Справа № 541/3518/13-а
Суддя: Чернюк В. Д.
Дата ухвалення: 2013-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/3518/13-а
№ провадження 2-а/541/99/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2013 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Литвиненко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції праці у Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з цим позовом, посилаючись на порушення відповідачем його прав в частині не обгрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу.

При розгляді цієї справи по суті позивач заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що відповідний припис позивача ним не виконано з обєктивних причин через арешт рахунків підприємства та відсутність готівки у касі підприємства. Вказував на те, що копія оскаржуваної постанови ним одержана 21 листопада 2013 року, з огляду на що строк на зверення до адміністративного суду з цим позовом він не пропустив.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи / а.с. 14, 16 /. Від відповідача до суду подано письмові заперечення проти позову, які долучені до справи / а.с. 18 - 19 /, а також заявлено клопотання про відкладення розгляду справи через відсутність коштів на відрядження / а.с. 17 /, у задоволенні якого протокольною ухвалою суду відмовлено за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи судом встановлено, що згідно постанови № 16-05-21/89-9 від 15 листопада 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, винесеної головним державним інспектором праці ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1360 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як видно зі змісту цієї постанови, її копія позивачем одержана 21 листопада 2013 року / а.с. 8 - 9 /.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи за цим адміністративним позовом вбачається, що ОСОБА_1 станом на дату винесення оскаржуваної ним постанови перебував на посаді виконуючого обов*язки директора державного Миргородського гренажного заводу та не виконав відповідного припису відповідача / а.с. 6, 7 /.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративному процесі запроваджено концепцію презумпції вини субєкта владних повноважень, з огляду на що фізична особа позивач не повинен доводити, що його законні права та інтереси порушено. Саме субєкт владних повноважень, в даному випадку відповідач, зобовязаний довести, що фіксуючи відповідне правопорушення та накладаючи стягнення на позивача, його представник діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень і у спосіб, що визначені законом. Таких доказів стороною відповідача суду не надано.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 винним себе в порушенні ст. 188 6 КУпАП України не визнавав і при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, пославшись у своїх поясненнях до протоколу на на об*єктивні причини невиконання припису через арешт рахунків підприємства органами державної виконавчої служби / а.с. 35 /.

Ці обставини підтверджуються і письмовими доказами, наданим позивачем суду, і зокрема копіями листа та розпорядження державних виконавців, за змістом яких постановами державних виконавців накладено арешт на кошти, що знаходяться на раханках підприємства "Державний Миргородський гренажний завод", а розпорядження такими коштами здійснює відповідний підрозділ Державної виконавчої служби / а.с. 5, 10 - 11 /.

Обгрунтованість викладених у протоколі про правопорушення обставин вчинення правопорушення позивачем не підтверджена будь якими належними і допустимими доказами / а.с. 34 - 36 /.

Таким чином, в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 188 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки позивач з обєктивних причин не міг виконати припис посадових осіб відповідача.

З наведеного, слід дійти висновку про відсутність достовірних і належних доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 та спростовують його твердження про відсутність в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Строк звернення до адміністративного суду, як на те вказується у запереченнях відповідача проти адміністративного позову, позивачем не пропущений, оскільки копію оскаржуваної постанови ним одержано лише 21 листопада 2013 року, що підтверджується змістом такої постанови.

З цих підстав оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не може визнаватися законною і обґрунтованою, а тому є не чинною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 100, 122, 158, 160, 163, 172 1 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 7, 186 6, 256, 268, 279, 280, 283, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову № 16-05-21/89-9 від 15 листопада 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену головним державним інспектором праці ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 1360 гривень, визнати не чинною та скасувати її.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3