Справа № 817/1135/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1135/15

20 липня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ПРОПРИНТ"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ПРОПРИНТ" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.04.2015.

В обґрунтування позову зазначає, що документи по взаєморозрахунках з ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС" є первинними у розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а відтак підтверджують факт здійснення господарських операцій та надають право ТОВ "ПРОПРИНТ" на включення до податкового кредиту вартості придбаних у вказаного контрагента товарів.

Представник позивача, в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_5 податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.71-72 т.1). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що згідно з інформацією по платнику ПДВ у Автоматизованій системі перегляду результатів співставлення АІС ДФС система "Податковий блок" щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ГУ ДФС України за жовтень 2014 року встановлено відхилення по податковому кредиту на суму 68420,85 грн. по ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС". За даними Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів встановлено, що ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС" не задекларовано податкові зобов'язання за жовтень 2014 року.

Крім того, зазначив, що на адресу ДПІ у Оболонському районі м. Київ було надіслано запит на проведення зустрічної звірки між ТОВ "ПРОПРИНТ" і ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС" № 200/17-15-01-08 від 18.12.2014, повторно від 17.03.2015 № 6670/17-16-15-02-07, однак відповіді станом на дату складання акта перевірки не отримано. У зв'язку з чим, неможливо підтвердити формування податкових зобовязань контрагентомпостачальником за жовтень 2014 року по взаєморозрахунках із ТОВ "ПРОПРИНТ", а також неможливо підтвердити придбання товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності ТОВ "ПРОПРИНТ".

З наведених підстав спірне рішення представник відповідача вважає правомірним, в задоволенні позову просив відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ПРОПРИНТ" зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 12.08.2013; взяте на облік як платник податків ДПІ у м. Рівному з 13.08.2013; є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №200142143 від 01.10.2013; види діяльності за КВЕД: виробництво гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки (аркуші акта 2-3, а.с.9-10 т.1) та сторонами не заперечується.

Суд встановив, що на підставі наказу №155 від 16.03.2015 та направлення №38/17-16-15-02 від 16.03.2015, відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.81.1 ст.81, п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України в період з 16.03.2015 по 20.03.2015 посадовою особою Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на підставі проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ПРОПРИНТ", , відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту в розмірі 52 404 грн. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 458 177 грн., відображених в уточнюючому розрахунку до податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 27.03.2015 № 284/17-16-15-02/38822418 (а.с.9-16 т.1), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення п.198.3 ст.198, п.200.3 та п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "ПРОПРИНТ" завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р.23.2 уточнюючого) за грудень 2014 року на суму 69 421 грн.

09.04.2015 ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у рівненській області на підставі акта перевірки від 27.03.2015 № 284/17-16-15-02/38822418 винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким зменшено суму відємного значення (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за грудень 2014 року на 69 421 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17355,25 грн. (а.с.17 т.1).

При вирішенні даного адміністративного спору суд виходить з того, що згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Як встановлено з матеріалів справи, 16.10.2014 між ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС" (Постачальник) та ТОВ "ПРОПРИНТ" (Покупець) укладено договір поставки №07/10/14 (а.с.18-19 т.1), відповідно до якого Постачальник зобов'язується передавати у власність Покупця картонно-паперову продукцію виробництва ПАТ "Київський картонно-паперовий комбінат". Загальна сума договору - 2 000 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.3 Договору №07/10/14 від 16.10.2014 датою передачі товару у власність Покупця є дата відвантаження товару зі складу ПАТ "Київський КПК" у транспортний засіб. Транспортування здійснюється за рахунок Покупця. Приймання товару по якості та кількості здіснюється Покупцем Згідно з Інструкціями №№ П-6 і П-7, затвердженими постановами Держарбітражу від 15.06.1965 та 25.04.1966 відповідно.

На виконання умов Договору №07/10/14 від 16.10.2014 ТОВ "ПРОПРИНТ" придбав товар у ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС", що підтверджується:

видатковою накладною РН-010 від 17.10.2014 та податковою накладною №10 від 17.10.2014 на суму 69 048,01 грн. в тому числі ПДВ 11508,00 грн., доставка товару підтверджується товарно-транспортною накладною 010 від 17.10.2014 (а.с.20-22 т.1).

видатковою накладною №РН-011 від 21.10.2014 та податковою накладною №11 від 21.10.2014 на суму 72 495,44 грн. в тому числі ПДВ 12082,57 грн., пдоставка товару підтверджується товарно-транспортною накладною 011 від 21.10.2014 (а.с.23-25 т.1);

видатковою накладною РН-019 від 27.10.2014 та податковою накладною №22 від 27.10.2014 на суму 64 054,13 грн. в тому числі ПДВ 10675,69 грн., доставка товару підтверджується товарно-транспортною накладною №019 від 27.10.2014 (а.с.26-28 т.1);

видатковою накладною №РН-024 від 29.10.2014 та податковою накладною №28 від 29.10.2014 на суму 210 927,49 грн. в тому числі ПДВ 35154,58 грн., доставка товару підтверджується товарно-транспортною накладною №024 від 29.10.2014 (а.с.29-31 т.1).

Доставка придбаного товару здійснювалась орендованим транспортом, що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 21.10.2013 (а.с.158-161 т.1).

Отримані від ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС" податкові накладні відображені в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних. Сума ПДВ по вказаних операціях включена позивачем до суми податкового кредиту відповідного періоду (а.с.162-179 т.1).

Оплата за поставлений товар здійснена в безготівковій формі, про що свідчать банківські виписки: від 14.11.2014 на суму 120 000,00 грн., від 19.11.2014 на суму 18 600,00 грн., від 25.11.2014на суму 20 000,00 грн., від 11.12.2014 на суму 15 000,00 грн., від 22.12.2014 на суму 50 000,00 грн., від 21.01.2015 на суму 63 000,00 грн., від 22.01.2015 на суму 120 000,00 грн. та на суму 50 000,00 грн. Усього на суму 456 600,00 грн. (а.с.32-39 т.1).

Оприбуткування на склад та використання позивачем у господарській діяльності придбаного у ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС" товару підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Всі проаналізовані вище документи бухгалтерського обліку ТОВ "ПРОПРИНТ", якими оформлено спірні господарські операції, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача та використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності. Таким чином, вказані документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статті 70 КАС України, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що придбання позивачем товарів за досліджуваними господарськими операціями відповідає основному реєстраційному виду господарської діяльності ТОВ "ПРОПРИНТ" та спрямоване на одержання прибутку в результаті реалізації виробленої продукції кінцевому споживачу; а їх реальність підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

В силу приписів ст.ст.44,83 Податкового кодексу України посадові особи податкового органу під час проведення перевірки були зобовязані врахувати надані ТОВ "ПРОПРИНТ" первинні документи. У разі, якщо первинні документи, надані платником податків під час проведення перевірки, викликають сумніви у їх достовірності, акт документальної перевірки повинен містити посилання на докази, що доводять складання таких документів без реального здійснення господарських операцій. Однак, в дослідженому судом акті перевірки належно підтверджені висновки щодо складання бухгалтерських документів без реального здійснення господарських операцій - відсутні.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо неможливості підтвердження формування податкових зобов'язань контрагентом-постачальником за жовтень 2014 року по взаємовідносинах ТОВ "ПРОПРИНТ" оскільки ПАТ "Київський КПК" надано суду всі документи на підтвердження придбання товару ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС".

Відповідно до приписів статті 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Вирішуючи даний адміністративний спір по суті, суд враховує, що у постановах Верховного Суду України від 09.09.2008 року у справі № 21-500во08, від 01.06.2010 року у справі № 21-573во10, судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім цього, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, а саме у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи позивач належними та допустимими доказами підтвердив, що при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "ОСОБА_4 ПЛЮС" позивач діяв у відповідності до приписів податкового законодавства, дані податкового обліку відповідають даним бухгалтерського обліку та ґрунтуються на первинних документах, які підтверджують реальність руху його активів.

Відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування правомірності спірних податкових повідомлень-рішень та не довів порушення позивачем п.198.3 ст.198, п.200.3 та п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 09.04.2015 не відповідає критеріям правомірності, встановленим в статті 2 КАС України, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень.

Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області № від 09.04.2015 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ПРОПРИНТ" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.