Справа № 2а-4346/11/1070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Київ К/9991/39848/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Кохан О.С.,

представника відповідача Демченка С.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Макарівському районі Київської області Державної податкової служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09.12.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012 по справі №2а-4346/11/1070 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Будкомплекс» до Державної податкової інспекції у Макарівському районі Київської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09.12.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Будкомплекс» до Державної податкової інспекції у Макарівському районі Київської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.09.2011 №.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у Макарівському районі Київської області Державної податкової служби 19.06.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 12.07.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 09.12.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою адміністрацією в Київській області проведено перевірку господарської одиниці Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Будкомплекс» за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Березівка, вул. Житомирська, 51, з питань дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт перевірки від 25.08.2011 №000819.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме до перевірки не надано змінні звіти операторів АЗС, журнал обліку нафтопродуктів АЗС, товарно-транспортні накладні та інші документи що засвідчують облік нафтопродуктів за місцем їх реалізації (зберігання) у зв'язку з чим встановлено неведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Макарівському районі Київської області прийнято рішення 09.09.2011 №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Будкомплекс» застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 475225,70грн.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з пунктом 10.2.10 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496, на товарно-транспортних накладних та актах приймання (у разі наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП (додаток 14).

Відповідно до статей 1, 4, пункту 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, яка уособлює сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності. Одним з принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є принцип послідовності, який передбачає постійне (із року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у позивача наявні дві АЗС, а тому, пальне доправляється автоцистернами постачальників за єдиною товарно-транспортною накладною, у зв'язку з чим товарно-транспортні накладні та інші документи на момент перевірки знаходились в бухгалтерії за місцем знаходження позивача.

Облік нафтопродуктів позивачем підтверджується первинними бухгалтерськими документами на товар, а саме видатковими та товарно-транспортними накладними, актами приймання-передачі товару, виписками банківського рахунку, журналом-ордером та відомістю по рахунку, журналом проводок, оборотно-сальдовими відомостями.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС Будкомплекс» у господарській діяльності використовує реєстратор розрахункових операцій апарат комп'ютеризований електронний контрольно-касовий спеціалізований для автозаправних станцій T&T POS модель «T&T НАФТА POS», що зареєстрований Державною податковою інспекцією у Макарівському районі Київської області 13.03.2010 за номером , який здійснює контроль за залишками товарних запасів за місцем їх реалізації.

За таких обставин, слід погодитися з висновками судів попередніх інстанцій, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС Будкомплекс» веде облік товарних запасів за місцем їх реалізації.

Окрім того, за позицією Державної податкової адміністрації України, викладеній в її листах, дія Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України не поширюється на Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки вона не розроблена на виконання вимог цього Закону, у зв'язку з чим застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за неведення журналу обліку нафтопродуктів є неправомірним.

Враховуючи викладене, висновки суду першої та апеляційної інстанцій про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 09.09.2011 № є правильними.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Макарівському районі Київської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 09.12.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012 по справі №2а-4346/11/1070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв