Справа № 761/15457/15-а
Суддя: Рибак М. А.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/300/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 липня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Рибака М.А.

при секретарі: Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФ в Шевченківському районі міста Києва, в якому просила суд: визнати дії відповідача по ненерахуванню їй протягом 2012-2014 років підвищення до пенсії як «дитині війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком неправомірними; зобов'язати відповідача усунути встановлене судом порушення прав позивача шляхом: встановлення та виплати розміру підвищення пенсії як «дитині війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, нарахувати та виплатити заборгованість з неотриманих сум підвищення до пенсії, визначеної за період з 01.01.2012 року; прийняти ухвалу в порядку статей 162 та 166 КАС України про зобов'язання відповідача нараховувати виплати з дати винесення судового рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Апеляційного суду міста Києва від 04.05.2011 року зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням 30% надбавки, як «дитині війни» за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року. З метою з'ясування причин невиконання вказаного судового рішення, позивач звернулась до відповідача з письмовим запитом. З отриманих пояснень від 15.04.2015 року позивачу стало відомо про чергове порушення її прав, починаючи з 01.01.2012 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду письмові заперечення на позов та заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності.

Слід зазначити, що статтею 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом 02.06.2015 року і таким чином пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права за визначений у позовній заяві період з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року включно.

Позивач не надав доказів наявності поважних причин пропуску цього строку, які б позбавляли позивача можливості пред'явити позов до суду.

В обґрунтування пропуску строку для звернення до суду із позовом, позивач посилався на те, що про порушення свого права йому стало відомо з відповіді УПФУ в Шевченківському районі міста Києва від 15.04.2015 року, проте із такими твердження позивача погодитись неможна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, додаткову пенсію позивач отримував щомісячно, у зв'язку з чим мав можливість дізнатися про порушення своїх прав на її перерахунок при отриманні соціальних виплат.

Окрім того, позивач зазначала, що вона і раніше неодноразово протягом 2012-2014 років зверталася до відповідача із вимогою про здійснення перерахунку пенсії, в тому числі і письмово із заявою від 14.11.2011 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідь УПФУ від 28.11.2011 року № К-4289/09.

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом в частини розглядуваних вимог з пропуском встановленого КАС України строку.

Відповідно до ст. 6 КАС України, право на судовий захист гарантується кожному. Особа, право, свобода чи інтерес якої порушуються, не визнаються чи оспорюються, має право на звернення до суду за їх захистом чи поновленням, в тому числі на подання до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

При цьому, позивач не вважає, що ним пропущений строк звернення до адміністративного суду і з клопотанням про поновлення строку позивач не звертався, а суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку. Посилання позивача на норми чинного законодавства України щодо виплати 30% надбавки за минулий час без обмеження, на думку суду, є помилковими, оскільки правовідносини в даній справі регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За таких обставин суд приходить до висновку про залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року.

Щодо вимог про здійснення виплат розміру підвищення пенсії як «дитині війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період, починаючи з 02.12.2014 року, дослідивши надані докази, вислухавши позивача та представника позивача, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Києва нарахована та виплачується пенсія за віком, окрім того її визнано такою, що має право користуватись пільгами, передбаченими Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Судом встановлено, що позивач має статус дитини війни у відповідності до положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що підтверджується копією посвідчення серії № 147880 від 15.12.1993 року (а.с. 10).

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04.05.2011 року зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням 30% надбавки, як «дитині війни» за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що на виконання вказаного рішення суду, відповідачем було сплачено на користь ОСОБА_1 недоплачену надбавку як «дитині війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 3839,55 грн.

Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зі змінами, визначає, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України визначено, що Кабінет Міністрів України має право встановлювати розміри соціальних виплат, не визначені законом, в абсолютних сумах у межах бюджетних призначень, встановлених за відповідними бюджетними програмами, до законодавчого врегулювання такого питання.

Закон України «Про Державний бюджет на 2014 рік» в п.6-7 Прикінцевих положень визначив, що норми і положення, зокрема, статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Закон України «Про Державний бюджет на 2015 рік» в п.9 Прикінцевих положень визначає, що норми і положення в тому числі статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Розмір державної соціальної надбавки на 2014-2015 роки встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» та визначено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 виплачується пенсія з врахуванням надбавки «дітям війни» з 01.12.2013 року в розмірі 66,43 грн.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу виплачується у відповідності з діючим законодавством, а тому підстави для задоволення вимог в частині здійснення перерахунку пенсійного забезпечення відсутні.

В судовому засіданні не було встановлено вини відповідача у невиплаті нарахованої суми за рішенням суду, а також порушення встановленого законом порядку виплати та нарахування доплати до пенсії як «дитині війни», а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в частині виплати розміру підвищення пенсії як «дитині війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 02.12.2014 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не ґрунтуються на законі, а тому не можуть бути задоволені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.159, 160, 161 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва щодо нездійснення нарахування і виплати 30% підвищення до пенсії як дитині війни з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року, а також зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києві нарахувати і виплатити недоплачене щомісячне підвищення дитині війни в розмірі 30% пенсії за віком з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року включно - залишити без розгляду.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії шляхом усунення судом порушення прав ОСОБА_1 шляхом встановлення та виплати розміру підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та нарахування та виплати заборгованості з неотриманих сум підвищення до пенсії за період часу, починаючи з 02.12.2014 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ М.А. РИБАК