Справа № 2603/3948/12
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2012-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/2603/557/12
Справа №2603/3948/12
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2021 року

м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

при секретарі: Величко Л.П., Самойлової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про: зобов'язати управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок належної йому пенсії відповідно до статей 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 календарний рік; зобов'язати управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва зарахувати підземний трудовий стаж в розмірі повних шістнадцять років; зобов'язати управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повернути йому недоотримані суми пенсій з моменту призначення, а саме з грудня 2006 року по квітень 2012 року; та стягнути на його користь судові витрати по справі - 1500 грн. сума витрат на правову допомогу, 32,19 грн. суму сплаченого судового збору.

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він, звернувся в грудні 2006 року до відповідача з заявою про призначення йому пільгової пенсії відповідно до списку № 1, відповідно до поданої заяви йому була призначена пенсії. Він неодноразово звертався до УПФУ в Деснянському районі м. Києва про проведення перерахунку вказаної пенсії. УПФУ в Деснянському районі м. Києва було зроблено перерахунок пенсії, але із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу по Україні за 2007 рік, а не за 2010 рік, тобто застосувало розмір середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік, а не за попередній 2010 р., що передує року звернення, як передбачено законом. Вважає, що застосування показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу по Україні за 2007 рік є неправомірним, оскільки суперечить вимогам ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, йому не враховано період роботи по списку №1 з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року, з підстав того, що ним не було подано повний пакет документів, для підтвердження пільгового періоду роботи. Вказані дії відповідача вважає також незаконними, оскільки всі необхідні документи відповідачу було надано.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги уточнили, просили суд: зобов'язати управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок належної йому пенсії відповідно до статей 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 календарний рік; зобов'язати управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повернути йому недоотримані суми пенсій з моменту призначення, а саме з грудня 2006 року по квітень 2012 року; та стягнути на його користь судові витрати по справі - 1500 грн. сума витрат на правову допомогу, 32,19 грн. суму сплаченого судового збору з вищенаведених підстав та суду пояснили. Що про не зарахування стажу підземних робіт в період з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року позивач дізнався випадково, після того коли почув із засобів масової інформації - розмір мінімальної пенсії осіб з аналогічним стажем підземних робіт в 2012 році та відразу звернувся до відповідача з вимогою надати відповідь та роз'яснити підстави розміру його пенсії. Після чого він дізнався, що у нього відсутні підстави для здійснення перерахунку, оскільки він не надав довідки про підтвердження наявного у нього трудового стажу. На час розгляду справи в суді, відповідачем здійснено перерахунок трудового стажу підземних робіт - 16 років 11 днів.

Представник відповідача - УПФУ в Деснянському районі м. Києва просив суд в позовних вимогах ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі, пояснивши, що пенсія нараховується у відповідності з уточнюючою довідкою підприємства, також в трудовій книжці ОСОБА_1 не зазначено, що він працював на підземних роботах. Після подання ним необхідних довідок - перераховано стаж підземних робіт та визначено його в розмірі 16 років 11 днів. Щодо застосування показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу по Україні за 2007 рік, вважає дії управління законними та такими, що в повній мірі відповідають вимогам закону. Також, зазначив, що за минулий час виплатити недоплачену пенсію позивачу не вбачає підстав, оскільки всі дії управління є законними та як нарахування пенсії так і її перерахунок є правомірними.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 20 грудня 2006 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію, що підтверджується пенсійним посвідченням позивача.

В 2011 році позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, як працюючому пенсіонеру, згідно ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій працюючим пенсіонерам, у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється пунктом 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями). Вказана норма закону передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Наведена редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналізуючи відновлену (діючу) норму абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії. При цьому колегія суддів зазначає, що термін "обчислення пенсії" у правовому розумінні тотожний терміну "призначення пенсії", а не перерахунку.

Виходячи з наведеного при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв'язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене.

Правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями.

Згідно змісту вищенаведених норм законів правила частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з наведеного середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії. Тобто під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходи) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

Враховуючи наведене правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік відсутні, показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

З урахуванням встановлених судом обставин в цій частині позовних вимог необхідно відмовити з підстав його необґрунтованості.

З 20.12.2006 року позивачу було призначено пенсію відповідно до п. «а»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 був не зарахований період роботи з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року, про що позивач не знав та не міг знати, що відповідачем було зарахована лише частина стажу підземних робіт, оскільки ним було подано всі необхідні документи.

В 2012 році ОСОБА_1, після отриманої з засобів масової інформації даних щодо мінімального розміру пенсії шахтарів з аналогічним стажем роботи під землею, звернувся до УПФУ в Деснянському районі м. Києва щодо роз'яснення підстав неотримання пенсії в розмірі, яку він вважає за потрібне - та дізнався, що період роботи з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року за списком №1 йому не зараховано, оскільки відсутня підтверджуюча довідка.

З заявою про зарахування до його пільгового стажу за списком №1 періоду роботи з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року, у зв'язку з безпідставним не зарахуванням цього періоду, він звернувся до УПФУ в Деснянському районі м. Києва 31.01.2012 року.

Розпорядженням 846159 від 24 травня 2012 року УПФУ в Деснянському районі м. Києва перерахували стаж роботи по ст. 14 ч.2 -шахтарі - 16 років 11 днів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 року, № 637, якою затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», згідно якого - у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 року, N637 - основним документом, якій підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року за №920 внесено зміни до постанови №637 від 12.09.1993 року та доповнено Додатком № 5 - примірником довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Також, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 працював у Державному підприємстві «Луганськвугілля» відокремлений підрозділ «Шахтоуправління Луганське» підземним гірним робітником з 12.08.1977 року по 30.06.1990 року. В період роботи навчався на курсах з відривом від виробництва з 19.09.1977 по 18.10.1977 роки, 13.12.1978 по 05.04.1979 роки та з 27.04.1983 по 08.09.1983 роки. Крім того, у трудовій книжці позивача зазначено період роботи з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року на тому ж підприємстві на посаді підземного машиніста горних виємочних машин шостого розряду з повним робочим днем під землею. Ніяких письмових доказів щодо роботи ОСОБА_1 на підприємстві за період з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року, які б передбачали зарахування зазначеного періоду роботи до загального страхового стажу представником відповідача суду надано не було.

Більше того, саме відповідно до запиту управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва перевірявся пільговий період роботи позивача у Державному підприємстві «Луганськвугілля» відокремлений підрозділ «Шахтоуправління Луганське» підземним гірним робітником з 12.08.1977 року по 30.06.1990 року. В період роботи навчався на курсах з відривом від виробництва з 19.09.1977 по 18.10.1977 роки, 13.12.1978 по 05.04.1979 роки та з 27.04.1983 по 08.09.1983 роки, а запит про період роботи з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року на тому ж підприємстві на посаді підземного машиніста горних виємочних машин шостого розряду з повним робочим днем під землею - відповідачем не проводився, хоча запис в трудовій книжці про це існував на момент призначення пенсії, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.78-89, аркуш пенсійної справи 8-19), та копією запиту управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва від 21.03.2007 року № 2701/06 (а.с.109, аркуш пенсійної справи 38).

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про неправомірність дій управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, щодо не зарахування до пільгового стажу за списком №1 періоду роботи ОСОБА_1 на підприємстві за період з 21.08.1991 року по 12.10.1994 року, з моменту призначення йому пенсії, тобто з грудня 2006 року.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню та необхідно зобов'язати управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повернути недоотриманні суми пенсії з розрахунку підземного трудового стажу 16 років 11 днів з моменту призначення пенсії - з грудня 2006 року по квітень 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАСУ, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 року, №637, якою затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повернути недоотриманні суми пенсії з розрахунку підземного трудового стажу 16 років 11 днів з моменту призначення пенсії - з грудня 2006 року по квітень 2012 року.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі - витрати на правову допомогу 1500 грн. та 32,19 грн. суму сплаченого судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови з одночасним направленням копії апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 15.08.2012 року.

Суддя: Н.Г.Таран