Справа № 820/16188/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.Справа № 820/16188/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2015р. по справі № 820/16188/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1В.), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 13.12.2013 року про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами в розмірі 100477, 50 грн., в тому числі 80382, 00 грн. за основним платежем та 20095, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В обґрунтування позовних вимог зазначив , що оскаржуване податкове повідомлення рішення було прийняте на підставі акта перевірки від 13.05.2013 року № 2/17/НОМЕР_2, висновки якого про порушення з боку позивача пп. д) пп. 1.3 ст. 1, п. 1.6 ст. 1, пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п. 7.1. ст. 7, пп. 8.1.1 п. 8.1. ст. 8, п.п. 8.1.2. п. 8.1 ст. 8 Закону України від 22.05.2003 р. № 889-1V "Про податок з доходів фізичних осіб" із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб за 2008 -2009 рр. на суму 80382, 0 грн., в т.ч. за травень - грудень 2008 р. на суму 43332, 0 грн., за січень - лютий, вересень - жовтень 2009 р. на суму 37050, 0 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Податковий орган дійшов хибного висновку, на думку позивача, про виплату заробітної плати особам, які, діючи за дорученням ФОП ОСОБА_1, отримували грошові кошти з банківського рахунку підприємця. Цей висновок зроблений виключно на підставі даних чекових книжок та банківських виписок та незважаючи на те, що жодних виплат заробітної плати будь-яким особам ФОП ОСОБА_1 не здійснював, а в банківських виписках на отримання грошових коштів з банківського рахунку призначення платежу вказано „Дохід підприємця".

Позивач стверджував, що трудові угоди з цими особами ФОП ОСОБА_1 не укладав, відносини між ФОП ОСОБА_1 та вказаними особами здійснювались на підставі ст. 244 Цивільного кодексу України, тобто ці відносини не є трудовими, а відтоді висновок податкового органу про нарахування заробітної плати найманим працівникам без утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб є хибним. Жодного доказу щодо перебування вказаних осіб у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 податковим органом не надано. Жодного доказу, підтверджуючого припущення податкового органу щодо виплат вказаним особам заробітної платні, а не виконання доручення на отримання грошових коштів з банківського рахунку на підставі ст. 244 Цивільного кодексу України, не надано, через що прийняте податкове повідомлення рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.12.2013 року.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач зареєстрований 11.10.2007 року як фізична особа підприємць Зміївською районною державною адміністрацією та отримав свідоцтво про державну реєстрацію від 11.10.2007 р., номер запису про включення відомостей про фізичну особу - підприємця до ЄДР - № 2 031042 з основним видом економічної діяльності - оптова торгівля папером, картоном, книгами, журналами та канцелярським приладдям, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Зміївському районі з 11.10.2007 р. згідно довідки № 5654, в період перевірки податковим органом ФОП ОСОБА_1 не був зареєстрований платником податку на додану вартість.

Судом першої інстанції встановлено, що з 22.04.2013 по 26.04.2013 року посадовими особами відповідача була проведена перевірка ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складений акт від 13.05.2013 р. № 2/17/НОМЕР_2 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків позивача, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства України, за період з 01.01.2007 по 31.03.2013 року» (далі по тексту акт перевірки).

За наслідками перевірки, згідно висновків акта було встановлено наступні порушення з боку позивача, зокрема: пп. д) пп. 1.3 ст. 1, п. 1.6 ст. 1, пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п. 7.1. ст. 7, пп. 8.1.1 п. 8.1. ст. 8, п.п. 8.1.2. п. 8.1 ст. 8 Закону України від 22.05.2003 р. № 889-1V "Про податок з доходів фізичних осіб" із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб за 2008 -2009 рр. на суму 80382, 0 грн., в т.ч. за травень - грудень 2008 р. на суму 43332, 0 грн., за січень - лютий, вересень - жовтень 2009 р. на суму 37050, 0 грн.

При адміністративному оскарженні позивачем податкових повідомлень рішень від 30.05.2013 р. № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 Головним управлінням Міндоходів у Харківській області (рішення від 08.08.2013 р. № 632/К/20-40-10-04-17), зокрема, було збільшено ФОП ОСОБА_1 грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 100477, 50 грн. (80382, 00 грн. основний платіж, 20095, 50 грн. штрафні санкції).

13.12.2013 року ДПІ у Зміївському районі на підставі акта перевірки від 13.05.2013 р. № 2/17/НОМЕР_2 з урахуванням рішення ГУ Міндоходів у Харківській області від 08.08.2013 р. № 632/К/20-40-10-04-17 було винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами в розмірі 100477, 50 грн., в тому числі 80382, 00 грн. за основним платежем та 20095, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як встановлено в ході проведення перевірки згідно чекових книжок № № ЛВ9667376-ЛВ9667400 та № № ЛД8325, банківських виписок, ФОП ОСОБА_1 видавалася заробітна плата гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 за період травень 2008 лютий 2009 р., вересень - жовтень 2009 р. При перевірці повноти обчислення та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету встановлено, що сплата податку з доходів фізичних осіб за період з 2008 р. по 2009 р. проводилась з порушенням вимог п.п. 8.1.2.П.8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-ІV від 22.05.2003р., тобто податок з доходів фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 не нараховувався та не перераховувався до бюджету.

Таким чином, перевіряючими в акті перевірки зроблений висновок про те, що в результаті допущених вищезазначених порушень податкового законодавства, встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб за 2008-2009 рр. на суму 80382,0 грн., в т.ч. за травень - грудень 2008 р. на суму 43332, 0 грн., за січень-лютий, вересень-жовтень 2009 р. па суму 37050,0 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 13.12.2013 року порушено права та охоронювані законом інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому вказані рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп.8.1.1 п. 8.1. ст. 8 Закону України від 22.05.2003 р. № 889-ІV «Про податок з доходів фізичних осіб» із змінами та доповненнями, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначених у статті 7 цього Закону.

Відповідно до п.7.1. ст.7 вказаного Закону, ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування.

Калегія суддів зазначає, що, виходячи зі змісту п. 1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України встановлено, що, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Так, відповідно до п.п. 4-6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Судом першої інстанції встановлено, що в акті перевірки позивача податковий орган не вказав первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача, що підтверджують наявність трудових відносин та виплати саме заробітної плати гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4, а лише посилається на матеріали кримінального провадження № 0000036, при цьому суд зазначає, що докази які містяться у вказаному кримінальному провадженні мають бути дослідженими та надана оцінка судом лише за правилами Кримінального процесуального кодексу України. На момент проведення перевірки податковий орган не посилався на вирок суду за зазначеним кримінальним провадженням.

Крім того, як вбачається з доданих до матеріалів справи банківських виписок у графах «Призначення платежу» вказано «дохід підприємця», що спростовує висновок податкового органу про виплату заробітної плати гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4, а тому посилання на вказані банківські виписки перевіряючими є помилковим.

Представником позивача до матеріалів справи в суді першої інстанції надано заяви ОСОБА_5 від 28 квітня 2015 року, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровану в реєстрі під № 818, ОСОБА_4 від 15 квітня 2015 року, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровану в реєстрі під № 718 та ОСОБА_3 від 15 квітня 2015 року, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровану в реєстрі під № 720, про те, що вони ніколи, в тому числі в період з 01.01.2007 року по 31.03.2013 рік, не перебували у трудових відносинах з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (63401, м. Харківська обл., м. Зміїв, вул. Пролетарська/пров. Бірчанський, 13/1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та трудових договорів (контрактів) з ним не укладали. Заробітна плата чи інші виплати Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на їх користь не нараховувались та не виплачувались.

Як вказано у зазначених заявах, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було видано на їх імя довіреності, якими він, на ряду з іншими особами, уповноважив їх на представництво його інтересів. Таким чином, між ними та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 існували не трудові, а цивільно-правові відносини за усними договорами доручення, з викладенням повноважень у відповідній довіреності.

Відсутність трудових відносин між позивачем та гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 підтверджуються листом Зміївського районного центру зайнятості від 25.11.2014 року № 2162 «Про надання інформації», згідно якого, між ФОП ОСОБА_1 та вищевказаними особами трудові договори (контракти) не реєструвалися та копіями трудових книжок гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту порушення податкового законодавства з боку позивача та про неправомірність оскаржуваного податкового повідомленя-рішення.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 29.05.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2015р. по справі № 820/16188/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9