Справа № 0908/1944/12 2а/0908/342/12
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 р. Справа № 110719/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2012 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області до Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області (далі УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області) звернулось до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області (далі ВДВС Калуського МУЮ Івано-Франківської області) про визнання протиправними дій та скасування постанови від 16.03.2012 року про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що постанова про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду прийнята державним виконавцем підставно та у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем не було виконано рішення у встановлений державним виконавцем строк, а тому вимоги про скасування такої є безпідставними та необґрунтованими.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову, діяв поза межами своїх повноважень, передбачених чинним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 22.04.2010 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області частково задоволено позов ОСОБА_1 та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші Івано-Франківської області провести нарахування і виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.10.2010 року, з врахуванням проведених в цей час виплат - негайно.

25.05.2011 року ОСОБА_1 звернулася до ВДВС Калуського МУЮ Івано-Франківської області з виконавчим листом, виданим Калуським міськрайонним судом 19.05.2011 року по справі №2-а-4723/2011.

30.05.2011 року ВДВС Калуського МУЮ Івано-Франківської області було відкрито виконавче провадження щодо виконання даного виконавчого листа.

Згідно розпорядження від 03.06.2011 року, виданого на виконання постанови Калуського міськрайонного суду, управлінням ПФУ в м. Калуші було проведено перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 08.10.2010 року по 22.04.2011 року.

У зв'язку з цим, постановою державного виконавця від 08.07.2011 року виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2-а-4723, виданого 19.05.2011 року, закінчено.

З метою правильного виконання постанови Калуського міськрайонного суду від 22.04.2011 року по справі №2-а-4723, 28.07.2011 року управління ПФУ звернулося до суду із заявою про роз'яснення постанови.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.08.2011 року роз'яснено резолютивну частину та зазначено, що виплату проводити постійно та без встановлення будь-якого обмеження з кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

У зв'язку з цим державним виконавцем було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження від 10.01.2012 року.

07.03.2012 року державним виконавцем винесено розпорядження № 3921 з вимогою до боржника відповідно до виконавчого документа провести виплату ОСОБА_1 та зазначено, що за невиконання даного розпорядження до нього будуть застосовані штрафні санкції.

16.03.2012 року державним виконавцем ВДВС Калуського МУЮ Івано-Франківської області Іванців Г.І. за невиконання розпорядження № 3921 від 07.03.2012 року винесено постанову про накладення штрафу на начальника УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області у розмірі 680 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з законності оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, зокрема підлягають до виконання виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст.11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, зокрема підлягають до виконання виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Cтаттею 30 вказаного Закону передбачає обовязок державного виконавця щодо невідкладного початку примусового виконання, якщо боржник у встановлений державним виконавцем строк добровільно не виконав рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 75 цього Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89 Закону № 606-ХІV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на те, що оскільки воно оскаржило ухвалу Калуського міськрайонного суду від 05.08.2011 року про роз'яснення резолютивної частини постанови до Львівською апеляційного адміністративного суду, то державний виконавець не мав законних підстав для винесення розпорядження про зобов'язання проведення перерахунку.

Крім того, постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2012 року у справі № 0908/1848/2012 про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги невиконання розпорядження державного виконавця № 3921 від 07.03.2012 року, що не заперечується позивачем, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції по те, що постанова про накладення штрафу від 16.03.2012 року на начальника УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області у розмірі 680 грн є законною і такою, що винесена в межах діючого законодавства.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2012 року у справі № 0908/1944/12 за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області до Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування постанови залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2

Ухвала складена в повному обсязі 03.07.2015 року