Справа № 810/3590/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3590/14 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шинна Компанія" до Київської митниці державної фіскальної служби про скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шинна Компанія" (далі - ТОВ "Шинна Компанія") звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Міндоходів (правонаступник - Київська митниця державної фіскальної служби) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 09.04.2014 р. №125000003/2014/110079/1, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації від 09.04.2014 р. №125130000/2014/00099, зобов'язання здійснити розмитнення товару за ціною договору, та стягнення надмірно сплаченого мита.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року постанови суду першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів від 09.04.2014 р. №125000003/2014/110079/1, картка відмови у прийнятті митної декларації від 09.04.2014 р. №125130000/2014/00099. Зобов'язано відповідача здійснити митне оформлення товару за ціною, що вказана в митній декларації ТОВ "Шинна Компанія" від 31.03.2014 р. №125130000/2014/405207.В іншій частині позову відмовлено.

На вказану постанову Київська митниця державної фіскальної служби подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині задоволення позову та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, між позивачем (покупець) та фірмою "MD ALLIANCE LLP", Великобританія (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт від 29.03.2013 р. №YS-CT 12-2013 на поставку товару - шини та диски для грузових автомобілів.

З метою проведення митного оформлення товару "частини, призначені для вантажних автомобілів - колеса ходові сталеві, не укомплектовані шинами, в комплекті з ніпелем, литі: - колісні диски (WHEEL DISC) 8.25*22.5 GEWIS, міжболтова відсталь 10х335, центральний отвір DIA281 - 56 шт. - колісні диски (WHEEL DISC) 9.00*22.5 GEWIS, між болтова відсталь 10х335, центральний отвір DIA281 - 224 шт. - колісні диски (WHEEL DISC) 11.75х22.5 et -120 GEWIS, між болтова відсталь 10х335, центральний отвір DIA281 - 72 шт. - колісні диски (WHEEL DISC) 11.75х22.5 et -0 GEWIS, між болтова відсталь 10х335, центральний отвір DIA281 - 168 шт., всього: 520 шт., виробник: SHENZHEN SHENTOU CHAIN MANAGEMENT CO.LTD.; торгівельна марка: GEWIS; країна виробництва: CN), позивачем 31.03.2014 р. до митного поста "Святошин" була подана митна декларація №125130000/2014/405207.

До вказаної вантажної митної декларації позивачем було додано товаросупровідні документи, перелік яких міститься в гр. 44 такої декларації, а саме: платіжне доручення - б/н від 29.11.2013 р.; платіжне доручення - б/н від 17.03.2014 р.; платіжне доручення - б/н від 31.03.2014 р.; рахунок третьої особи від 09.01.2014 р. №INV-YSAN-1307-3; прайс-лист - б/н від 01.02.2014 р.; контракт із третьою особою від 01.03.2013 р.; видаткова накладна від 18.03.2014 р. №3136; видаткова накладна від 03.03.2014 р. №2493; видаткова накладна від 24.03.2014 р. №3477; видаткова накладна від 24.03.2014 р. №3494; експортна накладна від 04.01.2014 р.; платіжне доручення 3-ої особи від 19.03.2014 р.; платіжне доручення 3-ої особи від 26.12.2013 р.; платіжне доручення 3-ої особи від 02.12.2013 р.; проформа інвойс 3-ої особи від 22.11.2013 р.; інформація з мережі Інтернет; висновок від 17.02.2014 р. №Ц-063; висновок ТПП від 08.04.2014 р. №Ц-150; контракт від 29.03.2013 р. №YS-CT 12-2013; додаток до контракту від 01.09.2013 р. №1; додаток до контракту від 30.12.2013 р. №2.

Згідно даних митної декларації задекларована митна вартість товару становила 361794,51 грн.

Митний орган 31.03.2014 р. повідомив позивача про необхідність надання додаткових документів, для обґрунтування обраного методу визначення митної вартості, а саме: висновків експертної організації з посиланням на ресурси в країні експортері, відповідні бухгалтерські документи (видаткові накладні), митну декларацію країни відправлення, платіжні доручення за попередні поставки товару, довідкову цінову інформацію в країні експортері.

Приводом для витребування від декларанта додаткових документів стала та обставина, що під час митного оформлення інспектором митного органу виявлено окремі невідповідності та неточності в товаросупровідних документах та наявну інформацію Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міндоходів щодо вартості подібних товарів, що ввозились на митну територію України у період заявлення товару до митного оформлення.

Від підписання документу щодо переліку витребуваних митним органом додаткових документів, позивач відмовився, про що свідчить вчинений запис посадової особи митного органу на зворотному боці митної декларації.

За результатами аналізу отриманих від позивача документів та проведених консультацій відповідачем прийнято рішення №125000003/2014/110079/1 від 09.04.2014 р. про коригування митної вартості товарів, згідно з яким вартість задекларованого товару митний орган визначив за шостим (резервним) методом визначення митної вартості товарів в розмірі 101038,56 доларів США.

Також, 09.04.2014 р. митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130000/2014/00099, згідно з якою позивачу відмовлено в митному оформленні товару за вантажною митною декларацією №125130000/2014/405207 від 31.03.2014 р.

В подальшому, ТОВ "Шинна Компанія" листом від 14.04.2014 р. №94 надано митному органу додаткові документи, зокрема, платіжні доручення, рахунок третьої особи, прайс-лист, видаткові накладні, експортні накладні, платіжні доручення, проформа інвойс, інформація з мережі інтернет, висновок торгово-промислової палати, контракт №YS-CT 12-2013 від 29.03.2013 р. з додатками №1 від 01.09.2013 р., №2 від 30.12.2013 р., №3 від 29.03.2014 р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.02.2015 р. звернуто увагу на необхідність дослідження судом обставин повідомлення позивача про необхідність надання додаткових документів на вимогу митного органу, та надання оцінки доводам позивача про те, що він не отримував такого повідомлення ні в письмовому вигляді відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, ні в електронній формі відповідно до п. 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 р. № 631.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи перелік яких встановлено цією статтею.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

При цьому, виявлення розбіжностей чи неповноти у даних, які не стосуються ціни товару та/або не впливають на неї, не можуть бути покладені в обґрунтування невизнання задекларованої митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, сумнів у митного органу виник тому, що визначений контрактом порядок розрахунків за товар не відповідав платіжним документам, наданих декларантом. Тому, такі платіжні документи не могли слугувати підтвердженням здійснення позивачем передоплати за товар. Іншою додатковою підставою виникнення у митного органу сумнівів щодо заявленої митної вартості товару стала інформація з цінової бази ЄАІС Міндоходів про вартість товарів, що раніше ввозились на митну територію України.

Однак, відповідачем не обґрунтовано існування яких-небудь обмежень для визначення митної вартості задекларованих позивачем товарів за ціною договору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2014 р. позивач вже здійснював митне оформлення аналогічного товару за такою ж ціною, за контрактом від 29.03.2013 р. №YS-CT 12-2013 на підставі таких же документів, що й надавались позивачем 31.03.2014 р.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних доказів, що позивач отримував повідомлення про необхідність надання додаткових документів чи в письмовому вигляді відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, чи в електронній формі відповідно до п. 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 р. №631.

Отже, посилання позивача на те, що про необхідність надання додаткових документів він дізнався лише з рішення про коригування митної вартості товару №125000003/2014/110079/1 від 09.04.2014 р., а тому був позбавлений можливості надати такі документи вчасно, - є обґрунтованими.

Колегія суддів також зазначає, що митним органом в оскаржуваному рішенні зазначено про проведення процедури консультацій з декларантом (позивачем). Проте зазначення про проведення консультацій в оскаржуваному рішенні не є доказом того, що такі консультації дійсно проводились.

Зокрема, в графі 33 рішення відповідачем не зафіксовані результати проведеної консультації, а лише вказані причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів, що не відповідає вимогам "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №598.

Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів від 09.04.2014 р. №125000003/2014/110079/1 та картка відмови у прийнятті митної декларації від 09.04.2014 р. №125130000/2014/00099 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в оскаржуваній частині, а тому апеляційну скаргу Київської митниці державної фіскальної служби необхідно залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 27.07.2015 року

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.