Справа № 826/8150/13-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2015 р. м. Київ К/800/33437/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Цуркан М.І.

при секретарі судового засідання Вишняку О.М.

з участю представників сторін :

позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідача - Попович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7

до відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

30.05.2013р. до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.10.2012р. звернувся ОСОБА_7 Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (далі Інспекція) було здійснено перевірку та зроблено висновок про те, що ОСОБА_7 виконувались будівельні роботи з порушенням вимог чинного законодавства. Вважаючи, що відповідачем перевірку було організовано та проведено з порушеннями, а висновки Інспекції про те, що позивачем виконувались будівельні роботи помилковими, ОСОБА_7 просив задовольнити позов.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 7.03.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2014р., позов задоволено.

Не погодившись з судовими рішеннями, Інспекція звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити у задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли невірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях позивач вважає рішення судів законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Задовольнивши адміністративний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходили з того, що Інспекцією не надано належних та допустимих доказів того, що на час проведення перевірки позивачем виконувались які-небудь будівельні роботи на об'єкті перевірки.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення попередніх інстанцій вказаним вимогам не відповідають в зв'язку з наступним.

За результатами проведеної позапланової перевірки Інспекцією складено акт від 10.10.2012р. в якому відображено, що у житловому будинку АДРЕСА_1 позивач виконує будівельні роботи із реконструкції нежитлових приміщень під заклад громадського харчування «L'KAFA» без документів про право на виконання будівельних робіт, що є порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ч. 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Постановою №172/12 від 31.10.2012р. позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 100620гр.

Частиною першою та другою статті 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» обумовлено, що постанову центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Аналогічні приписи щодо строків оскарження постанови про накладення штрафу містяться в пункті 28 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 6.04.1995р. (у відповідній редакції).

Матеріалами справи встановлено, що Інспекцією було проведено перевірку у присутності ОСОБА_9, який на підставі довіреності від 1.10.2012р. представляв під час проведення перевірки інтереси позивача. При цьому ОСОБА_9 підписано акт перевірки без будь-яких зауважень та отримано його копію.

31.10.2012р. Інспекцією, в присутності ОСОБА_9, який продовжував діяти на підставі довіреності від 1.10.2012р., складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та проінформовано представника позивача про час і місце розгляду справи.

Відповідачем залучено до справи копію довіреності від 1.10.2012р., з якої вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_9 представляти позивача в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві та надав йому відповідні повноваження.

Також, з матеріалів справи слідує, що представником позивача не заперечувався факт вчинення ОСОБА_7 правопорушення у сфері містобудівної діяльності та не надавались заперечення щодо обґрунтованості висновків Інспекції з цього приводу.

Таким чином, з огляду на приписи Глави 17 Цивільного Кодексу України, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у жовтні 2010р., коли вповноважена ним особа підписала акт, складений Інспекцією, отримала його копію, була проінформована про складання протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та про час і місце розгляду цієї справи, проте позивач звернувся до адміністративного суду лише 30.05.2013р., тобто поза межами передбаченого статтею 99 КАС України строку.

Згідно зі статтею 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Частиною 3 статті 162 КАС України обумовлено, що якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

В зв'язку з тим, що позивачем не наведено поважних причин, які унеможливлювали своєчасне звернення до адміністративного суду, суд першої інстанції повинен був залишити позов ОСОБА_7 без розгляду.

Суд апеляційної інстанції, всупереч приписів статті 203 КАС України, зазначене порушення норм процесуального права не виправив.

Відповідно до частини першої статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 221,223,228,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7.03.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2014р. скасувати.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

М.І. Цуркан