Справа № 2036/2-а-5629/11
Суддя: Карімов І. В.
Дата ухвалення: 2013-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2036/2-а-5629/11
ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А Справа № 2036/2-а-5629/2011

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2012 року Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Карімов І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Харкова при ГУМВС України в Харківській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

22 липня 2011 року ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з адміністративною позовною заявою до прапорщика міліції ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач), про скасування, як незаконно винесеної, постанови серії АХ1 № 230221 від 17 липня 2011 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відносно нього відповідачем 17 липня 2011 року був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої він 17 липня 2011 року близько 16 години 44 хвилини по проспекту Московському м. Харкова, керував автомобілем «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, зі швидкістю 82 км/год., цим перевищив допустиму швидкість руху на 22 км/год., чим порушив пункти 12.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього відповідачем був накладений штраф у розмірі 260 грн. Позивач вважає, що з його боку ніяких порушень правил дорожнього руху не було, та зазначає, що рухався на вищевказаному автомобілі з допустимою швидкістю у щільному потоці автотранспорту, і через це не міг перевищити швидкість. Швидкість його автомобіля на той час складала близько 60 км/год. Після цього його зупинили працівники ДАІ, та пояснили, що він порушив ПДР, а саме перевищив допустиму швидкість руху на 22 км/год., що нібито підтверджується приладом «Беркут», працівник ДАІ склав відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу на суму 260 грн.

При складанні постанови про адміністративне правопорушення працівниками ДАІ були порушені процесуальні норми КУпАП. Тому, він не погоджується із застосуванням до нього адміністративне стягнення, але також не може не вказати на порушення процесуального характеру, які теж мали місце при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом. Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначаються цим кодексом та іншими законами України. Ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, та користуватися іншими правами. Крім того інспектором ДПС не було враховано положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП. Згідно ч. 1 ст. 104 КАСУ до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин. Суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом. П. 1 ч. 3 ст. 105 КАСУ передбачено, що адміністративний позов має містити вимоги про скасування або визнання не чинним рішенням відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З зазначених підстав позивач просить скасувати постанову серії АХ1 № 230221 від 17 липня 2011 року по справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У судове засідання позивач надав клопотання про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач субєкт владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин і без повідомлення ним про причини неприбуття у судове засідання не зявився, тому, у відповідності до вимог частин четвертої та шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини.

Виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Згідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак, всупереч даним вимогам, відповідачем суду не надано ні заперечень до позову, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної їм постанови та накладення штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, без посилань на норми ст. ст. 34, 36 КУпАП. Згідно до ч. 2 ст. 34 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення. Зазначені вимоги відповідачем не виконані.

Крім того, відповідачем при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення не було враховано положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З зазначених правових підстав, суд скасовує постанову серії АХ1 № 230221 в справі про адміністративне правопорушення від 17 липня 2011 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за відсутністю в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, як таких, що знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 6-9, 10-12, 17, 41, ч. 2 ст. 71, 104-107, 128, 158-163, 167, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 256, 268, 287, 288, 289, 292, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Харкова при ГУМВС України в Харківській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити в повному обсязі.

Постанову серії АХ1 № 230221 в справі про адміністративне правопорушення від 17 липня 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн. скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: