Справа № 826/5597/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ К/800/43284/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Лукойл Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року у справі за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "Лукойл Україна" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови,

установив:

Підприємство з іноземними інвестиціями "Лукойл Україна" звернулось з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови від 11 квітня 2014 року № 7/21-04-15-33.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати їх та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заперечення не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил позивача на об'єкті: автозаправна станція АЗС 22-05 ліворуч в напрямку Криму по вул. Леніна, 12, смт. Антонівка, м. Херсон.

За результатами перевірки складено акт від 26 лютого 2014 року, в якому зазначено, що на момент перевірки на об'єкті встановлено виконання будівельних робіт без реєстрації дозвільної документації; виконуються земляні роботи, роботи з капітального ремонту мережі та роздавального вузла топливопроводів. Згідно наданого замовником будівництва до перевірки договору підряду від 30 грудня 2013 року № 13/2073 та додатку № 13/2073 від 30 грудня 2013 року до договору запланований перелік будівельних робіт: земляні роботи, роботи по зміні технологічного трубопроводу, реконструкція вузлу зливу, реконструкція резервуарного парку.

26 лютого 2014 року відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зупинено будівельні роботи та наказано до 26 березня 2014 року оформити дозвільну документацію на виконання будівельних робіт в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю згідно вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11 квітня 2014 року № 7/21-04-15-33, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 1 096 200 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач заявив цей позов.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що відповідач при прийнятті постанови про накладення штрафу та припису про усунення порушення діяв на підставі та у спосіб, що визначений чинним законодавством України, оскільки під час здійснення позапланової перевірки позивача, виявлено грубе порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: виконання реконструкційних робіт на об'єкті підвищеної небезпеки V-ої категорії складності без реєстрації необхідної дозвільної документації.

Колегія суддів погоджується з висновками судів.

Згідно із абз 2 п. 5 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Приписи вказаної норми права свідчать, що санкції накладаються на суб'єктів містобудування за умови встановлення таких юридичних фактів:

- виконання будівельних робіт;

- виконання цих робіт без дозвільних документів, у випадку коли такі дозволи необхідні;

- виконання робіт на об'єкті V категорії складності.

Так, п. 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року за № 466, передбачено, що будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Відповідно до п. 3.10 ДБН А.2.2-2012 реконструкція - перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

Враховуючи, що здійснення ремонту технологічного обладнання (заміни технологічного трубопроводу, демонтажу-монтажу і пуско-наладки ТРК, реконструкції вузла зливу з заміною комплектуючих, реконструкції резервуарного парку), які являються невід'ємною частиною АЗС, містять ознаки реконструкції автозаправної станції, колегія суддів дійшла висновку про доведеність судами факту виконання будівельних робіт на об'єкті перевірки.

Крім того, проведенню даних робіт передували: звільнення даного обладнання від нафтопродуктів, тощо, що підтверджуються протоколами від 30 грудня 2013 року №№ 1, 2 погодження договірної ціни за виконані роботи, а також наказом позивача від 08 січня 2014 року № 3-П «Про ремонт технологічного обладнання на автозаправній станції № 22-05 в Херсонській області.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу (далі - Інспекція) за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (далі - декларація) або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; видачі замовнику Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорії складності (п. 2 Порядку № 466).

Статтею 1 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» передбачено, що об'єкт підвищеної небезпеки - об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Частиною 3 ст. 13 Закону України «Про екологічну експертизу» передбачено, що перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Пунктом 21 Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою КМ України від 28 серпня 2013 року № 808, передбачено, що автозаправні станції належать до об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Таким чином, вказана правова норма чітко встановлює, що автозаправні станції - це об'єкти, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Абзацом 1 п. 6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою КМ України від 27 квітня 2011 року N 557, передбачено, що до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки.

Аналіз зазначених вище правових норм свідчить, що категорія складності автозаправних станцій встановлена нормами діючого законодавства і завжди є п'ятою. Тобто, діючим законодавством встановлено обмеження на визначення інших категорій складності автозаправних станцій ніж п'ята.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідач при прийнятті постанови про накладення штрафу та припису про усунення порушення встановив необхідні умови для притягнення позивача до відповідальності, а відтак діяв на підставі та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що під час здійснення позапланової перевірки Товариства відповідач виявив порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: виконання реконструкційних робіт на об'єкті підвищеної небезпеки V-ої категорії складності без реєстрації необхідної дозвільної документації.

Оскільки під час вирішення спору суди не допустили порушення у застосуванні норм матеріального права, то скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Лукойл Україна" відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: