Справа № 2а-1870/6703/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/6703/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» (далі по тексту позивач, ДТГО «Львівська залізниця») звернулося до суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач, Сумський прикордонний загін) про скасування постанови №69 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 31.08.2011 р., якою на позивача було накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 16.08.2011 р. під час здійснення прикордонного контролю потягу №73 сполучення «Москва-Львів» у вагоні №02 було виявлено громадянку ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3 Акматжанову, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на паспортний контроль предявила внутрішній паспорт громадянина ОСОБА_2 Республіки. У звязку з цим відповідачем складений протокол про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень та винесена постанова, якою на позивача накладено штраф в розмірі 8500,00 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки, відповідно до підпункту б), п. 1 ст. 2 „Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом ОСОБА_2 Республіки про взаємні поїздки громадян" від 25.02.2004 р. документами дійсними для виїзду за кордон, у розумінні цієї Угоди для громадян ОСОБА_2 Республіки, зокрема, є паспорт громадянина ОСОБА_2 Республіки. Отже громадянка ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3 правомірно пред'явила на паспортний контроль внутрішній паспорт громадянина ОСОБА_2 Республіки, що повністю відповідає положенням означеної вище Угоди.

Крім цього, позивач зазначає, що протокол, який став підставою винесення оскаржуваної постанови, було складено без участі представника перевізника, оскільки ДТГО "Львівська залізниця" жодним письмовим документом не уповноважувала працівника залізниці провідника ОСОБА_4 підписувати протокол, і відповідно законним представником у розумінні представництва юридичної особи він не являється, відповідно, вважає протокол таким, що не може бути належним доказом правопорушення, повязаного зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

Також позивач зазначає, що згідно з чинним законодавством обовязок перевіряти перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту - це захід прикордонного контролю. Таким чином, покладаючи з метою виконання Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» на працівників залізниці обов'язок здійснювати під час обслуговування міжнародних пасажирських перевезень перевірку наявності у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, ДТГО «Львівська залізниця» змушена своїх працівників примушувати виконувати функції прикордонного контролю, що суперечить положенням ст. 43 Конституції України та Закону України «Про прикордонний контроль».

Крім того, в позовній заяві позивач вказує на те, що ДТГО «Львівська залізниця» не є комерційним перевізником, як передбачено ст. 7 ОСОБА_5 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми ст. 11 Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та ст. 11 Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_5 ООН проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_5 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми, на виконання яких прийнятий Закон України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», а відтак не може нести відповідальність встановлену ст. 1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності перевізників».

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.18/. Про причини неявки, суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, надав до суду письмове заперечення проти позову /а.с.19-24/, в якому зазначено, що постанова №69 про правопорушення, повязані зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 31.08.2011 р. винесена відповідачем правомірно та у відповідності до вимог діючого законодавства України, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного:

У судовому засіданні встановлено, що 16.08.2011 р. о 23 год. 30 хв. під час здійснення прикордонного контролю потягу №73 сполученням «Москва-Львів» в вагоні №02, прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Хутір - Михайлівський» Сумського прикордонного загону, було виявлено громадянку ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на паспортний контроль пред'явила внутрішній паспорт громадянина ОСОБА_2 Республіки на своє ім'я серія AN №0705472, намагаючись при цьому здійснити незаконний перетин державного кордону України без відповідних документів.

16.08.2011 р. відносно громадянки ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3 інспектором прикордонної служби на підставі ст.. 254-256 КУпАП було складено протокол серія СхРУ №000578 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП /а.с.34/.

Постановою Ямпільського районного суду Сумської області від 17.08.2011 р. ОСОБА_3 було визнано винною за ст.. 204-1 ч. 1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. /а.с.35/. Тобто судом встановлено, що у вказаної громадянки ОСОБА_2 Республіки не було документів необхідних для вїзду до держави прямування.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 3 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень посадовою особою відповідного органу охорони державного кордону України, яка виконує функції із здійснення прикордонного контролю, про вчинення правопорушення складається протокол. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка керує транспортним засобом, або представником перевізника, у присутності якого складено протокол про правопорушення, а за наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, або представника перевізника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка керує транспортним засобом, або представник перевізника має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.

16.08.2011р. відповідачем відносно перевізника ДТГО «Львівська залізниця» складено протокол №531202 про правопорушення повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень за невиконання перевізником обовязку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для вїзду до держави прямування, що призвело до спроби перевезення через державний кордон України без необхідних документів для вїзду до держави прямування України, одного пасажира, а саме громадянку ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якою було надано внутрішній паспорт громадянина ОСОБА_2 Республіки /а.с.9-10/.

У протоколі зазначено особу представника перевізника провідника 02 вагону потягу №73 ОСОБА_4, який був присутній при складанні протоколу. Згідно наданих ним пояснень, при посадці пасажирки у вагон він перевірив наявність у неї паспортного документа, а про те, що цей паспорт не придатний для перетину кордону України він не знав /а.с.9-10/.

Згідно ст.12 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень посадова особа органу охорони державного кордону України, уповноважена накладати штрафи, приймає відповідне рішення протягом п'ятнадцяти днів після надходження протоколу про правопорушення та інших матеріалів справи. Рішення оформляється постановою відповідної особи.

31.08.2011 р., на підставі протоколу 16.08.2011р. №531202 про правопорушення т.в.о. першого заступника начальника Сумського прикордонного загону начальника штабу підполковником ОСОБА_6 винесена постанова №69 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на ДГТО Львівська залізниця накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. /а.с.11/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про залізничний транспорт залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс організацій і підприємств залізничного транспорту загального користування, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо; залізниця - статутне територіально-галузеве об'єднання, до складу якого входять підприємства, установи та організації залізничного транспорту і яке, при централізованому управлінні, здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі.

Відповідно до п. 2 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010р. №751, пункт пропуску через державний кордон - спеціально виділена територія на залізничних і автомобільних станціях, у морських і річкових портах, в аеропортах (на аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про залізничний транспорт, постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 Про затвердження Статуту залізниць України, п. 1.4 Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту України, Державної податкової адміністрації України від 24 жовтня 2001 р. №712/431 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 лютого 2002 р. за №116/6404, міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом ОСОБА_2 Республіки про взаємні поїздки громадян від 25.02.04р., затвердженої постановою КМУ № 719 від 02.06.04р. - громадяни держави однієї Сторони, у тому числі ті, які проживають в третіх державах, можуть на підставі документів, дійсних для виїзду за кордон, в'їжджати, прямувати транзитом, виїжджати і перебувати на території держави іншої Сторони без віз терміном до 90 (дев'яносто) діб з дня перетину державного кордону.

Також відповідно до листа Консульського відділу Міністерства закордонних справ (М 094/992-95 від 30.03.95) при виїзді громадян ОСОБА_2 Республіки за кордон, заповнюється останній аркуш паспорта киргизькою та англійською мовами, фотокартка скріплюється печатками відділу віз МВС або підрозділів МЗС, дипломатичних представництв та консульських установ ОСОБА_2 Республіки за кордоном.

В той же час, як встановлено в судовому засіданні, громадянка ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слідувала на вїзд в Україну за внутрішнім паспортом громадянки ОСОБА_2 Республіки серія AN №0705472. Дана обставина фактично не заперечувалась позивачем, що вбачається із змісту позову.

Таким чином, виходячи з положень Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень та Угоди суд приходить до висновку, що у громадянки ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, були відсутні документи, необхідні для вїзду до держави прямування, що також підтверджується постановою Ямпільського районного суду Сумської області від 17.08.2011 р.

Посилання позивача на те, що протокол від 16.08.2011року про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, складений без участі представника ДТГО "Львівська залізниця" є безпідставним, оскільки від імені ДТГО "Львівська залізниця" виступив провідник ОСОБА_4, що підтверджується його посвідченням ЛВ-№424295, виданим Державною адміністрацією залізничного транспорту України «Львівська залізниця» /а.с.33/.

Щодо посилань в позовній заяви позивача на те, що покладаючи з метою виконання Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» на працівників залізниці обов'язок здійснювати під час обслуговування міжнародних пасажирських перевезень перевірку наявності у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, ДТГО «Львівська залізниця» змушена своїх працівників примушувати виконувати функції прикордонного контролю, суд зазначає наступне.

Так, обов'язок щодо здійснення перевірки наявності документів у пасажирів, які прямують через державний кордон України передбачений наступними нормативно-правовими актами:

- ч. 1 ст. 22-1 Закон України "Про залізничний транспорт" - перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні, зобов'язаний до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи.

- п. 12.1. Технологічної схеми пропуску через державний кордон України осіб та предметів в пункті контролю через державний кордон «Хутір - Михайлівський», затвердженої наказом начальника Сумського прикордонного загону 15.02.2011 № 151, зареєстрованої в Головному управлінні юстиції в Сумській області від 09.08.11 № 84/1261 - перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні зобов'язаний до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи.

- ст. 11 Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнює ОСОБА_5 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності: 1. Без шкоди для міжнародних зобов'язань щодо вільного пересування людей Держави-учасниці, наскільки це можливо, встановлюють такі заходи прикордонного контролю, які можуть знадобитися для попередження і виявлення незаконного ввозу мігрантів. 3. У відповідних випадках і без шкоди для застосовних міжнародних конвенцій такі заходи включають встановлення для комерційних перевізників, у тому числі будь-якої транспортної компанії або власника, чи оператора будь-яких транспортних засобів, зобов'язання переконатися в тому, що всі пасажири мають документи на в'їзд/виїзд, необхідні для в'їзду до приймаючої держави.

- ст. 11 Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї, що доповнює ОСОБА_5 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності: 1. Без шкоди для міжнародних зобов'язань щодо вільного пересування людей Держави-учасниці, наскільки це можливо, встановлюють такі заходи прикордонного контролю, які можуть знадобитися для попередження і виявлення торгівлі людьми. 3. У відповідних випадках і без шкоди для застосовних міжнародних конвенцій такі заходи включають встановлення для комерційних перевізників, у тому числі будь-якої транспортної компанії або власника чи оператора будь-яких транспортних засобів, зобов'язання переконатися в тому, що всі пасажири мають документи на в'їзд/виїзд, необхідні для в'їзду до приймаючої держави.

Разом з тим необхідно зазначити, що протокол про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень представниками Державної прикордонної служби України складається в разі відсутності взагалі будь - яких документів у пасажирів, необхідних для перетину державного кордону, тобто за невиконання перевізником обов'язку перевірити перед початком міжнародних пасажирських перевезень у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування. Тому питання про належним чи неналежним чином оформлені документи у пасажирів не ставиться, а Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» чітко передбачена відповідальність за невиконання перевізником обов'язку перевірки у пасажирів наявності документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування.

Відповідно до преамбули Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_5 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_5 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

В порушення вимог ст. 22-1 Закону України "Про залізничний транспорт" та преамбули Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень, залізниця не виконала обов'язку щодо перевірки перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира громадянки ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3, документів, необхідних для вїзду до держави прямування.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення. Справи про правопорушення, передбачені статтею 1 цього Закону, розглядають відповідні органи охорони державного кордону України. Від імені органів охорони державного кордону України розглядати справи про правопорушення та накладати штрафи мають право начальники органів охорони державного кордону України та їх заступники.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за наведених обставин та правових норм оскаржувану постанову №69 від 31.08.2011 р. відповідачем винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавством, а тому суд не вбачає підстав для її скасування та задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови №69 від 31.08.2011 р. відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 25.10.2011 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець