Справа № 803/1556/15
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Справа № 803/1556/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Брудовській Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Панхім» до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Панхім» (далі ТзОВ фірма «Панхім») звернулося з позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Луцька ОДПІ ГУ ДФС) про визнання протиправними дій щодо неприйняття податкових накладних для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в електронному вигляді за період з 30 червня 2015 року по 8 липня 2015 року та зобовязання забезпечити електронний документообіг ТзОВ фірми «Панхім» шляхом надання доступу до реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних та шляхом надання можливості подачі податкової звітності з податку на додану вартість в електронному вигляді.

Представником позивача 20 липня 2015 року подано до суду заяву від 20 липня 2015 року №20/07-2 про збільшення позовних вимог в частині збільшення періоду, за який податкові накладні ТзОВ фірми «Панхім» не приймались Луцькою ОДПІ ГУ ДФС до реєстрації, а саме: визнати протиправними дії Луцької ОДПІ ГУ ДФС щодо неприйняття податкових накладних для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в електронному вигляді за період з 30 червня 2015 року по 14 липня 2015 року включно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 30 червня 2015 року Луцькою ОДПІ ГУ ДФС незаконно відключена для ТзОВ фірми «Панхім» можливість реєстрації електронних документів (податкових накладних в електронному реєстрі та звітів), з посиланням на те, що не укладений договір про визнання електронної звітності. Проте, такий договір був укладений ще 19 квітня 2010 року за №163. Вважає, що відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Представник відповідача в поданому письмовому запереченні предявленні позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що до Луцької ОДПІ ГУ ДФС надійшов лист слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області від 25 червня 2015 року за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 за ознаками вчинення службовими особами ТзОВ фірми «Панхім» кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України (умисне ухилення від сплати податків, зборів (обовязкових платежів), що входять в систему оподаткування), у звязку з чим 26 червня 2015 року було заблоковано визнання електронних документів від ТзОВ фірми «Панхім» у відповідності до укладеного договору.

Враховуючи вищевикладене, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у запереченнях. Просив в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 квітня 2010 року з метою спрощення надання податкової звітності з використанням телекомунікаційних каналів звязку між Луцькою ОДПІ ГУ ДФС та ТзОВ фірмою «Панхім» було укладено договір за №163 про визнання електронної звітності. відповідно до пункту 1 якого предметом даного договору є визнання податкової звітності, реєстрів, отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу Державної податкової служби засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях, як оригіналу.

На виконання умов зазначеного договору товариство 30 червня 2015 року надіслало на адресу Луцької ОДПІ ГУ ДФС, в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №118 від 15 червня 2015 року, та 1 липня 2015 року надіслало на адресу Луцької ОДПІ ГУ ДФС, в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №119, №120, №124, №126, №128, №130, №131, №132, №133, №134 від 15 червня 2015 року.

Товариство отримало відповідні квитанції з повідомленням, що податкові накладні не прийняті із-за виявлення помилок. Зокрема, з посиланням на те, що не укладений договір про визнання електронної звітності.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.2 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зокрема, форма податкової накладної та порядок її заповненні затверджені наказом Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року №957 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2014 року за №1235/26012.

Одночасно, порядок видачі податкових накладних регламентовано пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше пятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

При цьому, загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності (в тому числі податкових накладних) ДФС в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за №320/15011 (далі - Інструкція).

Зокрема, пунктом 1 розділу ІІ Інструкції встановлено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Крім того, механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних платників податку на додану вартість-продавців товарів (послуг) встановлений Кабінетом Міністрів України, а саме, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі Порядок №1246).

Згідно із абзацом 2 пункту 1 Порядку №1246, подання податкової накладної та/або розрахунку коригування ДФС в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного звязку, затвердженого в установленому порядку.

Внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру (пункт 2 Порядку №1246).

Пунктами 7 - 11 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного звязку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного звязку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку.

Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

Відповідно до абзацу 14 статті 201.10 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обовязку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобовязань за відповідний звітний період.

Як вбачається з матеріалів справи, електронні податкові накладні №118, №119, №120, №124, №126, №128, №130, №131, №132, №133, №134 від 15 червня 2015 року були направлені позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням строку, визначеного абзацом 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, та містили всі обовязкові реквізити податкової накладної.

Разом з тим, під час судового розгляду відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження наявності у контролюючого органу правових підстав для неприйняття електронних податкових накладних ТзОВ фірми «Панхім» з підстав, що зазначених у квитанціях.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії Луцької ОДПІ ГУ ДФС щодо неприйняття податкових накладних для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в електронному вигляді за період з 30 червня 2015 року по 14 липня 2015 року є протиправними.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо неприйняття податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Панхім» за період з 30 червня 2015 року по 14 липня 2015 року.

Зобовязати Луцьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Панхім» станом на дату фактичного їх подання до реєстрації, а саме: за №118 від 15.06.2015 року - станом на 30.06.2015 року; №119 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №120 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №124 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №126 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №128 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №130 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №131 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №132 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №133 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року; №134 від 15.06.2015 року - станом на 01.07.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Панхім» (45606, Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, будинок 17, ) 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 27 липня 2015 року.