Справа № П/811/2490/14
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/2490/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2015 року

справа № П/811/2490/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2014 року по справі за позовом Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області до Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод", в якому просила стягнути з Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод", який має податковий борг, кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника на суму податкового боргу в розмірі 1 174047,27 грн. на користь державного бюджету України на наступні рахунки:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено частково; стягнуто з рахунків державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» (ідентифікаційний код 07646554) у банках, що його обслуговують, на користь Державного бюджету України податковий борг у загальній сумі 1 157 376,27 грн.; у решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати повністю постанову суду першої інстанції.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явились, у зв’язку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Кіровоградський ремонтний завод" зареєстровано Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.76-78).

Матеріалами справи підтверджено, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 1 157 376,27 грн., з яких 847 231,46 грн. (з урахуванням штрафних санкцій) з податку на доходи фізичних осіб, 16 866 грн. – з податку на прибуток, 59 970,87 грн. з податку на додану вартість, 233 068,72 грн. з земельного податку, 239,22 грн. зі збору за спеціальне використання води, що узгоджується з даними карток особових рахунків Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод".

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст.57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ДПІ було сформовано та надіслано відповідачеві першу податкову вимогу від 11.10.2001 року №1/61 на суму 1010,99 грн. та другу податкову вимогу від 14.12.2011 року №2/1058 на суму 56 486,86 грн.

Рішенням ГУ Міндоходів у Кіровоградської області від 31 жовтня 2013 року №14 Державному підприємству "Кіровоградський ремонтний завод" розстрочено сплату боргу по ПДФО в сумі 847 231,46 грн. з 31.10.2013 року по 20.12.2013 року (а.с.87).

Рішенням Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградської області від 20.11.2013 року №27 перенесено термін сплати сум розстроченого податкового боргу, визначених у договорі від 31.10.2013 року №24 (Рішення від 31.10.2013 року №14) з 20 листопада 2013 року на 20 грудня 2013 року (а.с. 90).

На виконання Закону України від 02.10.12 №5414-VI, Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградської області рішенням №1 від 29.12.12 року списано податковий борг Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод", який виник станом на 01.07.12 року і не сплачений станом на 31.10.12 року у сумі 2 111 391,73 грн., зокрема з податку на прибуток підприємств у розмірі 453 941,88 грн., частини чистого прибутку 255,49 грн., земельного податку 1 572 704,29 грн., податку з власників транспортних засобів 13 437,99 грн., податку на доходи фізичних осіб 71 052,08 грн. (а.с.93).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов'язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною, а наразі у відповідача утворився новий податковий борг після 01.07.2012 року, що підтверджується картками його особових рахунків.

Підпунктом. 14.1.175. п 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

У підпункті 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З п. п. 20.1.34 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України вбачається, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Отже, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 159 КАС України повно і всебічно, в межах заявлених вимог, з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішив питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішив справу на підставі норм матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод"– залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2014 року – залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук