Справа № 802/1356/15-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1356/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

21 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обласної асоціації "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом обласної асоціації "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, треті особи на стороні відповідача - ОСОБА_2, Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року обласна асоціація "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, треті особи на стороні відповідача - ОСОБА_2, Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 109 червня 2015 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ знаходиться зведене виконавче провадження щодо стягнення боргів з обласної асоціації "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" за номером в ЄДРВП 45244920.

В рамках вказаного виконавчого провадження 21.01.2015 року було описане майно боржника та накладено арешт, про що складено акт опису й арешту майна. Описане і арештоване майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2, про що повідомлено йому під розпис та попереджено про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна (а.с. 17-20).

23.02.2015 року ОСОБА_2 подав до Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ заяву в якій вказав, що не може забезпечити цілодобову охорону майна, яке передане йому на зберігання, та просить вжити заходів по опечатуванню приміщення ОА ВГТРК "Вінниччина" (а.с. 92).

На підставі вказаної заяви державним виконавцем здійснено опломбування та опечатування приміщення ОА ВГТРК "Вінниччина" в цілому.

29.04.2015 року ОА ВГТРК "Вінниччина" звернулася із заявою до Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ та просила змінити зберігача майна з ОСОБА_2 на ОСОБА_3, який має змогу убезпечити майно від злочинних посягань сторонніх осіб та належним чином зберегти описане та арештоване майно (а.с. 10). В обґрунтування даної заяви вказано, що зберігач арештованого майна ОСОБА_2 не може забезпечити цілодобову охорону ввіреного йому майна,

Листом №11246/07-35/3 від 08.05.2015 року Ленінський ВДВС Вінницького МУЮ повідомив, що у Господарському суді Вінницької області слухається справа за позовом Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області щодо звільнення приміщень, які орендовано ОА ВГТРК "Вінниччина", а тому за таких обставин вирішувати питання про зміну зберігача майна не є можливим (а.с.11).

Позивач, вважаючи протиправною вказану відмову державного виконавця у заміні зберігача майна, звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв згідно чинного законодавства ти в межах наданих повноважень, в той час як достатні та належні підстави змінювати зберігача майна - відсутні.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно частин 1-4 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Згідно з п.4.2.6 Iнструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 №489/20802, у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою державного виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім'я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім'я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується державним виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія акта опису та арешту майна.

Отже, виходячи із наведених норм, державний виконавець має виключну компетенцію у вирішенні питань щодо передачі майна на відповідальне зберігання. Положення діючого законодавства не визначають певних вимог до зберігача майна, або переваг певних осіб у наданні їм майна на зберігання. Так само й заміна зберігача описаного та арештованого майна є виключним правом державного виконавця, чинне законодавство не містить чіткого та вичерпного переліку за яких умов чи у разі якої необхідності можлива передача описаного та арештованого майна іншому зберігачу.

Колегія суддів враховує, що при визначенні зберігача майна державний виконавець врахував, що ОСОБА_2 був генеральним директором ОА ВГТРК "Вінниччина", мав печатку, ключі та володів усією інформацією щодо арештованого майна. Крім того, згідно ВП №44906938 ОСОБА_2 є стягувачем у виконавчому провадженні та на даний час в повній мірі виконує свої обов'язки по збереженню ввіреного йому майна.

Доводи позивача стосовно того, що ОСОБА_2 не є надійним зберігачем, оскільки на момент складання акту опису й арешту майна ОСОБА_2 був поновлений на посаді генерального директора ОА ВГТРК "Вінниччина", але рішення суду не виконане, та не може здійснити цілодобову охорону ввіреного йому майна згідно поданої ним заяви, є надуманими та безпідставними, адже не підтверджені жодними належними доказами.

Посилання позивача на звернення ОСОБА_2 із заявою про опечатування приміщення у зв'язку з неможливістю здійснити цілодобову охорону ввіреного йому майна, суд не враховує, адже вказане звернення свідчить виключно про намір зберігача виконати в повній мірі свої обов'язки по зберіганню майна ОА ВГТРК "Вінниччина".

Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу, що згідно листа №11246/07-35/3 від 08.05.2015 року підставою для відмови позивачеві у заміні зберігача арештованого майна слугувало те, що у Господарському суді Вінницької області слухається справа за позовом Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області щодо звільнення приміщень, які орендовано ОА ВГТРК "Вінниччина", а тому вирішувати питання про зміну зберігача майна не є можливим. Водночас, позивач не навів жодних аргументів в спростування даної обставини чи її впливу на вирішення питання про зміну зберігача майна.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу обласної асоціації "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С.

Сушко О.О.