Справа № 506/958/13-а
Суддя: Чеботаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2013-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/958/13-а
Провадження № 2-а/506/24/13
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/повний текст/

13.12.2013 смт.Красні Окни

13 грудня 2013 року Красноокнянський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді ЧЕБОТАРЕНКО О.Л.

При секретарі ПРОСЯНІЙ І.А.

За участю позивача ОСОБА_1 .

Представників відповідача Щур Н.С., Мойсєєвої Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Красні Окни справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в

Красноокнянському районі Одеської області про визнання відмови у призначенні

пенсії за вислугою років незаконною та зобовязання в призначенні пільгової пенсії

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 02 січня 2013 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років, як працівнику закладів охорони здоров`я на підставі п. «е» ст. 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення» .

01 серпня 2013 року він отримав листа з Управління Пенсійного Фонду України в Красноокнянському районі Одеської області ,з якого вбачалося ,що йому відмовлено у призначення пенсії за вислугу років в зв`язку з тим, що у нього недостатньо стажу для призначення даного виду пенсії.Так,йому зараховано до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років , 22 роки .При цьому йому не враховано період з 19 вересня 1987 року по 16 травня 1990 року / строкова служба у лавах Радянської Армії/ до стажу роботи за спеціальностю ,так як відсутні достатні документи,які б підтверджували факт,що він проходив службу на посаді медичного фельдшера медичної частини у військовій частині .

Дану відмову у призначення пенсії вважає такою, що не відповідає чинному законодавству, та як до призову 12 травня 1987 року на строкову військову службу він з 12 березня 1987 року працював у Красноокнянській ЦРБ ,а під час проходження строкової військової служби з 19 травня 1987 року по 07 липня 1987 року він служив медичним санітаром медичного пункту в/ч 45717, з 07 липня по 19 вересня 1987 року медичним санітаром медичного пункту в/ч 53108, з 19 вересня 1987 року по 16 травня 1990 року медичним фельдшером медичного пункту в/ч 53108 , що підтверджується довідкою Котовсько-Красноокнянського об`єднаного міського військового комісаріату Одеської області , архівною довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації та відповідним записом у військовому квитку.

Дані документи підтверджують ті обставини, що він в період проходження військової служби працював за спеціальністю фельдшера, що дає право на зарахування часу перебування на даній посаді до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугою років.

Крім того,відповідно до пункту «в» ч.3.ч.6 ст.56 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи ,який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба ,незалежно від місця служби .

Тому позивач просив визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Красноокнянському районі в призначенні йому пенсії за вислугою років незаконною та зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі зарахувати йому до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, період проходження військової служби в період з 12 травня 1987 року по 20 травня 1990 року , та призначити йому пільгову пенсію на підставах,передбачених ст.52 ч.8, п . « е» ст.55, п. «в» ч.3 ч.6 ст.56 , ст. 62 Закону України « Про пенсійне забезпечення» , починаючи з 29 грудня 2012 року.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав із наведених в позові підстав.

Представники відповідача позов не визнали і у судовому засіданні пояснили , що відповідно до Постанови Кабінету Міністів України від 4.11.1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров"я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" та Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 21.08.1997 року №888 прийнято Наказ міністра оборони України від 20.05.2004 року № 162 "Про затвердження переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України". В закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України військовослужбовці проходять військову службу на посадах лікарів та середнього медичного персоналу.

Таким чином, до стажу роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років, можливо врахувати проходження військовослужбовцями військової служби в закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України.

З документів, наданих для призначення пенсії ,не вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу в закладі охорони здоров`я. Для уточнення цього факту управлінням було зроблено запит до Центрального архіву Міністерства оборони. Російської Федерації,однак у отриманій відповіді відсутні дані про підтвердження факту проходження строкової служби на посаді медичного фельдшера і тому просять в задоволенні позовної заяви відмовити.

Суд вислухавши пояснення сторон , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджений у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» передбачено, що пенсія за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначається при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Судом встановлено, що з 01.09.1983 р до 02.03.1987 р. позивач навчався в Котовському медичному училищі і отримав фах фельдшера. / а.с.51/

В період з 12.03.1987 року до призову на строкову військову службу працював на 0,5 ставки медичної сестри та на 0.5 ставки медичного статистика Красноокнянської районної лікарні / а.с.48/.

Під час проходження строкової військової служби ,на яку був призваний 12 травня 1987 року,починаючи з 19 травня 1987 року по 07 липня 1987 року позивач служив медичним санітаром медичного пункту в/ч НОМЕР_1 , з 07 липня по 19 вересня 1987 року медичним санітаром медичного пункту в/ч НОМЕР_2 ,з 19 вересня 1987 року по 16 травня 1990 року медичним фельдшером медичного пункту в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою Котовсько-Красноокнянського об`єднаного міського військового комісаріату Одеської області (а.с.7) та відповідним записом у військовому квитку серії НОМЕР_3 , виданим на ім`я позивача (а.с.10).

16 травня 1990 року ОСОБА_1 був виключений із списків війської частини НОМЕР_2 у зв`язку закінченням строку дійсної строкової військової служби / а.с.8/

Після звільнення із строкової служби позивач продовжував працювати на посадах, які відповідають його фаху в закладах охорони здоров`я, що стверджується записами в трудовій книжці та не заперечується відповідачем.

Згідно протоколу № 28 від 02 серпня 2013 року засідання технічної наради з питань призначення пенсій УПФУ у Красноокнянському районі позивачу як працівнику закладів охорони здоров`я встановлено наявність стажу - 22 роки , не враховуючи період служби в армії з 19 вересня 1987 по 16 травня 1990 року .

Однак суд вважає безпідставним вищевказані посилання відповідача,так як відповідно до статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Стаття 8 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Військова служба у Збройних силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній з захистом Вітчизни.

Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття вищезазначених норм.

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

У листі від 14.08.2008 року № 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення» Вищий адміністративний суд України роз`яснив, що оскільки проходження строкової військової служби за призовом було і є обов`язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, то будь-які обмеження трудових прав особи, пов`язані з проходженням такої служби, недопустимі.

В цьому листі зазначено й про те, що таку правову позицію висловив і Верховний Суд України.

Таким чином, суд вважає,що строк проходження військової служби позивачем у Збройних Силах СРСР з 12 травня 1987 року по 16 травня 1990 року слід зарахувати до спеціального стажу,що дає право на пенсію за вислугу років ,тому відмова позивачу у призначені пенсії за вислугу років є незаконною.

Разом з тим,суд вважає,що вимоги позивача про призначення пенсії з 29 грудня 2012 року є безпідставними ,так як ст. 80 Закону України " Про пенсійне забезпечення визначений порядок звернення за призначенням пенсії шляхом подачи заяви про призначення пенсії до органів Пенсійого Фонду за місцем проживання заявника.

В матеріалах пенсійної справи є заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років ,датована 02 січня 2013 року,що визначається як дата звернення із заявою про призначення пенсії.

Крім того,вимоги щодо включення строку військової служби по 20 травня 1990 року є також безпідставними,так як строкова військова служба закінчилася 16,а не 20 травня 1990 року.

Тому в цій частині слід відмовити.

Крім того,суд вважає,що позивач помиляється стосовно вимог про призначення пільгової пенсії,так як зазначений вид пенсіїї є пенсією за вислугу років.

Керуючись- ст.ст. 9, 71, 86, 99, 159-161 КАС України, ст. 55 пеЗакону України Про пенсійне забезпечення, ст. 8 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Красноокнянському районі в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років незаконною.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, на підставі п. е) ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення час проходження ним з з 12 травня 1987 року по 16 травня 1990 року військової служби у Збройних Силах СРСР та призначити пенсію за вислугою років з моменту звернення- з 02 січня 2013 року,

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС - з дня складення постанови в повному обсязі.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2013 року.

Суддя О. Л. Чеботаренко