Справа № 805/1901/15-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 р. Справа № 805/1901/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2

про стягнення суми податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Красноармійська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1590 грн. 20 коп.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, оскільки ФОП ОСОБА_2 має суму податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1590 грн. 20 коп., вжиті податковим органом заходи щодо стягнення податкового боргу з платника податків до погашення такого боргу не привели, вважає, що він правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, звернувся до адміністративного суду з позовною заявою про стягнення суми податкового боргу.

Враховуючи викладене, просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 суму податкового боргу в розмірі 1590 грн. 20 коп.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі його представника в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його участю не надав.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

ФОП ОСОБА_2 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, присвоєний ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_1, місце проживання: 85310, Донецька область, м. Красноармійськ, м. Родинське, вул. Комсомольська, буд. 11, кв. 4, перебуває на обліку у Красноармійській ОДПІ (а.с. 13-15).

В довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців міститься запис про припинення ФОП ОСОБА_2 (а.с. 13-15).

ФОП ОСОБА_2. застосовує спрощену систему оподаткування, обліку і звітності, про що свідчить свідоцтво платника єдиного податку та заява про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с. 18-19).

Станом на 17.03.2015 року у ФОП ОСОБА_2 рахується сума податкової заборгованості з єдиного податку у загальному розмірі 1590 грн. 20 коп.

31.07.2014 року Красноармійська ОДПІ надіслала на адресу ФОП ОСОБА_2 податкову вимогу форми «ф» № 2118-25 (а.с. 10).

06.08.2014 року Красноармійською ОДПІ прийняте рішення № 128/25 про опис майна ФОП ОСОБА_2 у податкову заставу (а.с. 11).

На час звернення до суду податковий борг в сумі 1590 грн. 20 коп. у добровільному порядку не погашений.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Таким чином, позивач у справі - субєкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Статтею 15 Податкового кодексу України на платників податків покладений обовязок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України на платників податків покладений обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Статтею 5 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємства» встановлено, що субєкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Пунктом 2 цього Указу передбачена сплата єдиного податку не пізніше 20 го числа місяця, наступного за тим, у якому була попередня сплата.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, станом на 17.03.2015 року у нього рахується заборгованість зі сплати єдиного податку в сумі 1590 грн. 20 коп.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Як встановлено судом, вжиті податковим органом заходи щодо стягнення податкового боргу з платника податків до погашення такого боргу не привели.

Відповідно до п.п. 4 п.11.32 Порядку обліку податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно п.п. 5 п.11.32 Порядку обліку податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи. Особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Відповідно п. 11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки у відповідача рахується борг зі сплати єдиного податку, суд вважає, що позивач правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення суми податкового боргу, тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 128, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1590 грн. 20 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_1, місце проживання: 85310, Донецька область, м. Красноармійськ, м. Родинське, вул. Комсомольська, буд. 11, кв. 4) на користь місцевого бюджету (р/р 0062, , МФО 834016, банк отримувача ГУДКСУ в Донецькій області, код платежу 18050400) заборгованість зі сплати єдиного податку в сумі 1590 грн. 20 коп.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Давиденко Т.В.