Справа № 826/3131/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3131/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Степанюка А. Г., Шурка О.І.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про:

- визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо відмови у повернення надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб в розмірі 28 200,00 грн.;

- визнання протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неподання висновку про повернення надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- зобов'язання Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення ОСОБА_2 надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб в розмірі 28200,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року позов задоволено частково:

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо відмови у поверненні ОСОБА_2 надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб в розмірі 28 200 грн. за заявою від 03.07.2014 року.

Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неподання висновку про повернення ОСОБА_2 надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб до відповідного органу державної казначейської служби.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.07.2014 року з урахуванням висновків суду у даній справі.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В засідання з'явились учасники процесу.

Представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану постанову суду.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав вірну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2011 року ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу здійснила продаж квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Свідоцтвом про право власності на квартиру, виданого позивачу 31.01.2008 року Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), посвідчено, що квартира загальною площею 104,50 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1, належала на праві приватної власності ОСОБА_2 з 30.01.2008 року.

Під час укладення зазначеного договору купівлі-продажу від 21.09.2011 року ОСОБА_2 був сплачений податок на доходи фізичних осіб у розмірі 28 200 грн., що підтверджується квитанцією банку від 21.09.2011 року № 1193602.

03.07.2014 року разом з податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2011 рік ОСОБА_2 подала до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві письмову заяву від 03.07.2014 року про повернення на її користь помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна при продажі вищевказаної квартири.

Своїм листом від 11.09.2014 року № 3834/х/26-59-17-04-31 ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, правонаступницею якої наразі є ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, відмовила ОСОБА_2 у поверненні надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб в сумі 28 200 грн., обґрунтовуючи тим, що вказана сума коштів була сплачена позивачем з продажу п'ятої по черговості продажу квартири (ІІІ квартал 2011 року) протягом звітного року, яка перебувала у її власності понад три роки, а тому не підлягає поверненню.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у поверненні надміру (помилково) сплаченого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28 200 грн., викладеної у листі від 11.09.2014 року № 3834/х/26-59-17-04-3, позивач звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та ГУ ДКС України в Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправною та скасування відмови, що викладена у листі від 11.09.2014 року № 334/х/26-59-17-04-3, стягнення з Державного бюджету України надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28 200 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2014 року у справі № 826/15538/14 позов ОСОБА_2 задоволений частково, а саме: визнано протиправною та скасовано відмову ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві у поверненні надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28 200 грн., викладену в листі від 11.09.2014 року № 334/х/26-59-17-04-3, та відмовлено у решті позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 року у справі № 826/15538/14 дану постанову було скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 з мотивів обрання нею неправильного способу захисту.

Разом з тим, у вказаній постанові суду апеляційної інстанції від 22.01.2015 року були відображені висновки про те, що: «дохід отриманий ОСОБА_2 в розмірі 564 000 грн. 00 коп. за продаж п'ятої по черговості продажу квартири (ІІІ квартал 2011 року) протягом звітного року розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка перебувала у її власності понад три роки, відповідно до п. 172.1 ст. 172 Податкового кодексу України, оподаткуванню не підлягає».

З урахуванням наведених вище висновків Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/15538/14 ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 15 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (пункт 1).

Згідно з пп. 16.1.2 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Ст. 163 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями ст. 172 - 173 цього Кодексу.

Відповідно до п. 172.1 ст. 172 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної ст. 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Згідно п. 172.2 ст. 172 ПК України, дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об'єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об'єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 167.2 ст. 167 ПК України визначено, що ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

Відповідно до п. 172.3 ст. 172 ПК України, дохід від продажу об'єкта нерухомості визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об'єкта, розрахованої органом, уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до закону.

Для цілей цієї статті під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об'єкти нерухомості, крім їх успадкування та дарування (п. 172.8 ст. 172 ПК України).

З огляду на зазначені вимоги ПК України слідує, що у випадку коли платник податків протягом звітного періоду продає більш як один об'єкт нерухомості, що перебуває у його власності понад три роки, дохід від їх продажу буде оподатковуватись. Водночас, якщо протягом звітного періоду платником податків буде здійснено продаж декількох об'єктів нерухомого майна, а саме: декілька об'єктів, які перебувають у власності платника менше трьох років та один об'єкт, що перебуває у його власності понад три роки, то оподатковуватись буде лише дохід від продажу об'єктів нерухомості, що перебувають у його власності менше трьох років.

З матеріалів справи вбачається, що відчужена позивачем в 2011 році квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, попередньо перебувала у його власності з 30.01.2008 року, тобто, понад три роки.

Дані фактичні обставини визнаються сторонами та були встановлені також під час розгляду судами першої та апеляційної інстанції іншої адміністративної справи № 826/15538/14, а тому, у силу норм ч. 1 ст.72 КАС України, не підлягають доведенню в межах судового розгляду даної справи.

Право платника на повернення надміру сплачених сум податків та зборів передбачено п.п 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 названого Кодексу.

Порядок зарахування наявних у платника податків переплат в рахунок інших платежів встановлений у п. 43.1 ст. 43 ПК України, де зазначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.2 ст. 43 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Пунктом 43.3 ст. 43 ПК України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п. 43.4 ст. 43 ПК України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, з поданням описаної вище заяви від 03.07.2014 року разом з податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2011 рік, де сказана сума коштів, що підлягає поверненню, позивачем були виконані вимоги законодавства щодо ініціювання процедури повернення надміру сплачених коштів по податку на доходи фізичних осіб із визначенням способу повернення таких коштів на банківський рахунок.

Згідно з п. 43.5 ст. 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Враховуючи встановлений у судовому процесі факт звернення позивача до податкового органу із заявою про повернення надміру сплаченого податку та неподання податковим органом до органу державного казначейства висновку про повернення позивачам сум надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно часткового задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: А.Г. Степанюк

О.І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено 28.07.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Шурко О.І.

Степанюк А.Г.