Справа № 815/2752/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2752/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року 13 год. 28 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Петкова Ю.В.

за участю сторін:

представник позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представник відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київського районного відділу в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Київського районного відділу в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Київського районного відділу в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області від 17.12.2014 року щодо відмови в реєстрації ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. М. Божія, 5-С та зобовязати Київський районний відділ в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області зареєструвати ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. М. Божія, 5-С.

В обґрунтування заявленого адміністративного позову позивач вказав, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить садовий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Л. Чайкіної, 5-С.

Згідно довідки Адресного реєстру м. Одеси про відповідність адреси обєкта нерухомого майна, виданої 01.10.2014 року за №56686/2 (а.с.13), садовий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Одеса, вул. Л. Чайкіної, 5-С, відповідає адресі: м. Одеса, вул. М. Божія, 5-С, зареєстрованій а Адресному реєстрі м. Одеси.

У відповідь на звернення до Київського районного відділу в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області з заявою щодо реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач отримав відмову щодо реєстрації за вказаною адресою на підставі того, що садовий будинок не призначений для постійного проживання та реєстрації місця проживання в ньому. За таких обставин, позивач не погоджується із даним твердженням та вказує на його безпідставність, посилаючись на Конституцію України, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив залишити його без задоволення в повному обсязі з підстав, викладених в рішенні від 17.12.2014 року, щодо відмови в реєстрації.

Суд, заслухавши осіб, що зявились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

Згідно даних наданого позивачем технічного паспорта, виготовленого станом на 14.11.2011 року на садовий (дачний) будинок по вул. Л. Чайкіної, 5-С, на земельній ділянці за вказаною адресою розташований садовий будинок (літ. А) з господарськими будівлями (гараж літ. Б; навіс літ. Д,В; душ, вбиральня літ. Г; огорожа - №1-5; мостіння І) , загальною площею 340 кв. м., з них площа літніх житлових приміщень 101,8 кв.м., та 59,3 кв.м. підсобна. (а.с.18-20).

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії САЕ №572449 від 30.01.2012 року, ОСОБА_3 на праві власності належить садовий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Л. Чайкіної, 5-С . (а.с.58). Свідоцтво видане на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованою інспекцією ДАБК в Одеській області від 05.12.2011 року №ОД 7.

Зазначене також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» за №33426895 від 12.03.2012 року. (а.с.17) .

Судом також встановлено, що 17.03.2014 року позивач звернувся до ТОВ «Интер-Консалт-Плюс» з заявою про проведення будівельно-технічного експертного дослідження садового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Л. Чайкіної, 5-С.

Так, 24.03.2014 року експертом ТОВ «Интер-Консалт-Плюс» ОСОБА_5П, складено висновок №16-14 про відповідність садового будинку, розташованого за вищевказаною адресою будівельним, санітарним, пожежним нормам та правилам, вимогам ДБН та придатність для проживання (експлуатації). (а.с.9-12).

З метою реєстрації свого місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач ОСОБА_3, звернувся до Київського районного відділу в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області із відповідною заявою.

Листом №2979 від 17.12.2014 року Київським районним відділом в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_3 відмовлено в реєстрації місця проживання у зв'язку з тим, що об'єкт, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Л. Чайкіної, 5-С, не має статусу житлового будинку, у зв'язку із чим не призначений для постійного проживання .(а.с.21).

Вирішуючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року №1382-IV (далі Закон №1382-IV) визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 3 Закону № 1382-IV визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на

вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Згідно ст.11 Закону №1382-IV, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Відповідно до положень статті 6 Закону №1382-IV, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає, зокрема, письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України); документи, що підтверджують право на проживання в житлі; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відтак, вирішуючи спір, суд бере до уваги, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач не надав до суду доказів, які підтверджували надання ним до органу реєстрації необхідних документів, перелік яких визначається ст. 6 Закону №1382-IV.

Разом із тим, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 1 ст.379 Цивільного кодексу України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Частиною 1 ст. 380 Цивільного кодексу України встановлено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Крім того, однією із головних ознак приміщення як житлового є його придатність для приживання в ньому людини, тобто житло має відповідати всім будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам, завдяки яким можливе безпечне проживання в ньому людини, що визначається безпосередньо в процесі введення житлового будинку в експлуатацію, що передбачено, в тому числі, але не виключно, постановою Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» № 461 від 13.04.2011 року.

Відповідно до наданих письмових доказів, садовий будинок підключено до електричної мережі, у будинку здійснюється газопостачання, водозабезпечення та водовідведення. (а.с.65-67). Так, під час розгляду справи, судом встановлено, що вказаний садовий будинок може використовуватися не тільки в літній період, а має ознаки житлового будинку.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Одеса, вул. Л. Чайкіної, 5-С), оскільки особа, яка постійно проживає на території України, має бути зареєстрованою.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1ст. 2 КАС України).

З огляду на зазначене та з метою належного захисту прав позивачів на реєстрацію їх місця проживання, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині зобов'язання Київський районний відділ в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області зареєструвати ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. М. Божія, 5-С.

Разом із тим, суд зазначає, що позивачем до суду не надано належних доказів в обґрунтування підстав здійснення реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою під час звернення до Київського районного відділу в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог та необхідність їх часткового задоволення.

На підставі зазначених норм законодавства та керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69 -72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Київського районного відділу в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобовязати Київський районний відділ в місті ОСОБА_4 управління державної міграційної служби України в Одеській області зареєструвати місце проживання ОСОБА_3 (паспорт громадянина України серії КЕ 186744, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 07 березня 1996 року) за адресою: м. Одеса, вул. Михайла Божія, 5-С.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 27.07.2015 року.

Суддя С.М.Корой