Справа № 2а-7225/09/1170
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2010 року Справа № 2а-7225/09/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагун А.В.;

при секретарі Джебко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Фонтан до Гайворонської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0 від 07.08.2009 року, №/1 від 07.08.2009 року,?

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю „Фонтан (далі по тексту ТОВ „Фонтан) звернулося в суд з адміністративним позовом до Гайворонської міжрайонної державної податкової інспекції (далі по тексту Гайворонської МДПІ), в якому просило визнати нечинними податкові повідомлення-рішення №/0 від 07.08.2009 року, №/1 від 07.08.2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач вважає, що податковим органом помилково визначено, що ТОВ „Фонтан реалізовувало ВАТ „Гайворонстке РТП паливно-мастильні матеріали по цінам нижчим ніж звичайні, пославшись на необхідність врахування обставин їх оптової реалізації, а не роздрібної. Відповідно, необхідно було враховувати звичайні оптові ціни, а не звичайні роздрібні ціни на паливно-мастильні матеріали.

Щодо не включення до валового доходу отриманих товариством матеріальної допомоги, позивач послався на неправильне застосування податковим органом матеріального права, оскільки підприємство отримало від фізичних осіб поворотну фінансову допомогу, позику, а тому згідно п.п. 7.9 п. 7.9.1 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств зазначена допомога не підлягає включенню до валового доходу.

Відповідач надав до суду письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції податковий орган зазначив, що ТОВ „Фонтан реалізовувало паливно-мастильні матеріали повязаній особі ? ВАТ „Гайворонське РТП, за цінами нижче ніж звичайні, які визначені податковим органом на підставі порівняння з цінами реалізації аналогічного товару у перевіряємий період на АЗС у с. Хащувате.

З посиланням на п.п. 1.22.2 п.1.22 ст.1, п.п. 4.1.1, п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств податковий орган стверджує, що позивач зобовязаний був включити до валового доходу за відповідний звітний період поворотну матеріальну допомогу, отриману від фізичних осіб у звітному періоді, що залишилась неповерненою на кінець такого звітного періоду, а також вартість матеріальних цінностей (дизельне паливо), переданих ТОВ „Фонтан за договором схову та використаних ним власному господарському обороті.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали суду пояснення згідно позовної заяви.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали повністю та дали пояснення згідно поданих заперечень.

Заслухавши представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 25 червня по 16 липня 2009 року, відповідно до плану-графіка, на підставі направлень від 25.06.2009 року №1103060, від 10.07.2009 року №1103067 та наказу про продовження терміну перевірки від 09.07.2009 року №221, проведено планову перевірку ТОВ „Фонтан, за результатами якої складено акт перевірки від 21.06.2009 року №196/2310/30418428 (а.с. 12-23, 52-53, 54, 55, 56).

На підставі зазначеного акту, за виявлені порушення п.п 4.1.1, п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7, п.п.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств, згідно п.п. 17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами , Гайворонською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення, яким відповідачу визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 54 922,29 грн., з яких основний платіж ? 42 162,52 грн., штрафні (фінансові) санкції ? 12 759,78 грн. (а.с.10).

Також, на підставі того ж акту, за виявлене порушення п.4.1, п. 4.2 ст. 4, п.п. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість, згідно п.п. 17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, Гайворонською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення, яким відповідачу визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 12 909,29 грн., з яких основний платіж ? 8 606,19 грн., штрафні (фінансові) санкції ? 4 303,10 грн. (а.с.11).

Як вбачається з акту перевірки порушення п.п 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7, п.п.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств виявилось в тому, що ТОВ „Фонтан включило до валових доходів реалізацію паливно-мастильних матеріалів ВАТ „Гайворонському ремонтно транспортному підприємству, повязаній особі, по цінам, нижчими за звичайні.

Так, у липні 2008 року було реалізовано: бензин А-76 в кількості 1911 літрів по ціні 4,65 грн. на загальну суму 8886,15 грн., в тому числі ПДВ 1481,02 грн., при звичайній ціні бензину А-76 ? 5,50 грн. за 1 літр, що призвело до занижения валового доходу на суму 1353,62 грн.; бензин А-95 в кількості 1028 літрів по ціні 5,15 грн. на загальну суму 5294,20 грн., втому числі ПДВ 882,37 грн., при звичайній ціні бензину А-95 - 6,30 грн. за 1 літр, що призвело до занижения валового доходу на суму 984,90 грн.; дизельне пальне в кількості 7498,30 літрів по ціні 6,50 грн. на загальну суму 48743,5 грн., в тому ПДВ 8123,92 грн., при звичайній ціні дизельного пального ? 7,10 грн. за літр, що призвело до занижения валового доходу на суму 3745,35 грн.

У вересні 2008 року реалізовано дизельне пальне в кількості 12272 літрів по ціні 6,25 грн. на загальну суму 76739,40, в тому числі ПДВ 12790,00 грн., при звичайній ціні дизельного пального - 6,60 грн. за, що призвело до занижения валового доходу на суму 3546,50 грн.

У жовтні 2008 року реалізовано: бензин А-76 в кількості 5388 літрів по ціні 4,65 грн. на загальну суму 25044,58 грн., в тому числі ПДВ 4174,00 грн., при звичайній ціні бензину А-76 - 5,10 грн. за 1 літр, що призвело до занижения валового доходу на суму 2028,42 грн.; дизельне пальне в кількості 22543 літрів по ціні 5,53 грн. на загальну суму 124555,39 грн., в тому числі ПДВ 20759,23 грн., при звичайній ціні дизельного пального ? 6,40 грн. за 1 літр, що призвело до занижения валового доходу на суму 16433,17 грн.; дизельне масло в кількості 1830 літрів по ціні 7,40 грн. на загальну суму 13476 грн., в тому числі ПДВ 2246,00 грн., при звичайній ціні дизельного масла -8,80 грн. за 1 літр, що призвело до заниження валового доходу на суму 2190,00 грн.

У березні 2009 року реализовано дизельне пальне в кількості 15238 літрів по ціні 4,10 грн. на загальну суму 62414,82 грн., в тому числі ПДВ 10402,47 грн., при звичайній ціні дизельного пального - 5,10 грн. за 1 літр, що призвело до заниження валового доходу на суму 12749,15 грн.

Зазначене порушення призвели до заниження валового доходу на суму 43031,12 грн., в тому числі за III квартал 2008 року на суму 9630,37 грн., за IV квартал 2008 року ? 20651,60 грн., за I квартал 2009 року ? 12749,15 грн.

Згідно п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Валовий доход включає, зокрема, загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

Однак, п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств господарські операції з повязаними особами віднесено до оподаткованих операцій особливого виду.

Пунктом 1.26 ст. 1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств визначено, що повязана особа ? юридична особа, яка здійснює контроль над платником податку, або контролюється таким платником податку, або перебуває під спільним контролем з таким платником податку.

Згідно п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств доход, отриманий платником податку від продажу товарів (робіт, послуг) пов'язаним особам, визначається виходячи із договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу.

У відповідності до п. 1.20 ст. 1 вказаного Закону, якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Ринок товарів (робіт, послуг) - сфера обігу товарів (робіт, послуг), яка визначається виходячи з можливості покупця (продавця) реально і без значних додаткових витрат придбати (продати) товар (роботу, послугу) на найближчій стосовно будь-якої із сторін договору території.

Ідентичні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основні ознаки. Під час визначення ідентичності товарів беруться до уваги, зокрема, їх фізичні характеристики, які не впливають на їх якісні характеристики і не мають суттєвого значення для визначення ознак товару, якість і репутація на ринку, країна походження та виробник. Незначні відмінності в їх зовнішньому вигляді можуть не враховуватися.

Однорідні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), які не є ідентичними, мають подібні характеристики і складаються зі схожих компонентів, що дозволяє їм виконувати однакові функції та (або) бути взаємозамінними. Під час визначення однорідності товарів (робіт, послуг) беруться до уваги, зокрема, їх якість, наявність товарного знака, репутація на ринку, країна походження та виробник.

Пунктом 2.20.1 пункту 1.20 статті 1 вказаного Закону встановлено, що для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні, при укладанні угод між непов'язаними особами, надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов'язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.

Як встановлено з акту перевірки та інших матеріалів справи, що не заперечувалось представниками позивача в судовому засіданні, ВАТ „Гайворонське ремонтно транспортне підприємство є засновником ТОВ „Фонтан ? повязаною особою, якому реалізовувались бензин А-76, А-95, дизельне паливо та моторне масло у вище вказаних обсягах та цінах (а.с. 13-14, 24).

Однак, як вбачається із листів-відповідей „Петрол-транс (АЗС смт. Солькове, вул. Першотравнева) та ПП ОСОБА_5 (АЗС м. Гайворон, вул. Чернишевського, 5) на запити податкового органу про ціни на ідентичний (однорідний) товар на території найближчій до АЗС позивача, у липні 2008 року ціна бензину А-80 складала суму у розмірі 5,50 грн. за літр, бензину А-95 ? 6,30 грн. за літр, дизельного палива ? 7,10 грн. за літр. У вересні 2008 року ціна дизельного палива складала суму у розмірі 6,60 грн. за літр. У жовтні 2008 року ціна бензину А-80 складала суму у розмірі 5,10-5,15 грн. за літр, дизельного палива ? 6,40 грн. за літр, дизельного масла ? 8,80 грн. за літр. У березні 2009 року ціна дизельного палива складала суму у розмірі 5,10 грн. за літр (а. с. 88, 89).

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи дійшов висновку про обґрунтованість висновку податкового органу про реалізацію ТОВ „Фонтан заначених паливно-мастильних матеріалів по цінам, нижчим за звичайні.

Також, з акту перевірки вбачається, що порушення п.п.4.1.1, п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств виявилось у невключені до валових доходів поворотної фінансової допомоги, отриманої ТОВ „Фонтан у звітному періоді, що залишилася неповерненою на кінець такого звітного періоду, від осіб, що не є платниками цього податку, а також, вартість матеріальних цінностей (дизельного пального), переданих позивачу згідно договорів схову (у відповідальне зберігання) та використаних ним у власному господарському обороті.

Так, у фізичної особи ОСОБА_6 позивачем отримано готівкові кошти через касу у ІV кварталі 2008 року у сумі 46079,00 грн., а саме : 01.12.2008 р. по приходному касовому ордеру №393 - 5000,00 грн., 04.12.2008 р. по приходному касовому ордеру №397 -13629 грн., 08.12.08 р. по приходному касовому ордеру №401 - 3000,00 грн., 10.12.08 р. по приходному касовому ордеру №404 - 7000,00 грн., 16.12.08 р. по приходному касовому ордеру №411 - 4000,00 грн., 17.12.08 р. по приходному касовому ордеру - 8000,00 грн., 22.12.08 р. по приходному касовому ордеру № 419 - 1500,00 грн., 25.12.08 р. по приходному касовому ордеру №424 - 3950,00 грн. На кінець перевіряємого періоду кошти не повернено фізичній особі ОСОБА_6К

У фізичної особи ОСОБА_7 позивачем отримано готівкові кошти через касу підприємства у І кварталі 2009 року у сумі 35990,00 грн., а саме: 05.01.2009 р. по приходному касовому ордеру №7- 5000,00 грн., 08.01.2009 р. по приходному касовому ордеру №11 - 1400,00 грн., 21.01.2009 р. по приходному касовому ордеру №25 - 4000,00 грн., 29.01.2009 р. по приходному касовому ордеру №33 - 3490,00 грн., 02.02.2009 р. по приходному касовому ордеру №40- 10000,00 грн., 12.02.2009 р. по приходному касовому ордеру №51 - 3000,00 грн., 17.02.2009 р. по приходному касовому ордеру №57 - 4000,00 грн., 19.02.2009 р. по приходному касовому ордеру №61 - 4000,00 грн., 25.02.2009р. по приходному касовому ордеру №69 - 1100,00 грн. На кінець перевіряємого періоду кошти не повернено фізичній особі ОСОБА_7

Так само, позивачем у ПСП „Нива ( код 05527195, с. Хащувате Гайворонського району ) отримано на зберігання у липні 2008 року 4625 літрів дизельного палива на суму 21775,00 грн. без ПДВ, у вересні 2008 року - 4625 літрів дизельного палива на загальну суму 21775,00 грн. без ПДВ. Зазначене дизельне паливо ТОВ „Фонтан реалізоване і на кінець перевіряємого періоду не повернено ПСП „Ниві.

Згідно абз. 3, абз.7 п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст.4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств до валового доходу включаються суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону. У разі коли у майбутніх податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму валових витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні. Як виняток з правила, визначеного цим абзацом, операції з отримання (надання) фінансової допомоги між платником податку та його філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, розташованими на території України, не призводять до зміни їх валових витрат або валових доходів; вартість матеріальних цінностей, переданих платнику податку згідно з договорами схову (у відповідальне зберігання) та використаних ним у власному виробничому чи господарському обороті.

Суд не погоджується з позицією позивача, щодо віднесення отриманих коштів згідно договорів позики (а.с.76-79) до фінансових кредитних зобовязань, які згідно з п. п.7.9.1 п.7.9 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств не підлягають включенню до валового доходу звітного періоду, оскільки така позиція суперечить положенням п.1.11 ст. 1 того ж Закону.

Так, згідно п.1.11 ст. 1 вказаного Закону кредит це кошти та матеріальні цінності, які надаються резидентами або нерезидентами у користування юридичним або фізичним особам на визначений строк та під процент. Кредит розподіляється на фінансовий кредит, товарний кредит, інвестиційний податковий кредит та кредит під цінні папери, що засвідчують відносини позики. Фінансовий кредит - кошти, які надаються банком-резидентом або нерезидентом, кваліфікованим як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають статус небанківських фінансових установ, згідно з відповідним законодавством, а також іноземними урядами або його офіційними агентствами чи міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами-нерезидентами у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк, для цільового використання та під процент.

Як вбачається з договору позики №1 від 31.07.2008 року з фізичною особою ОСОБА_6 Ю та договору позики №1 від 05.01.2009 року з фізичною особою ОСОБА_7 договори позики є безпроцентними, а тому не підпадають під визначення фінансового кредиту, тобто кошти отриманні згідно зазначених договорів є поворотною фінансовою допомогою. Відповідно, оскільки на кінець відповідного звітного періоду кошти не були повернуті, що не заперечувалось представниками позивача, вони згідно абз. 3 п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст.4 вказаного вище Закону підлягають включенню до валового доходу відповідного звітного періоду.

Таким чином, готівкові кошти, отриманні від фізичних осіб ОСОБА_6 у ІV кварталі 2008 року у сумі 46079,00 грн. у сумі 46 079 грн. та від ОСОБА_7 у І кварталі 2009 року у сумі 35990,00 грн., які неповернені на кінець відповідного звітного періоду, а також вартість 4625 літрів дизельного палива на суму 21775,00 грн. без ПДВ отриманого на зберігання у липні 2008 року, і вартість 4625 літрів дизельного палива на загальну суму 21775,00 грн. без ПДВ , отриманих у вересні 2008 року, використаного у власній господарській діяльності, підлягають включенню до валового доходу відповідного звітного періоду.

Зазначене порушення призвело до заниження податкового зобовязання з податку на прибуток за перевіряємий період на суму 42 162,52 грн., у тому числі за III квартал 2008 року у сумі 13295,09 грн., за ІV квартал 2008 року ? 16682,65 грн., І квартал 2009 року у сумі 12184,78 грн.

Крім того, як вбачається з акту перевірки порушення п. 4.1, п.4.2 ст. 4, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість виявилось у заниженні бази оподаткування з податку на додану вартість внаслідок включення до податкового зобовязання реалізацію ВАТ „Гайворонське ремонтно транспортне підприємство повязаній особі, зазначених вище паливно-мастильних матеріалі по цінам, нижчим за звичайні.

Згідно п. 4.1, п. 4.2 ст. 4 Закону України „Про податок на додану вартість база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг). У разі якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 відсотків, база оподаткування операції з поставки таких товарів (послуг) визначається за звичайними цінами.

У разі поставки товарів (робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), натуральних виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, а також пов'язаній з продавцем особі чи суб'єкту підприємницької діяльності, який не зареєстрований як платник податку, база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни.

Як встановлено вище, позивачем реалізовано ВАТ „Гайворонське ремонтно транспортне підприємство зазначені паливно-мастильні матеріали за цінами, які нижче за звичайні. Відповідно, визначення зобовязання з податку на додану вартість за договірними цінами, які нижчі за звичайні, суперечить п. 4.1, п.4.2 ст. 4, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 вказаного Закону.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим висновок податкового органу щодо заниження позивачем зобовязання з податку на додану вартість за липень 2008 року на суму 1216,84 грн., за вересень 2008 року ? на суму 709,20 грн., за жовтень 2008 року ? на суму 4130,32 грн. та за березень 2009 року ? на суму 2549,83 грн.

На підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд перевіривши податкові повідомлення-рішення №/0 від 07.08.2009 року, №/1 від 07.08.2009 року згідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, прийшов до висновку про їх законність та, відповідно, про безпідставність позовних вимог, а тому у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Судових витрат, які б підлягали відшкодуванню на користь відповідача судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,?

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі проголошення вступної та резулятивної частин рішення, з дня складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі 09.03.2010 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_8