Справа № 2а-3628/10/1770
Суддя: Томчук А.В.
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-3628/10/1770

09 вересня 2010 року 14 год. 35хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Томчука А.В. за участю секретаря судового засідання Бодряшкіної Ю.К. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державна податкова інспекція у м.Рівне < Список > < Позивач в особі > третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача < 3-тя особа >
до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача < 3-тя особа >
про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.Рівне звернулася до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості перед бюджетом зі сплати єдиного податку з підприємницької діяльністі у сумі 246,17 грн.

Представник позивача направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника ДПІ у м.Рівне.

Відповідач заперечень суду не надав, у судовому засіданні проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення відповідача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.10.2005 року виконавчим комітетом Рівненської міської ради зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідач перебуває на обліку як платник податків у Державній інспекції у м.Рівне з 21.10.2005 року за №21023.

ОСОБА_1 з 01.04.2008 року перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку й звітності та є платником єдиного податку за видом діяльності: "роздрібна торгівля продовольчими та непродовольчими товарами".

Згідно акту ДПІ у м.Рівне №3472 від 11.11.2009 року встановлено затримку в сплаті узгодженого податкового зобов"язання по єдиному податку.

На виконання п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (далі - Закон №2181-ІІІ) позивачем відповідачу було виставлено першу податкову вимогу №1/5904 від 30.11.2009 року. 16.02.2010 року відповідачу виставлено другу податкову вимогу №2/439.

На день розгляду справи за ОСОБА_1 рахується заборгованість з єдиного податку в сумі 246,17 грн.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відповідача, копією заяви відповідача про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, копією довідки про взяття на облік платника податків, копією корінця свідоцтва Серії Е №524963, копією корінця першої податкової вимоги №1/5904 від 30.11.2009 року, копією корінця другої податкової вимоги №2/439 від 16.02.2010 року, копією облікової картки платника, розрахунком суми податкового боргу, довідкою про стан розрахунків з бюджетом згідно карток особових рахунків.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч.2 п.2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва" від 28.06.1999 р. №746/99 (далі Указ №746/99) ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Частиною 6 п.2 Указу Президента України №746/99 встановлено, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Пунктом 3 ч.1 ст.9 Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991р. №1251-XII встановлено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Крім того, відповідно до п.17.3 ст.17 Закону України "Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-III (далі - Закон №2181-III ) сплата (стягнення) штрафних санкцій прирівнюється до сплати (стягнення) податку.

Однак, всупереч вищевикладеному, відповідачем не сплачено заборгованість в сумі 246,17 грн. з єдиного податку.

Відповідно до п.3.1.1 ст.3 Закону №2181-III активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Пунктом 11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. №509-XII встановлено право державних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно з ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями < Текст >, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

< Текст > Позов задовольнити < Список >.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до місцевого бюджету м.Рівного заборгованість зі сплати єдиного податку з підприємницької діяльності у сумі 246,17 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Томчук А.В.

Постанова складена в повному обсязі 10.09.10р.