Справа № 2-а-413/10
Суддя: Литвинов А. В.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Куп'янський міськрайонний суд Харківської області
Код суду 2023
Справа № 2-а-413/10/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2010р. м. Куп'янськ

Куп'янський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Литвинова А.В., при секретарі Борщовій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Куп'янську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області, в якому просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 р. до 31.12.2008 р., зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплатити їй недоплачене щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 01.01.2006р. до 31.12.2008р. та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області здійснювати відповідні нарахування в подальшому.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він належить до соціальної категорії "Дитина війни" та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Однак відповідач всупереч Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № ІО-рп/20О8 від 22.05.2008 р., якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів, відповідач зазначив, що вважає свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону' України "Про соціальний захист дітей війни" правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через пропущений позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, визначеного ст. 99 КАС України.

У судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Позивач має статус "Дитини війни", що також підтверджується пенсійним посвідченням

( а.с.6).

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується залі пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпече державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок кол Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005 року дію сі зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2006 j від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Закону України "1 Державний бюджет на 2006 рік" було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям вії передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2006 році запроваджую' поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабіне Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету7.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дз війни" запроваджені не були.

Закони України "Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005 року та "Про внесе змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" від 19.01.2006 року неконститу ційні не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідачів не було піїк нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України 1 соціальний захист дітей війни", оскільки до 15.03.2006 року дію зазначеної норми було зупинен потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Законам України " Про Державний бюджет на 2006 рік

20.12.2005року та "Про внесення змін до Закону України " Про Державний бюджет на 2006 рік '

19.01.2006року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влаз Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого зал України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юрила силу.

Конституційний Суд України у п.З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року >У (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не ^ бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сиза змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пр застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те. л прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовуп однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 20С~ Відповідачі по справі протягом 2006 року діяли у відповідності з діючим законодавством та не м підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки, як вже вихцезазначет'

15.03.2006року дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була зупинені.

15.03.2006року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність виконання у другому півріччі 2006 року Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік".

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, суд ва* їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст, 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", дію еттт Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закою і зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року7, у гтезш поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (консінг- _! положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14,23, 29, 30, 39,41. С 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2ШЩ (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції 3 огіИ неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 200" : Л зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст . Закону.Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Куп'янському районі Харківської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ст. 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" зі змінами від 15.03.2007 р. був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць: з 01.01.2007 р. - 380 грн,, з 01.04.2007 р. - 406 грн., з 01.10.2007 р. - 411 грн.. Згідно вказаної статті мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у такому ж розмірі, тобто з 01.01.2007 р. - 380 грн., з 0і.04.2007 р. - 406 грн., з 01.10.2007 р. - 411 грн. та встановлено, що для призначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу7 1 частини 1 ст. 28 Закону7 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Таким чином, відповідно до ст. 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007рік" у 2007році за:.

липень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123,02грн. серпень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123,02грн. вересень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123,02грн. жовтень ( 4,11+411)х30%=415,11х30%=124,53грн. листопад (4,11+411)х30%=415,11х30%=124,53грн. грудень ( 4,11+411)х30%=415,11x3 0%=124,53грн., а всього з липня по грудень 2007р. 742грн.65коп.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачці відповідні доплати, тобто відповідач повинен був щомісячно виплачувати підвищення до пенсії позивачу у період з 09.07.2007 р. по 30.09.2007 р. по 123 грн. 02 коп., а в період з 01.10.2007 р. по 31,12.2007 р. по 124 грн. 53 коп. Усього за вказаний вище період часу у 2007 році відповідач повинен був виплатити позивачці 710 грн.94коп., виходячи з наступного розрахунку:

123,2: 31 день = 3,97 грн. (в день);

3,97 грн. х23 дня = 91,31 грн. ( з 09.07.2007 по 31.07.2007 р.);

(123,02 х 2 місяця) + 91,31 = 337,35 грн. ( з 09.07.2007 р. по 30.09.2007 р.);

124,53 грн. х 3 місяця = 373,59 грн. (з 01.10.2007 р. по 31.12.2007 р.);

337,35 + 373,59 = 710,94 грн. (з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.).

Однак, як вбачається з довідки начальника УПФУ в Куп'янському районі Харківської області від 25.12.2009 року за №558, ОСОБА_1 у 2007 р. доплата до пенсії не проводилась, що на думку суду є не припустимим.

Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй у 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції." Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону7 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуєтьсязамість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війц Ветеранам війни, які мають право , на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічно грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповіді до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" даі підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів."

З 01 січня 2008 року позивачу було нараховане та виплачується зазначене підвищені відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фон; України в Кубанському району Харківської області від 25.12.2009 року за №558, ОСОБА_1 і 2008 рік позивачу було виплачено 579 грн. 30 коп.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції Украй (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункт розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін ; деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конегату: У країни (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону У краї; "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акт України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано така що не відповідає Конституції Ухраїни(є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Зако: України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих ах~ України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для с з загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внасліз дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційна Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бу оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституцій;: Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов виснов:» що з 22.05.2008 року УПФУ в Кубанському районі Харківської області повинен був нараховувати сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ет.б Закону України "Про соціальний захз дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституцій-:* Судом України рішення щодо неконституційності п. 41 розділу 2 Закону України "Про Держава бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втрат-, чинність та не підлягала застосуванню.

Ст. 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" передбачено, що на ст особу, яка втратила працездатність, прожитковий мінімум в розрахунку на місяць склада:

01.01.2007 р. - 470 грн., з 01.04.2008 р. - 481 грн., з 01.07.2008 р. - 482 грн., 01.10.2008 р. - 498 т Згідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхува- - мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у такому ж розмірі, тобто з 01.01.2008 р. - - грн., з 01.04.2008 р. - 481 грн., з 01.07.2008 р. - 482 грн., 01.10.2008 р. - 498грн.

Тому, у 2008роцї виплаті підлягали такі суми підвищення до пенсії: травень 481 х 30%=144,3грн. червень 481 х 30%= 144,3 грн. липень 482 х 30%= 144,6грн. серпень 482 х 30%= 144,6грн. вересень 482 х 30%= 144,6грн. жовтень 498 х 30% = 149,4грн. листопад 498 х 30% = 149,4грн. грудень 498 х 30% = 149,4грн. всього: 1170,60грн.

Отже, на підставі вищевикяаденого суд приходить до висновку, що відповідач з 22.052 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захг дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачці відповідні доплати, тобто відповідач повинен г щомісячно виплачувати підвищення до пенсії позивачу у період з 22.05.2008 р. по 30.06.2008 р. 144 грн. 30 коп., а в період з 01.07.2008 р. по 30.09.2008 р. по 144 грн. 60 коп., з 01.10.2008 р

31.12.2008р. по 149 грн. 40 коп. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідач за пері:

22.05.2008р. по 31.12.2008 р. не доплатив позивачу 715 грн. 15 коп., виходячи з настутш: розрахунку:грн. (повинні були виплачувати у травні 2008р.) : 31 день = 4,65 грн.;

4,65 X ! 0 днів = 46,50 грн. ( повинні були виплатити з 22.05.2008 р. по 31.05.2008 р.);

48.10грн. (виплачували у травні 2008р.) : 31 день = 1,55 грн.;

1,55 X 10 днів = 15,50 ( виплатили з 22.05.2008р. по 31.05.2008р.);

46,50 грн. - 15,50грн. = 31грн. (недоплатили з 22.05.2008р. по 31.05.2008р.)

144.30+ (144,60 X 3) + (149,40 х 3) = 1026,30 грн.(повинні були виплатити з 01.06.2008 по 31.12.2008р.);

48.10+ (48,20 X 3) + (49,80 х 3) = 342,10 грн. (виплатили з 01.06.2008 р. по 31.12.2008 р.);

1026.30грн. - 342,10 грн. + 31 грн. (недоплачене підвищення за травень 2008 р.) =715 грн. 20 коп.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення

Конституційним Судом України, відповідач здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 01.01.2008 року, з урахування п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з

01.01.2007року по 21,05.2008 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч. З та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідачів, в частині неврегульованоеті на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Також, правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникненняобґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної владі такої політики чи поведінки.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинстві України.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/200: (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні длі задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідна можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву ті виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристю можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісню характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використанні прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правова* статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право ьз отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфер життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальна захист дітей війни.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не мож>~ бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускаєтег звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства Украща завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав п інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів держав а влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів ста здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконала делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльн е суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльне' Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України ко:«л; сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадки, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України і адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта влади повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльне т покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких і звернувся до суду, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за меж позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Куп'янському районі Харківс; області, по невиконанню з 09.07.2007 року по 31.12.2007 р. та з 22,05.2008 р. по 31.12.200? і приписів статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яка призвела до поруше - прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії.

Щодо строку звернення до адміністративного суду необхідно зазначити наступне.

Ч. 2 ст. 99 КАС України, встановлено, що для звернення до адміністративного суд: захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встанови - інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх п: я свобод чи інтересів.

Порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду тривало з 09.07.2007 ргч» по 31.12.2007 року і припинилось лише 01.01.2008 року після внесення змін до Закону України соціальний захист дітей війни".

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд не вбачає пропущений позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Судові втрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.З ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, ст.ст. З, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 6-14, 71, 159-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку' для звернення до суду' та стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01.03.2006р. до 31.12.2008р - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області нарахувати ОСОБА_1, 16 травня 1941р. народження, підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, та вчинити дії щодо сплати вказаної доплати до пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області постійно здійснювати нарахування підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 гри. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку' ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя А.В.Литвинов