Справа № 826/9055/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

24 липня 2015 року 14:15 №826/9055/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Кротюка О.В., Мазур А.С., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомприватного підприємства «Експотач ХХІ»
доДержавної фіскальної служби України
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Експотач ХХІ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України про:

визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних: №184 від 30 березня 2015 року, №185 від 30 березня 2015 року, №187 від 31 березня 2015 року, №168 від 27 березня 2015 року, №99 від 23 березня 2015 року та №97 від 23 березня 2015 року приватного підприємства «Експотач ХХІ»;

зобов'язання відповідача зареєструвати та враховувати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №184 від 30 березня 2015 року, №185 від 30 березня 2015 року, №187 від 31 березня 2015 року, №168 від 27 березня 2015 року, №99 від 23 березня 2015 року та №97 від 23 березня 2015 приватного підприємства «Експотач ХХІ» станом на дату їх фактичного подання до реєстрації.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення діючих норм податкового законодавства України, відповідач протиправно не прийняв податкові накладні позивача, що у свою чергу перешкоджає провадженню його господарської діяльності.

Відповідачі проти позову заперечив з огляду на те, що причиною відмови у прийнятті податкових накладних до реєстрації є наявність помилок, а саме «для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, оскільки можливо відсутній договір з Державною фіскальною службою», проте позивач не був позбавлений можливості подачі вказаних податкових накладних особисто чи поштовим зв'язком.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Експотач ХХІ» направило за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення, у вигляді електронного файлу, на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкові накладні, а саме:

№184 від 30 березня 2015 року - направлено на реєстрацію 21.04.2015;

№185 від 30 березня 2015 року - направлено на реєстрацію 21.04.2015;

№187 від 31 березня 2015 року - направлено на реєстрацію 03.04.2015;

№168 від 27 березня 2015 року - направлено на реєстрацію 02.04.2015;

№99 від 23 березня 2015 року - направлено на реєстрацію 02.04.2015

№97 від 23 березня 2015 року - направлено на реєстрацію 02.04.2015, що були доставлені до Державної фіскальної служби України, однак відповідно до квитанції №1 подані документи підприємства не прийнято. Виявлені помилки: «для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, оскільки можливо відсутній договір з Державною фіскальною службою».

Позивач посилаючись на протиправність дій контролюючого органу із неприйняття поданих документів, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Крім того, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (пункт 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Відповідно до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року за №320/15011, визначено загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку).

Додатком 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що подані позивачем документи, а саме: реєстри виданих та отриманих податкових накладних №184 від 30 березня 2015 року, №185 від 30 березня 2015 року, №187 від 31 березня 2015 року, №168 від 27 березня 2015 року, №99 від 23 березня 2015 року та №97 від 23 березня 2015 року не були прийняті контролюючим органом у зв'язку з виявленою помилкою: «для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, оскільки можливо відсутній договір з Державною фіскальною службою», що підтверджується квитанцією №1.

На підтвердження обґрунтованості дій контролюючого органу, відповідачем надано суду лист державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 06.04.2015, яким остання повідомила позивача про розірвання договору про визнання електронних документів, дата реєстрації якого від 17.02.2015 № (12.02.2015 №100220151).

Додатково відповідачем надано суду докази щодо вчинення протягом грудня 2014 року - березня 2015 року органами державної податкової служби дій із встановлення місцезнаходження платника податків - приватного підприємства «Експотач ХХІ», зокрема, запит від 05.12.2014 №1441/9 на встановлення місцезнаходження платника податків, довідка від 28.12.2014 №1424 про те, що місцезнаходження приватного підприємства «Експотач ХХІ» не встановлено, рішення від 05.01.2015 №2-15 про направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф.18-ОПП, повідомлення від 06.01.2015 №88/9/26-51-11-0-1-84 форми 18-ОПП про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що рішення державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 06.04.2015, яким остання повідомила позивача про розірвання договору про визнання електронних документів, прийнято та направлено платнику податків 06.04.2015, а податкові накладні №187 від 31 березня 2015 року, №168 від 27 березня 2015 року, №99 від 23 березня 2015 року, №97 від 23 березня 2015 року направлялись на реєстрацію до Державної фіскальної служби України 02.04.2015 та 03.04.2015, тобто до розірвання договору про визнання електронних документів.

Відтак, інформація Державної фіскальної служби України, яка наведена в квитанціях №1 щодо підстав неприйняття податкових накладних №187 від 31 березня 2015 року, №168 від 27 березня 2015 року, №99 від 23 березня 2015 року, №97 від 23 березня 2015 року, не підтверджена контролюючим органом належними доказами.

А відтак, Державною фіскальною службою України не наведено суду правових підстав для неприйняття податкових накладних позивача №187 від 31 березня 2015 року, №168 від 27 березня 2015 року, №99 від 23 березня 2015 року, №97 від 23 березня 2015 року на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте враховуючи, що податкові накладні №184 від 30 березня 2015 року та №185 від 30 березня 2015 року направлено на реєстрацію 21.04.2015, тобто після розірвання договору про визнання електронних документів, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, в контексті останнього слід зазначити, що відповідно до вимог частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи те, що рішення контролюючого органу про розірвання договору про визнання електронних документів позивачем не оскаржується, є чинним та не скасованим, то суд в даній адміністративній справі не може виходити за межі позовних вимог, а тому у суду відсутні підстави для зобов'язання відповідача зареєструвати подані після розірвання договору документи, дії щодо чого є похідними від вирішення питання щодо правомірності вказаного рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 06.04.2015.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного підприємства «Експотач ХХІ» є підлягають задоволенню частково.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття для реєстрації податкових накладних приватного підприємства «Експотач ХХІ» №187 від 31 березня 2015 року, №168 від 27 березня 2015 року, №99 від 23 березня 2015 року, №97 від 23 березня 2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні приватного підприємства «Експотач ХХІ» №187 від 31 березня 2015 року, №168 від 27 березня 2015 року, №99 від 23 березня 2015 року, №97 від 23 березня 2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання на реєстрацію.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Кротюк О.В.

Мазур А.С.