03.2015 року №3383/10/26-15-10-08-16 та рішення ДФС України від 26.03.2015 року №6359/6/99-99-10-01-07-15 про результати розгляду скарг останні залишено без змін, а скарги – без задоволення.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі – Закон №2464-VI).

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі – єдиний внесок) – консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок та подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (п.п. 1 та 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI).

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 11 ст. 9 Закону №2464-VI).

В свою чергу, згідно ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску (п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI).

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів (абз. 4 ч. 14 ст. 25 Закону №2464-VI).

На виконання положень Закону №2464-VI наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року №455 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі – єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів (надалі – Інструкція №455), яка набрала чинності 01.10.2013 року та втратила чинність 29.05.2015 року, тобто діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, у відповідності до п. 4.9 Інструкції №455, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Згідно п. 6.3 Інструкції №455, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб – підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску або актом про суми розбіжностей щодо сум доходу (прибутку), заявлених у звітності до органу доходів і зборів та задекларованих у річній податковій декларації фізичними особами – підприємцями чи особами, які забезпечують себе роботою самостійно, або повідомленням-розрахунком на всю суму донарахованого єдиного внеску.

Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника – юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника – фізичної особи) (п. 6.4 Інструкції №455).

В свою чергу, приписами п. 2.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року №454 (надалі – Порядок №454), який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин, звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік в органах доходів і зборів в один із таких способів: засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством; на паперових носіях, завірених підписом керівника страхувальника та скріплених печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації; на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не більше п'яти.

Звіт, надісланий поштою, не вважається поданим.

У силу п. 3.1 Порядку №454, страхувальники, крім зазначених у пунктах 3.5, 3.6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пункті 3.2 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО – підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у частині подання звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до органів доходів і зборів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.

Звітним періодом є календарний місяць.

Як було зазначено вище, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень слугував факт виявлення контролюючим органом того, що у липні 2014 року за даними платника кількість працівників складала « 0», суми заробітної плати, на які раховується єдиний внесок, за даними звіту складає « 0,00», а за даними перевірки – « 113» та « 405 578,31» відповідно, з огляду на що, встановлено заниження ТОВ «Завод Євроформат» суми єдиного внеску в розмірі 38,57%, 8,41%; договору ЦПХ – 34,7%, в т.ч. дні тимчасової непрацездатності – 33,2% за період липень 2014 року на суму 148 921,51 грн., а також заниження сум єдиного внеску в розмірі 3,6% за період липень 2014 року на суму 14 473,37 грн.

Крім того, у ході перевірки виявлено несвоєчасне подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2014 року, а саме: термін подачі звітності – 20.08.2014 року, звіт поданий 15.12.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Завод Євроформат» засобами електронного зв’язку 15.12.2014 року подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2014 року, що не заперечувалося особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до вказаного вище звіту за липень 2014 року, ТОВ «Завод Євроформат» визначено загальну суму єдиного внеску, що підлягає сплаті, всього у розмірі 163 392,26 грн.

При цьому, позивачем, у відповідності до наявної у матеріалах справи виписки з банківського рахунку позивача (з відмітками банку), окремими платежами 21.07.2014 року та 06.08.2014 року сплачено єдиний внесок із зазначенням у призначенні платежу «за липень 2014 року» у розмірі 163 226,69 грн., що також підтверджується наявною у матеріалах справи копією картки платника єдиного внеску, наданої відповідачем на вимогу суду,

Водночас, слід зазначити, що, враховуючи п. 6.10 Інструкції №455, згідно положень якого за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення, а у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення, згідно картки платника єдиного внеску, наявної у матеріалах справи, за ТОВ «Завод Євроформат» не обліковувалося заборгованості станом на 21.07.2014 року та 06.08.2014 року, тобто на дні сплати останнім єдиного внеску за липень 2014 року, відтак, дані платежі не могли бути використані відповідачем для погашення недоїмки, яка виникла за попередні періоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що фактично ТОВ «Завод Євроформат» сплачено єдиний внесок за липень 2014 року у розмірі 163 226,69 грн., а тому висновки відповідача, викладені в акті перевірки щодо несплати останнім єдиного внеску за вказаний період у повному обсязі, не відповідає дійсним обставинам справи.

Разом з тим, суд вважає безпідставним неврахування відповідачем відомостей, задекларованих ТОВ «Завод Євроформат» у звіті за липень 2014 року, поданого 15.12.2014 року, з посиланням на п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України, з огляду на наступне.

Так, п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 8 Закону №2464-VI, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування – Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З огляду на наведені вище положення вбачається, що забороняється під час проведення документальних планових та позапланових перевірок подання уточнюючих розрахунків до поданих раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Натомість, позивачем 15.12.2014 року (під час проведення перевірки, яка розпочата 08.12.2014 року) подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2014 року, а не уточнення (зміни) до останнього.

Крім того, суд звертає увагу, що положеннями ч. 1 ст. 26 Закону №2464-VI окремо передбачена відповідальність посадових осіб платників єдиного внеску за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску, яка є належною мірою відповідальності за несвоєчасну подачу ТОВ «Завод Євроформат» звіту за липень 2014 року.

Таким чином, враховуючи факт сплати позивачем єдиного внеску за липень 2014 року у розмірі 163 226,69 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією картки платника єдиного внеску, а також враховуючи прийняття контролюючим органом звіту ТОВ «Завод Євроформат» про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2014 року, поданого 15.12.2014 року, що підтверджується змістом акту перевірки, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо донарахування ТОВ «Завод Євроформат» єдиного соціального внеску на загальну суму 163 394,88 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок