Справа № 462/1311/14-а
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1311/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 232 від 17 квітня 2013 року «Про самочинне перепланування, здійснене гр. ОСОБА_1Я.» неправомірним та скасувати його. Свої вимоги мотивують тим, що оскаржуваним розпорядженням його - наймача квартири №58 на вул.Ряшівська,27 (ОСББ «Титан»), було зобовязано в термін до 01.05.2013р. демонтувати газові та сантехнічні прилади, самочинно обладнані на площі житлової кімнати під літ.58-5 пл.11,3м2 з порушенням п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та привести планування квартири №58 на вул.Ряшівська,27 до попереднього стану. Відповідно до рішення спільного засідання адміністрації профкому ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (протокол №9 від 16.01.2001р.) мешканцям квартир №58 та №59 на вул.Ряшівська,27 дозволено обладнати кухні на площі побутової кімнати під літ.64 пл.16,1м2. Вважає, оскаржуване розпорядження протиправним, оскільки згідно технічного висновку даного за результатами обстеження самочинно перепланованої квартири № 58 в багатоквартирному житловому будинку № 27 на вул. Ряшівській на відповідність Державним стандартам, будівельним нормам і правилам виконаного експертом ОСОБА_2, встановлено, що квартира № 58 в житловому будинку по вул. Ряшівській, 27 у м. Львові відповідає вимогам чинних будівельних норм, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарному законодавству України. Даний технічний висновок є частиною проекту приведення до нормативних вимог самочинно здійсненого перепланування квартири № 58 на вул. Ряшівській, 21 ум. Львові розробленого спеціалістами ПП «Універсал проект». З приводу газифікації квартири зазначає те, що така проведена ним ще у 1998р. з погодження ПАТ «Львівгаз» які і виконували всі основні роботи по газифікації квартири, і які потім були належним чином прийняті в експлуатацію, та в подальшому з ним як споживачем, було укладено договір про надання послуг з газопостачання від 04.11.2004р. згідно якого, ним постійно, своєчасно здійснюється оплата за спожитий газ. З робочого проекту газифікації квартири 58 в буд по вул. Ряшівській,27 у м. Львові вбачається, що газифікація квартири виконана згідно рішення адміністрації та профкому ВАТ «Львівсільмаш» від 10.04.1996р. протокол №4. А від так, газифікація квартири № 58 в буд по вул. Ряшівській, 27 у м. Львові проведена ним законно. В звязку з наведеним, просять позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просить у позові відмовити, пояснивши, що розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 232 від 17 квітня 2013 року «Про самочинне перепланування, здійснене гр. ОСОБА_1Я.» винесене з дотриманням вимог чинного законодавств, оскільки позивач, який є наймачем квартири №58 на вул.Ряшівська,27 (ОСББ «Титан»), самочинно встановив газові та сантехнічні прилади на площі житлової кімнати, що є порушенням п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Відповідачу на час винесення оскаржуваного розпорядження нічого не було відомо щодо прийняття в експлуатацію системи газопостачання в квартирі №58 на вул.Ряшівська,27 у м. Львові, і тому акт прийомки внутрішньо будинкового газопроводу в експлуатацію від 23.02.1998 року не брався відповідачем до уваги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/4566/13-ц, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 17.04.2013 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради винесене розпорядження № 232 «Про самочинне перепланування, здійснене гр. ОСОБА_1Я.», яким зобовязано позивача - наймача квартири №58 на вул.Ряшівська,27 (ОСББ «Титан»), в термін до 01.05.2013р. демонтувати газові та сантехнічні прилади, самочинно обладнані на площі житлової кімнати під літ.58-5 пл.11,3м2 з порушенням п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та привести планування квартири №58 на вул.Ряшівська,27 до попереднього стану. Відповідно до рішення спільного засідання адміністрації профкому ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (протокол №9 від 16.01.2001р.) мешканцям квартир №58 та №59 на вул.Ряшівська,27 дозволено обладнати кухні на площі побутової кімнати під літ.64 пл.16,1м2 /а.с.48/.

Зі змісту листа ПАТ «Львівгаз» від 20.11.2014 року № 07/2-8130 та акту прийомки внутрішньо будинкового газопроводу в експлуатацію від 23.02.1998 року вбачається, що в квартирі №58 на вул.Ряшівська,27 у м. Львові була введена в експлуатацію внутрішня система газопостачання, до складу якої входить два лементи, а саме: плита газова (ПГ-4) та газовий лічильник /а.с.115,116/, які були встановлені на підставі робочого проекту, розробленого в 1998 році проектно-конструкторською групою ВАТ «Львівгаз» /а.с.74-79/.

Пунктом 4 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду з охорони праці № 254 від 01.07.1997 року, передбачено, що введення в експлуатацію систем газопостачання дозволяється за наявності акта прийняття об'єкта.

Як убачається з пояснень представника відповідача та витягу з протоколу № 12 засідання міжвідомчої комісії від 09.04.2013 року /а.с.114/ відповідачу на час винесення оскаржуваного розпорядження нічого не було відомо щодо прийняття в експлуатацію системи газопостачання в квартирі №58 на вул.Ряшівська,27 у м. Львові.

За таких обставин, суд, беручи до уваги, що система газопостачання в квартирі № 58 на вул.Ряшівська,27 у м. Львові була введена в експлуатацію в 1998 році, вважає, що висновок відповідача про те, що на час винесення оскаржуваного розпорядження в 2013 році всі газові прилади були самочинно встановленні позивачем є передчасним та необґрунтованим.

Крім того, посилання в оскаржуваному розпорядженні на те, що газові прилади були встановлені в квартирі № 58 на вул.Ряшівська,27 у м. Львові з порушення вимог ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» є безпідставними, оскільки за загальновизнаним принципом права за кони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нор мативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосову ється той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали міс це.

Таким чином, до дій позивача щодо встановлення приладів газопостачання у квартирі, які мали місце у 1998 році положення ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» не можуть бути застосовані, оскільки чинності у зазначений період ще не набули.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження в частині зобовязання позивача демонтувати газові прилади в квартирі № 58 на вул. Ряшівській,27 у м. Львові та привести квартиру до попереднього стану, демонтувавши ці прилади, є протиправним, оскільки необґрунтоване, тобто винесене передчасно та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак розпорядження в цій частині підлягає скасуванню.

Разом з тим, розпорядження № 232 від 17.04.2013 року «Про самочинне перепланування, здійснене гр. ОСОБА_1Я.» в частині зобовязання позивача демонтувати сантехнічні прилади, самочинно обладнані на площі житлової кімнати є законним, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572 власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

У матеріалах справи відсутні докази, які б однозначно свідчили про час, коли позивачем були встановлені сантехнічні прилади у житловій кімнаті № 58 на вул. Ряшівській,27 у м. Львові.

Відомості про встановлення вищезазначених приладів містяться лише у проекті приведення до нормативних вимог самочинно здійсненого перепланування квартири № 58 на вул. Ряшівській,27 у м. Львові, розроблених у 2013 році ПП «Універсал Проект».

За таких обставин, суд не бере до уваги твердження позивача та його представника, що сантехнічні прилади були встановлені ще до 2005 року, оскільки позивач не надав суду на підтвердження цього жодного доказу.

Крім того, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він мав дозвіл від ОССБ «Титан», на балансі якого знаходиться будинок по вул. Ряшівській,27 у м. Львові, на встановлення вищевказаних сантехнічних приладів, а також, не надано доказів про те, що переобладнана система водопостачання у квартиру була введене в експлуатацію, як і не був наданий дозвіл від органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач самочинно встановив сантехнічні прилади на площі житлової кімнати під літ.58-5 пл.11,3м2 з порушенням вимог п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»

Пунктом 4.3.4 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 5 від 06.01.2012 року передбачено, що районна адміністрація розглядає та вживає заходи у встановленому виконавчим комітетом порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження в частині зобовязання позивача демонтувати сантехнічні прилади, самочинно обладнані на площі житлової кімнати, є обґрунтованим, винесене з дотримання вимог чинного законодавства, в межах повноважень, наданих відповідачу, а відтак правових підстав для скасування розпорядження в зазначеній частині немає.

Щодо пропуску строку звернення позивача до суду з адміністративним позовом, то як у матеріалах даної справи, так і у матеріалах цивільної справи № 462/4566/13-ц відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що позивачу надсилалася копія оскаржуваного розпорядження, або якимось іншим чином його повідомлялося про винесення відповідачем такого, а відтак суд вважає, що позивачем не був пропущений шестимісячний строк для звернення з адміністративним позовом до суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України,

Керуючись ст.ст. 2,10,11,69-72,86,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 232 від 17 квітня 2013 року «Про самочинне перепланування, здійснене гр. ОСОБА_1Я.» в частині зобовязання ОСОБА_1 демонтувати газові прилади та привести планування квартири № 58 на вул. Ряшівській,27 у м. Львові до попереднього стану - визнати протиправним.

Розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 232 від 17 квітня 2013 року «Про самочинне перепланування, здійснене гр. ОСОБА_1Я.» в частині зобовязання ОСОБА_1 демонтувати газові прилади, самочинно обладнані на площі житлової кімнати та привести планування квартири № 58 на вул. Ряшівській,27 у м. Львові до попереднього стану - скасувати.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Постанова не вступилав законну силу.

Суддя:.