Справа № 2-а-562/10
Суддя: Лазаренко А. В.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-562/2010
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2010 року суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренко А.В, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Летичівському районі про визнання неправомірними дій щодо проведення нарахування пенсії, зобовязання провести нарахування та виплату пенсії, як дитині війни за 2007-2010 роки, -
В С Т А Н О В И В:
04.11.2010 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо непроведення нарахування йому пенсії як дитині війни відповідно до вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та зобовязати відповідача провести нарахування та виплату їй пенсії, як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року до постановлення судом рішення.
15.11.2010 року відповідач подав письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки фінансування виплат, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни, проводиться із Державного бюджету, а не з бюджету Пенсійного фонду України, фіксований щомісячний розмір виплат по 49,80 грн. встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, крім того, вказує, що позивач пропустив 6-місячний строк звернення до суду.
Ухвалою від 05.11.2010 року вимоги позивача за період з 2007 року по 1 травня 2010рр. залишено без розгляду, в зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що позивач має статус "дитини війни" і йому з січня 2010 року виплачувалася надбавка до пенсії у фіксованому розмірі по 49,80 грн. щомісячно.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Зазначена норма діє з 1 січня 2006 року згідно із п.1 прикінцевих положень цього закону.
Щодо нарахування підвищення до пенсії у 2010 році, суд приходить до наступного. Згідно ст.70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, Вказана норма закону передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно його дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".
На підставі викладеного та враховуючи, що ухвалою від 05.11.2010 року вимоги позивача за період з 2007 по 1 травня 2010рр. залишено без розгляду, тому дії відповідача по виплаті допомоги у фіксованому розмірі по 49,80 грн. не грунтуються на законі, в зв'язку з чим необхідно зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу належних сум відповідно до Закону, з 01 травня 2010 року до 01 листопада 2010 року, з врахуванням виплачених позивачці сум.
Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Отже, оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії, в тому числі позивачеві, здійснює Пенсійний фонд України в особі управління у Летичівському районі Хмельницької області, тому відповідний обов' язок слід покласти на відповідача у справі.
Керуючись ст.ст.22,64,152 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ст.ст. 2,17,18, 86, 99, 100, 159-163, 183-2, 186 КАС України,
Позов задовольнити.
Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Летичівському районі щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Летичівському районі здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 травня до 01 листопада 2010 року, з врахуванням виплачених позивачу коштів за вказаний період.
Копії постанови не пізніше наступного дня направити сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Летичівський районний суд, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції, протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Суддя: А.В. Лазаренко