Справа № К/9991/16819/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року м. Київ К/9991/16819/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Білуги С.В.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2010 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року в справі за його позовом до відділу державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання дій, бездіяльності та рішень незаконними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів. У грудні 2008 року стало відомо про його направлення за місцем роботи для подальшого виконання та стягнення заборгованості в сумі 3 814,26 грн., проте розрахунок заборгованості проведений без його відома, чим позбавлено права перевірити його правильність. 29 грудня 2008 року було направлено скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця ОСОБА_6., проте відповідь на таку скаргу було направлено з порушенням 10-денного строку її розгляду.

Просив визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області щодо контролю за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-239, виданого Куп'янським районним судом Харківської області 01 липня 1997 року, про стягнення аліментів у розмірі ? частини усіх видів доходів, та при розгляді скарги від 29 грудня 2008 року; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця ОСОБА_6. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-239 в частині доведення розрахунку заборгованості по аліментам до відома боржника; визнати незаконними дії державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа в частині складання розрахунку заборгованості та визначення суми заборгованості; зобов'язати начальника відділу усунути порушення у виконавчому провадженні стосовно проведення контролю за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем ОСОБА_6. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-239 та при розгляді скарги від 29 грудня 2008 року; зобов'язати державного виконавця усунути порушення у виконавчому провадженні при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-239; вирішити питання про постановлення окремої ухвали про притягнення державного виконавця ОСОБА_6. до відповідальності.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2009 року скасовано ухвалу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2009 року про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що заяву не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. У обґрунтування касаційної скарги посилався на те, що оскільки державний виконавець знала про місце роботи станом на час складання розрахунку заборгованості, то повинен бути застосований розмір заробітної плати за місцем роботи, а не середній по Куп'янському району; виклики на його адресу не надсилалися та тривалий час державним виконавцем не вчинялися виконавчі дії, а також не був ознайомлений з постановою про задоволення чи відмову у задоволенні скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області перебуває виконавчий лист № 2-239, виданий 27 червня 1997 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі ? частини доходів на сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

23 грудня 2008 року начальником відділу затверджено розрахунок заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа № 2-239 станом на 11 грудня 2008 року, який проводився на підставі частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 7.5.2 Інструкції про проведення виконавчих дій із розрахунку заробітної плати по Куп'янському району, та склав 3 814,26 грн. Також 23 грудня 2008 року за місцем роботи позивача було надіслано розпорядження № 382/14 про стягнення аліментів та заборгованості.

29 грудня 2008 року позивач надіслав скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця та просив скасувати розпорядження від 23 грудня 2008 року та усунути порушення шляхом доведення до відома розрахунку заборгованості по аліментам станом на 11 грудня 2008 року.

Перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію; викликати громадян та посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а у разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Відповідачем у суді першої інстанції було надано копії неодноразових викликів позивача до державного виконавця з приводу виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, надання можливості ознайомитися з виконавчим провадження, необхідності надання відомостей про місце роботи та доказів сплати частини аліментів, зобов'язання вчинити інші дії. Таким чином посилання позивача на бездіяльність державного виконавця не можна визнати обгрунтованим.

На виконання Закону України «Про виконавче провадження» наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 затверджено Інструкцію про проведення виконавчих дій (введена в дію з 01 січня 2000 року).

Пунктом 7 даної Інструкції передбачено порядок звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника.

Стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається за відсутності в боржника коштів на рахунках у банках та інших кредитних установах, відсутності чи недостатності майна боржника для повного покриття належних до стягнення сум, а також при виконанні рішень про стягнення періодичних платежів та стягнень на суму, що не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати.

Відрахування із заробітної плати (заробітку) чи стипендії громадян проводить адміністрація підприємств, установ і організацій на підставі надісланих їм державним виконавцем виконавчих документів та розпорядження.

Розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника.

У зв'язку з відсутністю у державного виконавця відомостей про заробітну плату розмір заборгованості по аліментам був проведений на підставі даних Харківського статистичного управління про середній заробіток по Харківській області, у тому числі й по Куп'янському району. Такий розрахунок разом з виконавчим листом відповідно до розпорядження державного виконавця було надіслано за місцем роботи позивача та повідомлено його про такі виконавчі дії.

У зв'язку з цим дії державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби не можна визнати неправомірними з огляду на передбачений Інструкцією про проведення виконавчих дій порядок обчислення заборгованості та порядок стягнення такої заборгованості з заробітної плати.

Посилання позивача на те, що за основу неправомірно було взято середню заробітну плату для даної місцевості, а не розмір його заробітної плати є неприйнятними у зв'язку з тим, що позивач на виклики державного виконавця та вимоги надати відомості про праце-влаштування належним чином не реагував, й у державного виконавця не було інших даних для розрахунку заборгованості.

Відповідно до частини четвертої статті 85 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана у виконавчому провадженні до начальника органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, розглядається у 10-денний строк. За наслідками розгляду скарги начальник органу державної виконавчої служби виносить постанову про задоволення чи відмову в задоволенні скарги, яка у 10-денний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарги, подані без додержання вимог, викладених у частині третій цієї статті, розглядаються начальником органу державної виконавчої служби, у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

У зв'язку з непогодженням з розрахунком заборгованості та розпорядженням державного виконавця про направлення виконавчого листа за місцем роботи, позивач 29 грудня 2008 року звернувся до відділу державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області зі скаргою. 10 січня 2009 року (у строки визначені статтею 85 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням вихідних та святкових днів) позивача повідомлено про відсутність підстав для скасування оскаржуваного розпорядження.

Діями відповідача та державного виконавця не було порушені права позивача, суди попередніх інстанцій прийшли до законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Не зазначено таких підстав і у касаційній скарзі.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2010 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Білуга /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/