Справа № 2-а-1120/10
Суддя: Камінський В. П.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2010 року Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Камінського В.П.

при секретарі - Гудзь К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України у Вінницької області ( третя сторона без самостійних вимог на стороні відповідача - інспектор ДПС ВДАІ Жмеринського РВУМВС прапорщик міліції ОСОБА_2) про оскарження дій та бездіяльності,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.12.2010 року звернувся до суду з цим позовом, заперечуючи винесену відносно нього постанову інспектором ДПС Жмеринського ВДАІ ОСОБА_2, мотивуючи тим, що 25.11.2010 року близько 17 години 50 хвилин позивач рухався на автомобілі Форд, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Б.Олійника в м.Жмеринці, в напрямку від магазину «Тройка» до регульованого світлофором перехрестя з вул.. ОСОБА_3. На вул..Б.Олійника автомобільний шлях має дві смуги в одному напрямку, Під час руху по вулиці позивач перетнув біля трьох пішохідних переходів і ні на одному із них під час руху не було пішоходів, але наприкінці вказаної вулиці позивач був зупинений працівниками ДАІ, які їхали позаду.

Працівник ДАІ ОСОБА_2 пояснив, що підставою для зупинки автомобіля позивача послужило те, що позивач рухаючись на автомобілі в районі магазину «Тройка», при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу на якому знаходились пішоходи не зменшив швидкості та не зупинився щоб пропустити пішоходів.Пояснення позивача працівник ДАІ ОСОБА_2 слухати не став і склав адміністративний протокол, в якому позивач сам написав, що «пішоходів не бачив» і підписав його.

Також позивач вказав, що працівник ДАІ ОСОБА_2 виніс ще і постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, а коли позивач заявив усне клопотання про участь захисника при розгляді адміністративної справи, то інспектор відмовив в цьому клопотанні. В зв'язку з цим позивач вимушений був підписати постанову, так як його було попереджено, що в разі її не підписання у позивача буде вилучений автомобіль.

Позивач вважає, що він був позбавлений права на захист, фактично розгляд адміністративної справи за ч.2 ст.122 КпАП України звівся до написання інспектором ДАІ постанови серії АВ №2577432 про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Позивач просить суд визнати дії інспектора ДПС ВДАІ Жмеринського РВУМВС прапорщика міліції ОСОБА_2 неправомірними, а постанову серії АВ №257742 від 25.11.2010 року якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати як незаконну.

В судовому засіданні позивач підтримав заявленні вимоги, а також не заперечує проти того, що він сам добровільно писав свої пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення, підписував його, а також добровільно підписав і постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник УДАІ УМВС у Вінницькій області та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, але ОСОБА_2 надав свої письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що обставини викладені в позову не відповідають дійсним обставинам справи.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що разом з позивачем 25.11.2010 року біля 18 годин їхали в автомобілі Форд, за кермом якого був позивач, по вул. Б.Олійника в м.Жмеринка, пішоходів на переходах через дорогу не бачили. Позивач на вимогу працівника ДАІ зупинився і вийшов з машини. Зі слів позивача знають працівник міліції склав на нього протокол.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові заперечення ОСОБА_2 та матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до ч.І ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв'язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КпАП України - доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на оскнові яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поряснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, тощо.

Ст.69 КАС України відносить до доказів пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, показання свідків, письмові і речові доказ, висновки експертів.

Відповідно до ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, тощо, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чиє обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно вимог п.З ч.І ст.288 КпАП України - постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КпАП України.

Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно ч.І ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1)залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2)скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3)скасовує постанову і закриває справу;

4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно ч.2 ст.122 КпАП України - ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.І, 2 ст.222 КпАП України органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення: у т.ч. за порушення правил дорожнього руху зокрема, частини

перша і друга статті 122); від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про' адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою і другою статті 122, - працівники Державтоінспекції МВС України, які мають спеціальні звання.

У відповідності до вимог ч.2 ст.283 КпАП України - постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В судовому засіданні встановлено, що позивача постановою інспектора Жмеринського ВДАІ прапорщика міліції ОСОБА_2 від 25.11.2010 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.І ст.122 КпАП України до штрафу в розмірі 255 грн. за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, що підтверджуються копією відповідного рішення відповідача серії АВ №257742 (а.с.7).

З вказаної постанови вбачається також, що вона вручена позивачу в день її винесення, тобто 25.11.2010 року, що підтверджується підписом особи, притягнутої до адміністративної відповідальності.

Дана постанова містить дату та місце розгляду справи; найменування та вказівку на спеціальне звання працівника Державтоінспекції посадової особи, яка винесла постанову; відомості про особу, щодо якої розглянуто справу; опис обставин, установлених при розгляді справи, які в свою чергу відповідають також викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ1 №117712 від 25.11.2010 року (а.с.6) обставинам. Також в постанові зазначений нормативний акт - ч.І ст.122 КпАП України, диспозицією якої передбачено відповідальність саме за даний вид правопорушення, та прийняте по справі рішення - визначення адміністративного стягнення, вид якого передбачений санкцією вказаної частини статті у грошовому обчисленні, який максимально перебуває у межах мінімальної санкції стягнення.

Таким чином, оскаржувана постанова у повній мірі відповідає вимогам ч.2 ст.283 КпАП України щодо її форми та змісту.

Відповідно до вищевикладеного та з урахуванням того що правопорушнику попередньо були розяснені його права і обовязки, що вбачається з його підпису у відповідному розділі протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5) та належного вручення правопорушнику його копії і копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що оспорювань рішення субєкта владних повноважень, яке є предметом даного судового розгляду, постановлене з дотриманням вимог закону, є належно обґрунтованим, в судовому засіданні не встановлено доказів його неправомірності, у зв'язку з чим позовні вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.9, 126, 222, 288, 289, 293 КпАП України, ст. 3-5, 9, 14, 17, 18,69,71,72, 96,103,121, 128,159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов залишити без задоволення, а постанову інспектора ДПС ВДАІ Жмеринського РВУМВС прапорщика міліції ОСОБА_2 серії АВ №257742 від 25.11.2010 року - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ