Справа № 2-а-4149/11
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2011-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-4149/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 липня 2011 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипка О.І.

при секретарі Федорченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києва про зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2011 року до суду надійшов позов ОСОБА_1, який він здав на пошту 12 травня 2011 року, до відповідача про про поновлення строку позовної давності з 22.03.1999 року, визнання дій протиправними щодо перерахунку йому пенсії та виплати, зобов»язання призначити, нараховувати й в подальшому виплачувати йому основну та додаткову пенсію, мотивуючи свої вимоги тим, що йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інваліду ІІІ групи від захворювання, пов"язаного із наслідками аварії на ЧАЕС, не в повному обсязі нараховуються та виплачуються основна та додаткова пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. А тому просить визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому основної та додаткової пенсії, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 вищевказаного Закону в період з 01.02.2010 року по теперішній час, а також зобов»язати відповідача перевести його на пенсію по інвалідності з моменту нарахування пенсії. Посилаючись на викладені обставини та порушення відповідачем його Конституційних прав, ОСОБА_1 просить задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з»явився, просить справу слухати в його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила в задоволенні відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.07.2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про зобов′язання вчинити певні дії в частині визнання дій протиправними та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період з 01 лютого 2010 року по 11 листопада 2010 року - залишено без розгляду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у зв»язку з наступним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1-ї категорії, є інвалідом 3-ї групи.

ОСОБА_1 з 31.01.2006 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійною фонду України в м. Києві, отримує державну пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії і, передбачену ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але не в повному обсязі.

Як вказує позивач, будучи незгодним з розміром вищезазначених виплат, він звернувся з заявою до відповідача про проведення перерахунку та здійснення виплати державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, в цьому йому було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як особі, постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС в межах строку позовної давності, тобто, починаючи з 12.11.2010 року, суд виходить з наступного.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, розділ 8 передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону № 796-ХІІ (в редакції, що діяла до прийняття Закону України «ІІро державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р.) визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст.53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Частиною 4 ст.54 Закону (в редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року) передбачено, що в усіх випадках розмірі пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими - по 3-й групи інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Право позивача на нарахування пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було відновлено з дня прийняття рішення Конституційним Судом України по справі № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, при цьому в тому правовому режимі, якій існував до дня набрання сили змінами, визнаними в подальшому неконституційними. Таким чином, нарахування підвищення має бути вчинено з дня ухвалення вищевказаного рішення Конституційного Суду України, тобто з 22 травня 2008 року, на підставі положень Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла до прийняітя Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р.»).

Згідно ч.3 ст.61 вказаного Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб. які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначеної відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмірі щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення. Затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року № 966-14, а також Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-1П, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону (в редакції Закону № 2505-4 від 25.03.2005 року, що діє з 31.03.2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих. хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік» встановлено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб: з 01 січня - 695 грн., з 01 квітня - 706 грн., з 01 липня - 709 гри., з 01 жовтня - 723 грн., з 01 грудня - 734 грн.

Таким чином, для позивача, якому встановлено 3 групу інвалідності, особі, постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, розмір додаткової пенсії повинен розраховуватись, виходячи із наведених розмірів.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого е обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Частиною 1 ст. 67 Закону № 796-ХІІ передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості житія і зростання мінімальної заробітної плати.

Отже, Законом України № 796-ХІІ не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір бази нарахувань пенсій, встановлений законом, а надано право роз'яснення порядку застосування цього Закону.

Конституційний суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень (про що, зокрема, зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005). При цьому сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів статтею 22 Конституції України не допускається.

Таким чином, ухвалюючи судове рішення у даній справі суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1,3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22,23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що здійснення виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 831 від 26.07.1996 року є неправомірним, тобто таким, що не відповідає нормам законів України та Конституції України, як основного закону держави.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплати недоотриманої додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, починаючи з 12.11.2010 року, з урахуванням проведених виплат, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимог ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплати йому державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, то суд враховує наступне.

Як вбачається з листа Головного управлення Пенсійного фонду України в м. Києві за № 10156/12/М-1564 від 08.04.2011 року, ОСОБА_1 отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 7 вказаного Закону, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов'язків військової служби (Службових обов'язків) або відповідно до ст. 54 цього Закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один і цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до п. 13 розділу ХУ «Прикінцеві положення» вказаного Закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Як встановлено судом, на момент звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 не перейшов на інший від пенсії, тому підстав для перерахунку та виплаті йому державної пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, суд не вбачає.

Що стосується вимог позивача в частині зобов'язання відповідача виплачувати йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3-ї групи інвалідності додаткову пенсію в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком в подальшому, то суд вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до вимог ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, тобто звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захисі яких звертається особа, у зв'язку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необгрунтованим.

Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, а позивач звільнений від сплати судового збору, то згідно ст. 90, 94 КАС України судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп. суд відносить за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України. Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 12 листопада 2010 року з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судовий збір в сумі 3 грн. 40 коп. віднести за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: