Справа № 820/3557/15
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.Справа № 820/3557/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. по справі № 820/3557/15

за позовом Приватного підприємства "Дінсал"

до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Дінсал" (далі по тексту - ПП "Дінсал"), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області №354 від 03.04.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Дінсал" ";

- заборонити Харківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області проводити документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства "Дінсал" згідно з наказом начальника Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області №354 від 03.04.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Дінсал" ".

Свої вимоги мотивує тим, що, на думку позивача, у контролюючого органу відсутні підстави, передбачені п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, для проведення перевірки, а тому наказ про проведення перевірки не відповідає вимогам, встановленим приписами норм чинного законодавства, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а перевірка згідно цього наказу, у звязку з відсутністю підстав для її проведення, не може відбутися.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.15 року позов Приватного підприємства "Дінсал" до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області №354 від 03.04.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Дінсал" ".

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає за можливе, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до Виписки від 24.04.2014 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Приватне підприємство "Дінсал" () зареєстроване як юридична особа 11.03.2008 року; місцезнаходження юридичної особи: 62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Мельнична, буд.32, позивач перебуває на податковому обліку у Харківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області з 12.03.2008 року за №913 (а.с.18).

Відповідачем на адресу ПП "Дінсал" надіслано запит "Про надання пояснень та їх документального підтвердження" №1753/10/20-23-22-01-05 від 24.02.2015 року (далі по тексту - запит, а.с. 9).

Підставою для надіслання запиту стала податкова інформація щодо ланцюга постачання позивачу товарів (робіт, послуг) за період з 12.03.2008 року по 31.08.2014 року, яка свідчить про можливі факти ухилення від сплати податків, схемного податкового кредиту контрагентами позивача та відповідно може свідчити про формування ПП "Дінсал" показників податкової звітності з податку на додану вартість за наслідками проведення безтоварних операцій з ТОВ "Стафі".

У відповідь на вказаний запит ПП "Дінсал" листом №1/03/15 від 10.03.2015 року надано пояснення та копії документів на 1978 аркушах (а.с. 10-17).

Начальником Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області видано наказ "Про проведення позапланової виїзної перевірки ПП "Дінсал" № 354 від 03.04.2015 року (далі по тексту - Наказ, наказ про проведення перевірки, а.с.8).

Підставою для проведення перевірки в спірному Наказі контролюючий орган зазначає п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, тобто ненадання у повному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень за фактами, що свідчать про порушення податкового законодавства на запит податкової інспекції.

На підставі направлення на перевірку №365 від 03.04.2015 року посадовою особою податкового органу здійснено виїзд на юридичну адресу ПП "Дінсал" з метою проведення перевірки, вручення наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку (а.с.43).

Директор ПП "Дінсал" ОСОБА_1 відмовився від підписання направлення № 365 від 03.04.2015 року на перевірку та додатково вчинив запис від 06.04.2015 року у наказі про проведення перевірки про свою незгоду з наказом та наміром оскаржити вказаний наказ у судовому порядку (а.с.42), про що головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_2 складено ОСОБА_3 №130/20-23-22-01/35604041 від 06.04.2015 року "Про неможливість проведення перевірки" (а.с. 44).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного наказу суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без зясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, чим порушено законні інтереси платника податків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з приписами п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних обставин), контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим пунктом, зокрема, у разі, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних взаємовідносин), документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави, як, зокрема, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм права суд приходить до висновку про те, що рішення про проведення документальної позапланової перевірки може бути прийнято контролюючим органом лише в разі одночасної наявності таких умов як належне складання та направлення платнику письмового запиту, фактичного отримання платником такого запиту, спливу строку 10 робочих днів від дня отримання платником запиту про надання документів та ненадання платником запитувачу інформації письмових пояснень та документального підтвердження по суті отриманого запиту.

Перевіривши оскаржуваний наказ на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, судом перщої інстанції встановлено, що посилання відповідача у наказі на п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, тобто, ненадання позивачем документів на запит не в повному обсязі, є таким, що суперечить вимогам податкового законодавства та фактичним обставинам спірних правовідносин з огляду на наступне.

Відповідачем надано до суду заперечення на адміністративний позов, у яких пояснено, які саме документи, на думку контролюючого органу, не були надані позивачем на запит №1753/10/20-23-22-01-05 від 24.02.2015 року, а саме: платником податків не надано договори оренди офісних та складських приміщень (власних або орендованих), договори оренди транспортних засобів, наявність залишків готової продукції, порядок розрахунків, сертифікати походження товару, довіреності, наявність виробничих потужностей, форма та стан розрахунків, документи щодо продажу придбаної продукції.

З наявного в матеріалах справи листа позивача №1/03/15 від 10.03.2015 року на адресу податкового органу судом першої інстанції встановлено, що позивачем надано пояснення щодо умов та підстав оренди офісних та складських приміщень та транспортних засобів, зазначено необхідні реквізити відповідних угод, надано пояснення щодо розрахунків за придбану продукцію та її реалізації, повідомлено про відсутність залишків продукції на складі.

При цьому колегія суддів звертає увагу на формулювання питань податкового органу у запиті, а саме, відповідачем не вимагалось договорів оренди офісних і складських приміщень та транспортних засобів, а зазначено лише необхідність вказати, на підставі яких документів та на яких умовах відбувалася оренда, форма та стан розрахунків. Вказані відомості позивачем відображено у відповіді на запит. Позивачем також надано пояснення щодо реалізації придбаної продукції, залишків на складі, тощо, а також надано всі копії документів первинного бухгалтерського обліку, які безпосередньо вимагались у запиті податкового органу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що контролюючим органом у запиті не чітко поставленні питання, які підлягали дослідженню, а саме, не зазначено необхідний перелік документі, що виключає можливість відповідача посилатись на невиконання вимог запиту платником податків.

Відповідно до пункту 78.4. статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 78.5 статті 78 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з вимогами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови (п. 81.2. ст. 81 ПК України).

Відповідно до абзацу 8 пункту 81.1 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови.

Не погоджуючись з підставами для призначення та проведення перевірки, позивач скористався правом на захист своїх інтересів, передбаченим п. 81.1 ст. 81 ПК України, відмовився від підпису направлення на перевірку та допуску посадових осіб податкової інспекції до проведення перевірки, про що свідчить наявний в матеріалах справи ОСОБА_3 №30/20-23-22-01/35604041 від 06.04.2015 року "Про неможливість проведення перевірки".

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що оцінка правомірності прийняття оскаржуваного наказу про проведення перевірки повинна відбуватися з урахуванням достатньої змістовності наказу для висновків про наявність обставин для проведення перевірки, визначеної в ньому.

З аналізу змісту спірного наказу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підстави для призначення та проведення перевірки, визначені в наказі від 03.04.2015 року № 354, є такими, що суперечать вимогам податкового законодавства, оскільки, як встановлено вище, позивачем виконані вимоги, які були поставлені в запиті контролюючого органу про надання документів.

Суд зазначає, що законодавцем нормативно обмежено перелік підстав для проведення перевірок платників податків контролюючими органами, а також визначено умови проведення відповідних перевірок та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до їх проведення.

Недотримання встановлених статтями 75 - 81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах, що свідчить про можливість оскарження наказів в адміністративному суді відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України).

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного суду України, викладеної у постанові від 24.12.2010 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечувалось представниками сторін під час розгляду справи у суді першої інстанції, що оскаржуваний наказ про проведення перевірки фактично не реалізований (не виконаний), а тому суд першої інстанції обґрунтовано приходить до висновку про можливість захисту прав позивача на стадії виникнення обставин, які в подальшому можуть порушити його права та охоронювані законом інтереси, шляхом скасування Наказу №354 від 03.04.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Дінсал" " у зв'язку із прийняттям його з порушенням вимог податкового законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, позовні вимоги в частині заборони Харківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області проводити документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства "Дінсал" згідно з наказом начальника Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № 354 від 03.04.2015 року не є предметом апеляційного перегляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що при прийнятті оскаржуваного наказу суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без зясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, чим порушено законні інтереси платника податків.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 17.06.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. по справі № 820/3557/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_3