Справа № 336/1856/15-а (2-а/336/65/2015)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" липня 2015 р.справа № 336/1856/15-а (2-а/336/65/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, ОСОБА_1 Пенсійного фонду в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Зобовязано ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок належної ОСОБА_2 пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з дати звернення за відновленням порушеного права, а саме з 04.02.2014 року В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що з зазначених спірних внесків матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати - відраховувалися суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, тому вони повинні бути враховані при нарахуванні пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових питань є окремими разовими виплатами та не є складовою заробітної плати, а сам факт утримання із даних виплат збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії. Підстав для перерахунку пенсії позивачу на даний час не має, пенсія виплачується відповідно до чинного законодавства, просив розглянути апеляційну скаргу без участі уповноваженого представника управління.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу призначена пенсія як державному службовцю відповідно до ЗУ «Про державну службу». Однак суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати), не були враховані відповідачем в заробіток для обчислення пенсії.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції правильно застосовано до даних правовідносин норми ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення».

Згідно матеріалів справи позивач перебуває на обліку в ОСОБА_1 Пенсійного фонду в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області, та отримує пенсію державного службовця з 03 лютого 2014 року згідно Закону України «Про державну службу». А з липня 2014 року у звязку з подіями які відбуваються на сході України перебуває на обліку ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя. Однак при розрахунку пенсії не були враховані виплати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати відповідно до довідки про складові заробітної плати № 5-1 від 14.02. 2011 року «Про виконання рішення окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670» за останні 24 календарні місяці роботи.

На звернення позивача від 04.02.2014 року щодо надання розяснення по нарахуванні пенсії, на що відповідач ОСОБА_1 Пенсійного фонду в Центрально-Міському районі м. Горлівки листом від 13 лютого 2014 року виніс рішення №27, яким у здійсненні такого перерахунку відмовив з посиланням на те, що відповідно до Закону України «Про державну службу» заробітна плата складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, не є складовими заробітної плати державного службовця, та не відносяться до інших надбавок тому не можуть враховуватися при призначенні (перерахунку) пенсії. (а.с.12-13).

З зазначених підстав позивачці відмовлено і першим відповідачем ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, з тих самих причин,тобто за відсутністю підстав для проведення перерахунку, відмова міститься в листі № 341Р-8 від 03.03.2015 року (а.с. 15)

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

У частині 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" №108/95ВР від 24 березня 1995 року встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 ЗУ "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 ЗУ «Про державну службу» 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 1788-XII від 5 листопада 1991 року врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок Пенсійного фонду про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: Пенсійним фондом перевагу було надано положенням ЗУ «Про державну службу» № 3723-XII та Закону України "Про оплату праці"№ 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788XII.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в рішенні від 20.02.2012 року у справі фізичної особи до Державної податкової інспекції у м. Харцизьку Донецької області та управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, та у справі від 28 травня 2013 року у справі за позовом фізичної особи до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії,

Частиною 1 статті 244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Судом першої інстанції зроблено правильний висновок про необхідність врахування при перерахунку пенсії позивачу суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Таким чином, суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм відповідну правову оцінку, правильно встановив характер спірних правовідносин і для їх вирішення правильно застосував норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись статями ст.ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, ОСОБА_1 Пенсійного фонду в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна