Справа № 810/535/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/535/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Діалог Пресс" до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Діалог Пресс" (далі - ТОВ "Видавництво "Діалог Пресс") звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області (далі - Ірпінська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.02.2015 р. №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ірпінської ОДПІ від 09.02.2015 р. №.

На вказану постанову Ірпінська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, Ірпінською ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Видавництво "Діалог Пресс" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «ПРОД-РЕСУРС» за вересень 2014 року, за результатами якої складено акт від 23.01.2015 р. №72/22-4/35170618.

Даною перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України внаслідок чого позивачем занижено податок на додану вартість за вересень 2014 року на загальну суму 297161,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 09.02.2015 р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 297161,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 148580,50 грн.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлено статтею 198 Податкового кодексу України.

Статтею 198 Податкового кодексу України, визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з, в тому числі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, при цьому датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, а саме дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, в перевіряємий період позивач мав господарські відносини з ТОВ «Прод-Ресурс» (постачальник) на підставі договіру поставки №ПР-11/1 від 11 серпня 2014 року. Згідно п. 1.1 такого договору постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар по цінах, в кількості, асортименті і в терміни, узгоджені сторонами і вказані в рахунках - фактурах та видаткових накладних та/або специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження виконання умов вказаного договору, а саме поставки товару: папір пакувальний «крафт» 78 г/м2, папір офсетний ДБФ 80 г/м2, 100 г/м2 та 120 г/м2, картон для палітурних робіт ПКС-2, поліпропілен, картон коробковий, стрічка ПП 12 мм х 0,8 мм, гофроящики П-31, стрічка клейка, стрейч плівка, на загальну суму 1 782 963,00 грн., у тому числі ПДВ 297 160,50 грн., позивачем надані такі первинні документи, зокрема як, відповідні податкові та видаткові накладні, рахунки-фактури, акти звірки поставок за вересень 2014 року, товарно-транспортні накладні, банківські виписки.

Копії таких документів містяться в матеріалах справи, відповідають чинному законодавству та дають можливість встановити зміст і обсяг господарських операцій.

Також, відповідно до матеріалів справи, придбані матеріали доставлялись на виробничу площадку позивача загальною площею 2456 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, просп. Московський 6, яка орендується у ПАТ «Промзв'язок» на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.05.2014 р. №11а-14, копія якого також наявна в матеріалах справи.

Згідно договору оренди від 30.11.2009 р. №12/09 укладено позивачем з ТОВ «АльфаПрес Интер» позивач (орендар) приймає обладнання для виготовлення поліграфічної продукції.

Для підтвердження наявності трудових ресурсів, позивач надав суду довідку про штатний розклад №31/9 від 31.09.2014 р., згідно якої загальна чисельність працюючих на підприємстві станом на 01.10.2014 р. складає 104 одиниці, а згідно довідки про штатний розклад №30/01 від 30.01.2015 р. загальна чисельність працюючих на підприємстві станом на 02.02.2015 р. - 111 одиниць.

Придбаний у ТОВ «Прод-Ресурс» товар був використаний позивачем для подальшого виробництва поліграфічної продукції. Зокрема, позивачем було укладено низку договорів для виготовлення поліграфічної продукції, копії яких наявні в матеріалах справи (т.4, а.с.86-89). Реальність здійснення господарський операцій згідно таких договорів підтверджуються видатковими накладними, податковими накладними, актами здачі-прийняття робіт, довіреностями про отримання товарно-матеріальними цінностями та технологічними картками, наявними у матеріалах справи.

При цьому, основним напрямком роботи позивача є розробка та виробництво поліграфічної продукції, а отриманий товар використаний ним для виробництва поліграфічної продукції, що підтверджується довідкою АА №714472 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданою Головним управлінням статистки у Київській області від 13.12.2012 р.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять товарність та реальність господарських операцій між позивачем та зазначеним контрагентом.

Як вбачається з акту перевірки зазначені у акті обставини стосуються лише господарської діяльності контрагенту позивача та подання ним податкової звітності, і жодним чином не доводять недобросовісності позивача та відсутності реальності господарських операцій.

Висновки податкового органу про допущені позивачем порушення ґрунтуються лише на листі-застереженні ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська від 06.01.2015 р. №194/7/04-63-22-03-17 «Про неможливість проведення перевірки ТОВ «Прод-Ресурс» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року».

Однак, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників (виконавців) при здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту та донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Відповідачем не надано судового рішення, яке б набрало законної сили, щодо встановлення факту відсутності у позивача мети на здійснення господарської діяльності та відсутності її реального здійснення. Також не наданого судового рішення в порядку ст. 234 Цивільного кодексу України щодо фіктивності правочинів між позивачем та його контрагентами.

Крім того, жодним законом не передбачено право податкового органу самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Таким чином, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено обґрунтованість прийняття податкового повідомлення-рішення від 09.02.2015 р. №, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу Ірпінської ОДПІ необхідно залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 27.07.2015 року

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.