Справа № 2а-1673/10/0770
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2010-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2010 рокум. Ужгород№ 2а-1673/10/0770

Закарпатський окружний адміністративний суд

у складі : головуючого судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Семаль Т.М.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача повторно у судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання податкового повідомлення рішення протиправним, -

встановив:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 5 липня 2010 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 9 липня 2010 року.

ОСОБА_1 звернулась у суд з позовом до Мукачівської ОДПІ, яким просить визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 13 квітня 2010 року на суму 3045,00 гривень та № НОМЕР_2 від 13 квітня 2010 року на суму 160,00 гривень.

18 березня 2010 року працівниками Мукачівської ОДПІ було проведено перевірку господарської одиниці - ресторану «Асторія», що розташований за адресою м. Мукачево, вул. Береша, 1 «а», суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 з питання додержання нею вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. За результатами перевірки складено акт № 004999 від 23 березня 2010 року, у якому зроблені висновки про порушення фізичною особою підприємцем вимог передбачених п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ч. 1 ст. 7 Закону України «Про патентування певних видів підприємницької діяльності. На підставі акту перевірки № 004999 від 23 березня 2010 року відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 13 квітня 2010 року на суму 3045 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 від 13 квітня 2010 року на суму 160 грн. Позивач вважає висновки податкового органу, викладені у акті перевірки № 004999 від 23 березня 2010 року, безпідставними, зробленими в порушення вимог законодавства, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийнятими без належних на це підстав. А тому просить визнати нечинними та скасувати рішення Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Закарпатської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 13 квітня 2010 року на суму 3045,00грн. та № НОМЕР_2 від 13 квітня 2010 року на суму 160,00грн.

Відповідач, Мукачівська об'єднана Державна податкова інспекція Закарпатської області, надала суду заперечення, відповідно до яких просить відмовити у задоволені позовних вимог.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів, що наведені в позовній заяві.

У судові засідання, 14 червня 2010 року, 21 червня 2010 року та 05 липня 2010 року представник відповідача не зявився та не повідомив суд про причини неявки, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані докази кожен окремо та в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до переконання, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2010 року працівниками Мукачівської ОДПІ було проведено перевірку господарської одиниці - ресторану «Асторія», що розташований за адресою м. Мукачево, вул. Береша, 1 «а», суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 з питання додержання нею вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. За результатами перевірки складено акт № 004999 від 23 березня 2010 року, у якому зроблені висновки про порушення фізичною особою підприємцем вимог передбачених п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ч. 1 ст. 7 Закону України «Про патентування певних видів підприємницької діяльності (а.с.а.с. 8-12). На підставі акту перевірки № 004999 від 23 березня 2010 року відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 13 квітня 2010 року на суму 3045 грн.(а.с. 13) та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 від 13 квітня 2010 року на суму 160 грн. (а.с. 14).

Підстави та порядок проведення планових та позапланових перевірок податковими органами визначені ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509 від 4 грудня 1990 року.

Так, згідно з ч.4 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509 від 4 грудня 1990 року право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Відповідачем не надано суду письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення проведення перевірки, хоча стверджується, що перевірка була плановою.

За таких обставин, перевірка господарської одиниці ресторану «Асторія» була проведена з грубими порушеннями законодавства України.

Щодо встановлення факту реалізації товару на загальну суму 22,00грн., а саме 50 гр коньяку «Закарпатський» за ціною 10 грн., 2 стакани соку за ціною 8 грн., та 2 цукерок «Бонжур» за ціною 4 грн. без проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, то посадові особи податкового органу, не дочекавшись, поки бармен обєктивно встигне провести розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій, повідомили, що проводиться перевірка та почали складати акт, в якому зазначено про начебто відсутність проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, не зважаючи на те, що бармен обєктивно, через брак часу, не встиг провести розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій, що підтверджується письмовими поясненнями бармена (а.с. 19) і які не було відображено при складанні акту № 004999 від 23 березня 2010 року (а.с.а.с. 8-12).

У приміщенні, що розташоване за адресою м. Мукачево, вул. Береша, 1 «а», де було проведено перевірку, крім позивача, господарську діяльність здійснює ще і фізична особа-підприємець ОСОБА_2, яка орендує частину даного приміщення згідно договору оренди (а.с.а.с. 15-16), і реалізовані 2 стакани соку та 2 цукерки «Бонжур» є товаром ОСОБА_2

Бармен надав відповідні пояснення працівникам Мукачівської ОДПІ Закарпатської області, проте вони не були враховані при складанні акту (а.с. 19).

Що стосується невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, яка зазначена в денному х-звіті реєстратора розрахункових операцій то, відповідно до п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265 від 6 липня 1995 року, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265 від 6 липня 1995 року, місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Сума коштів, а саме - 587.00 грн., про яку зазначається в акті № 004999 від 23 березня 2010 року, належала ПП ОСОБА_2 та знаходилась у її скриньці, де зберігаються, отримані за реалізовані нею товари, готівкові кошти. На момент перевірки скринька повивача була пуста, розрахунки не проводилися, що підтверджується денним х-звітом реєстратора розрахункових операцій.

Підтвердженням неправдивості відомостей, зазначених у акті № 004999 від 23 березня 2010 року, є запис про складання документа у присутності ОСОБА_1, яка в той час знаходилась за кордоном, що підтверджується штампом у паспорті ОСОБА_1 для виїзду за кордон від 19 березня 2010 року (а.с.17).

Що стосується порушення ч. 1 ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» № 98 від 23 березня 1996 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» № 98 від 23 березня 1996 року, об'єктом правового регулювання згідно з цим Законом є торговельна діяльність за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток на території України, діяльність з обміну готівкових валютних цінностей (включаючи операції з готівковими платіжними засобами, вираженими в іноземній валюті, та з кредитними картками), а також діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» № 98 від 23 березня 1996 року, торговий патент придбавається суб'єктами підприємницької діяльності, предметом діяльності яких є види, зазначені у частині першій статті 1 цього Закону. Підставою для придбання торгового патенту є заявка, оформлена відповідно до частини четвертої цієї статті. Встановлення будь-яких додаткових умов щодо придбання торгового патенту не дозволяється.

Згідно з ч. 5 ст. 3-1 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» № 98 від 23 березня 1996 року, оплата вартості торгового патенту на здійснення діяльності з надання побутових послуг провадиться щомісячно до 15 числа місяця, який передує звітному.

Позивачем попередній патент було розміщено з дотриманням встановлених вимог, вчасно сплачено плату за черговий торговий патент, що підтверджується платіжним дорученням № 171 від 02 листопада 2009 року (а.с. 20), однак, не зважаючи на неодноразові усні звернення позивачки до відповідного працівника Мукачівської ОДПІ Закарпатської області, ОСОБА_1 отримала черговий патент невчасно з незалежних від неї обставин (а.с. 21).

Враховуючи обставини встановлені у судовому засіданні, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства, і, зважаючи на це, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 17, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання податкового повідомлення рішення протиправним задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Закарпатської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 13 квітня 2010 року на суму 3045,00 гривень та № НОМЕР_2 від 13 квітня 2010 року на суму 160,00 гривень.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СуддяОСОБА_3