Справа № 820/18583/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.Справа № 820/18583/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015р. по справі № 820/18583/14

за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області

до Харківського національного університету радіоелектроніки

про зобовязання виконати вимогу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державна фінансова інспекція в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського національного університету радіоелектроніки, в якому просив суд зобов'язати Харківський національний університет радіоелектроніки виконати вимогу від 05.08.2014р. №032-25/8555, а саме:

- забезпечити повернення зайво використаних коштів до державного бюджету за кодом бюджетної класифікації 21080500 Інші надходження в загальній сумі 854 894,98 грн, в т.ч. на оплату праці в сумі 627 215,69 гри і на сплату єдиного соціального внеску - 227 679,29 грн., допущене в результаті використання Університетом у липні - грудні 2012 року і листопаді-грудні 2013 року отриманих у завищених обсягах асигнувань на преміювання працівників, без забезпечення їх перерозподілу за результатами фактичного виконання кошторису за іншими напрямами видатків або повернення до державного бюджету;

- забезпечити відшкодування зайво використаних коштів до державного бюджету за кодом бюджетної класифікації 21080500 Інші надходження в загальній сумі 129 507,10 грн., в т.ч. на оплату праці в сумі 96 526,81 грн. і на сплату єдиного соціального внеску - 32 980,29 грн., допущене в результаті встановлення посадових окладів 26-ти методистам Університету, які є педагогічними працівниками, без проведення відповідної атестації;

- забезпечити відшкодування винними особами шкоди, заподіяної Університету в результаті нарахування і виплати стипендії 21-му студенту Університету в загальній сумі 89 931,18 грн. без наявності відповідного рішення стипендіальної комісії, в порядку та розмірах, передбачених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю в Україні від 10.12.1971 №322-УІІІ;

- забезпечити відшкодування зайво використаних коштів на науково-дослідні роботи до державного бюджету за кодом бюджетної класифікації 21080500 Інші надходження в загальній сумі 68 792,87 грн., виконання яких здійснювалось 3-ма суб'єктами господарювання, а саме: Дочірнім підприємством Державний науково-дослідний центр Фонон в сумі 43 599,45 грн., Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Дніпрочорметавтоматика - 23 732,26 грн., Товариством з обмеженою відповідальністю Укргазтехкомплекс - 1461,16 грн., допущене в результаті віднесення до складу фактичних витрат на науково-дослідні роботи видатків, проведених 3-ма співвиконавцями за межами термінів виконання науково-дослідних робіт (до укладання договорів або після їх виконання), та не підтверджених первинними документами бухгалтерського обліку;

- забезпечити відшкодування необґрунтованих витрат бюджетних коштів на виплату стипендії 4-м аспірантам та докторанту, які були відраховані з ХНУРЕ без поважних причин, в загальній сумі 77 162,49 грн. до державного бюджету за кодом бюджетної класифікації 21080500 Інші надходження;

- забезпечити відшкодування зайво використаних бюджетних коштів на науково-дослідні роботи до державного бюджету за кодом бюджетної класифікації 21080500 Інші надходження в загальній сумі 37 996,55 грн., допущене в результаті недотримання рівня накладних витрат, який склався в цілому по Університету;

- забезпечити відшкодування винними особами шкоди, заподіяної Університету в результаті списання за даними бухгалтерського обліку Університету дебіторської заборгованості по розрахунках зі 148-ма студентами-мешканцями гуртожитку і 2-ма студентами - контрактниками, строк позовної давності якої минув, в загальній сумі 34 144,91 грн., в порядку та розмірах, передбачених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю;

- забезпечити відшкодування винними особами шкоди, заподіяної Університету в результаті надання платної послуги з проживання у гуртожитках студмістечка за заниженою вартістю, порядок визначення якої передбачений законодавством, в загальній сумі 2 382 660,00 грн., в порядку та розмірах, передбачених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю в Україні;

- забезпечити надходження коштів в сумі 2 299 449,92 грн. на реєстраційний рахунок загального фонду кошторису Університету №5108, на який надходили бюджетні асигнування для підготовки кадрів за державними замовленням, з послідуючим перерахуванням коштів до державного бюджету за кодом бюджетної класифікації 21080500 Інші надходження, витрачених на навчання 101-го випускника Університету, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням і які не відпрацювали 3-х років за направленням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.06.2014р. за результатами проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності Харківського національного університету радіоелектроніки за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 роки Державною фінансовою інспекцією в Харківській області складено ОСОБА_1 ревізії №032-11/14. На підставі п.7 ст.10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, п.46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, який затверджено постановою КМУ від 20.04.2006 р. №550 та ОСОБА_1 ревізії ДФІ в Харківській області було пред'явлено вимогу до ХНУРЕ про усунення фінансових порушень від 05.08.2014р. №032-25/8555.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.15 року у задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Харківській області до Харківського національного університету радіоелектроніки про зобов'язання виконати вимогу відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 27.06.2014 р. за результатами проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності Харківського національного університету радіоелектроніки за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 роки Державною фінансовою інспекцією в Харківській області складено ОСОБА_1 ревізії №032-11/14.

На підставі п.7 ст.10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, який затверджено постановою КМУ від 20.04.2006 р. №550 та ОСОБА_1 ревізії ДФІ в Харківській області було пред'явлено вимогу до ХНУРЕ про усунення фінансових порушень від 05.08.2014р. №032-25/8555.

У визначений строк відповідачем не надана інформація позивачу про повне усунення вищевказаних вимог, що стало підставою для звернення ДФІ в Харківській області до суду із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту порушення чинного законодавства з боку відповідача та про неправомірність вимоги про усунення фінансових порушень від 05.08.2014 р. №032-25/8555.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", передбачено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Згідно пунктів 1, 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надано право, зокрема, перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Підстави та порядок проведення планової виїзної ревізії регулюються ст. 11 вказаного Закону, відповідно до якої плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія. Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного фінансового контролю не частіше одного разу на календарний рік.

Колегія суддів зазначає, що Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, на підставі якого ДФІ в Харківській області здійснило спірну ревізію підконтрольної установи (відповідача по справі), затверджений постановою КМУ № 550 від 20.04.2006 р., який визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання. Інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно п. 46 даного Порядку, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження), надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Пунктом 49 Порядку № 550 передбачено, що у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, контролюючий орган ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Відповідно п. 50 даного Порядку, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Згідно приписів ч. 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються, є виключно законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю. При цьому, колегія суддів зазначає, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом зобов'язання виконання вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не шляхом пред'явлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Така ж правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 15.04.2014 року №21-40а14, 13.05.2014 року № 21-89а14, 18.09.2014 року № 21-332а14, 07.10.2014 року № 21-368а14 та 27.01.2015 року № 21-436а14, яка полягає в тому, що орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту порушення чинного законодавства з боку відповідача та про неправомірність вимоги про усунення фінансових порушень від 05.08.2014р. №032-25/8555.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 04.06.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015р. по справі № 820/18583/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3