Справа № 2а-634/10/0770
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2010-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2010 рокум. Ужгород№ 2а-634/10/0770

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Іванчулинця Д.В., за участю секретаря судового засідання Семаль Т.М. та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: Державної податкової інспекції у місті Ужгороді Закарпатської області, представник ОСОБА_1 (довіреність № 3489/10/10 від 31.05.2010 року);

відповідача: ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серія ВР № 047973 виданий 27.12.2002 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Державної податкової інспекції у місті Ужгороді Закарпатської області до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 16 липня 2010 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано протягом 21 липня 2010 року.

ДПІ у м. Ужгороді звернулась у суд з позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, якою просить стягнути нього заборгованість у розмірі 4602,50 грн. на користь державного бюджету.

Позов мотивований тим, що відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа - підприємець, та взятий позивачем на облік, як платник податків. 07.08.2009 року позивачем здійснена перевірка за дотриманням відповідачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

В результаті перевірки складено акт № 0255/07/01/23/НОМЕР_1, на підставі якого позивачем 17.08.2009 року винесено рішення про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_2 на суму 4602,50 грн.

Відповідачем подавалася скарга на рішення про застосування штрафних санкцій від 25 вересня 2009 №01-09п.

Рішенням про результати розгляду скарги від 22 жовтня 2009 № 5179/7/25-058 скаргу залишено без задоволення, а рішення - без змін.

У судовому порядку рішення не оскаржувалося.

Вказана сума відповідачем не сплачена, а тому позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 4602,50грн. на користь державного бюджету.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю доповнивши їх додатковими мотивами обґрунтування, пояснивши, що скарга відповідача на рішення про застосування штрафних санкцій розглянута вчасно, а рішення про застосування штрафних санкцій є чинним та підлягає виконанню.

У судовому засіданні відповідач позовні миги визнав частково, щодо порушення ним п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування», а саме не забезпечив щоденне друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків. Однак, заперечив проти стягнення з нього суми боргу за порушення п.13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування», а саме щодо незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, оскільки кошти виявлені під час перевірки працівниками позивача не належали йому, а іншому підприємцю, який здійснює свою діяльність за цією ж адресою.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані докази кожен окремо та в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до переконання, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 10 квітня 2008 року зареєстрований, як фізична особа-підприємець у виконавчому комітеті Ужгородської міської ради Закарпатської області, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію (а.с.7).

Місцезнаходженням ОСОБА_2 є 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, Київська НабережнаАДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків (4-ОПП) № 569/29-0 від 14 квітня 2008 року, відповідача узято на облік 11 квітня 2008 року у Державній податковій інспекції у місті Ужгороді Закарпатської області (а.с.7).

Державною податковою інспекцією у місті Ужгороді Закарпатської області 07 серпня 2009 року здійснена перевірка за дотриманням відповідачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

В результаті перевірки складено акт № 0255/07/01/23/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення п. 9 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено щоденне друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків за шість днів (а.с. а.с. 8-9) та розраховано штрафні (фінансові) санкції (а.с. 10).

Відповідальність передбачена п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Перевіркою, також, встановлено порушення п. 13 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті в розмірі 512,50 грн.

Відповідальність передбачена ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - в п'ятикратному розмірі суми розбіжності.

Вказана сума не сплачена відповідачем.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що штрафні санкції застосовані до відповідача, рішенням від 17 серпня 2009 року № НОМЕР_2, відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», який є спеціальним законом та визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Щодо посилання відповідача на статтю 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», слід зазначити, що пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього закону передбачає, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 даного Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту (апеляційне оскарження). Отже, штрафна санкція визначена Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не є податковим зобов'язанням у розумінні Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Тому, в даному випадку, положення статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не застосовуються.

Згідно наказу ДПА України від 11 грудня 1996 року № 29 «Про затвердження Положення про порядок подання га розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 1996 р. за N 723/1748), розгляд скарг на рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій і прийняття рішень відбувається у тридцятиденний строк з дня надходження скарги до органів державної податкової служби.

Отже, скарга, рішення про результати розгляду, якої направлено відповідачу на 27 день, є такою, що розглянута вчасно.

У судовому засіданні встановлено, що у кафе, що розташоване за адресою м. Ужгород. вул. Л.Толстого, 21 здійснюють підприємницьку діяльність крім позивача, ще двоє фізичних осіб підприємців, що стверджується копіями свідоцтв про державну реєстрацію, дозволів на торгівлю. свідоцтв про сплату єдиного податку, договорів оренди нежитлового приміщення на прізвище ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Однак, відповідачем не наданого жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що грошові кошти виявлені під час перевірки, що знаходились у скринці для грошей, що в свою чергу знаходилась за барною стійкою під касовим апаратом фіскальний № НОМЕР_3, який зареєстрований саме за відповідачем належали іншим підприємцям ОСОБА_3 чи ОСОБА_4, а не йому, а тому суд ставиться критично до доводів відповідача щодо неналежності йому виявлений перевіркою грошових коштів та, у свою чергу, погоджується з фактом встановленим працівниками позивача, а саме незабезпечення відповідачем відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сум коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а саме згідно «Х» звіту денного сума продаж скала 31,50 грн., в сейфі готівкою 00,00 грн., а фактична сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 544 грн.

Враховуючи обставини встановлені у судовому засіданні, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства, і, зважаючи на це, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у місті Ужгороді Закарпатської області до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ( 88 000, м. Ужгород, Київська набережна, 19/8, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 4 602 (чотири тисячі шістсот дві) гривні 50 коп. на користь державного бюджету.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СуддяОСОБА_5