Справа № 237/10/1570
Суддя: Колесниченко О. В.
Дата ухвалення: 2010-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

237/10/1570

Справа № 2а-237/10/1570

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Колесниченко О.В.,

при секретарі Болотовій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом закритого акціонерного товариства «Укрелеваторпром»до державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №452 від 10.12.2009 року та припису №508 від 10.12.2009 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов закритого акціонерного товариства «Укрелеваторпром»до державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №452 від 10.12.2009 року та припису №508 від 10.12.2009 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що пунктом 5 Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 31.10.1995 р. №392, встановлено, що акордні ставки на навантажувально-розвантажувальні роботи для експортно-імпортних вантажів (табл. 2.1.1а - 2.1.4а розділу 2А), за винятком зерна, є фіксованими, а для транзитних вантажів (табл. 2.1.16 - 2.1.46розділу 2Б) - граничними». Отже, з даної норми виходить, що ставки на виконання навантажувально-розвантажувальних робіт експортно-імпортних вантажів зернових культур (за умови, що вони не перебувають у митному режимі транзиту) не є ані фіксованими, ані граничними. Тобто, тарифи, на послуги з перевалки зерна Збірником не передбачені. Відповідно до пункту 6 Загальних вказівок Збірника, «послуги, не передбачені Збірником, сплачуються за вільними тарифами».

В процесі розгляду справи, представником позивача позовні вимоги були підтримані у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, зазначивши що, в ході перевірки закритого акціонерного товариства «Укрелеваторпром» з питань дотримання позивачем діючого порядку формування та застосування тарифів на послуги, що надаються судно- та вантажовласникам було виявлено порушення, а саме: позивачем було порушено вимоги положень діючого законодавства про ціноутворення шляхом необґрунтованого завищення позивачем акордних ставок плати за перевантаження зерна та насіння навалом з автомашин (вагонів) в ємкості товариства з подальшим навантаженням їх на судна, чим було порушено вимоги п.2.1.1.1, 2.1.1.4 розд. 2.1 Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України, затверджених наказом Мінтрансу України від 31.10.1995р. №392, в результаті чого необґрунтовано отримав виручку у сумі 206 824,05 гривень.

Розглянувши подані сторонами по справі документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно Положенню про Державну інспекцію по контролю за цінами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 819, Державна інспекція з контролю за цінами здійснює контрольно-наглядові функції з питань додержання вимог щодо формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про ціни і ціноутворення»державні органи, що здійснюють контроль за цінами, та їх посадові особи мають права, виконують обов’язки і несуть відповідальність, передбачені Законом України «Про державну податкову службу в Україні», крім повноважень, передбачених пунктами 6-9 статті 11 вказаного Закону.

Пунктом 1 ч.1 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки, а також планові та позапланові виїзні перевірки суб’єктів господарювання.

Згідно ч.ч. 1,4 ст.11-1 Закону плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 17 листопада по 4 грудня 2009 року відповідачем проведена планова перевірка з питань дотримання позивачем діючого порядку формування та застосування тарифів на послуги, що надаються судно- та вантажовласникам.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт №000706 від 04 грудня 2009р., згідно якого було встановлено, що позивач порушив вимоги положень діючого законодавства про ціноутворення шляхом необґрунтованого завищення позивачем акордних ставок плати за перевантаження зерна та насіння навалом з автомашин (вагонів) в ємкості товариства з подальшим навантаженням їх на судна, чим було порушено вимоги п.2.1.1.1, 2.1.1.4 розд. 2.1 Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України, затверджених наказом Мінтрансу України від 31.10.1995р. №392, в результаті чого необґрунтовано отримав виручку у сумі 206 824,05 гривень.

10 грудня 2009 року відповідачем було винесено рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №452 від 10.12.2009 р. та вилучення у позивача неправомірно одержаної виручки у сумі 206 824,05 гривень і стягнення штрафу в сумі 413 648,10 гривень.

Крім того, відповідачем було видано Припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін №508 від 10 грудня 2009 року. Вказаним Приписом відповідач вимагає від позивача в місячний термін усунути допущене завищення акордних ставок плати за перевантаження зерна та насіння навалом з автомашин (вагонів) в ємності позивача з подальшим навантаженням їх на судна шляхом приведення цін (тарифів) у відповідність до вимог нормативно-правових актів та повідомити відповідача про вжиті заходи до 4 січня 2010 р.

Не погоджуючись з висновками перевірки, ЗАТ «Укрелеваторпром»звернулось до суду з вимогами про скасування рішення Інспекції №452 від 10.12.2009р. та припису №508 від 10.12.2009р.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про ціни і ціноутворення» ( далі по тексту Закон) в народному господарстві застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи.

Статтею 7 Закону передбачено, що вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Згідно ст. 8 Закону державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів. В разі надмірного зростання цін, раніше виведених з-під контролю за рішенням Кабінету Міністрів України, виконавчих комітетів обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад, допускається тимчасове повернення до державного регулювання цін і тарифів. Урядом України можуть вводитись інші методи державного регулювання цін і тарифів.

Згідно статтею 4 Закону України "Про ціни та ціноутворення" Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення державної політики цін; визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління та визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Як було встановлено в процесі розгляду справи, основним напрямком діяльності ЗАТ «Укрелеваторпром»є надання комплексу послуг по прийманню та відвантаженню експортного та транзитного зерна та насіння на території Одеського морського торговельного порту, а також інші, пов'язані з цим, послуги.

Згідно договорів, укладених з вантажовласниками, позивач надає послуги з перевалки вантажів, тобто здійснює вивантаження вантажу з одного транспортного засобу і навантаження його на інший транспортний засіб для подальшого транспортування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996р. №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)»визначено, що тарифи на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням зовнішньоторговельних та транзитних вантажів у морських і річкових портах (на причалах), регулюються Мінтрансзв'язку за погодженням з Мінекономіки України.

Наказом Міністерства транспорту України від 31.10.1995р. № 392 (зі всіма змінами та доповненнями, внесеними, зокрема, наказам МТУ від 12.03.2003р. №188 та наказом МТУ від 26.06.2008р. №773) затверджено «Збірник тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України».

Так, у відповідності до п.п. 1, 2 Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України, затверджених наказом Мінтрансу України від 31.10.1995р. №392, (далі по тексту Збірник) наведені в Збірнику тарифи встановлені на комплекс робіт (послуг), пов'язаних з обробленням зовнішньоторговельних (експортних, імпортних) і транзитних вантажів у морських портах (причалах) Чорноморсько-Азовського басейну, р. Дунай і річкових портах (причалах) басейнів річок Дніпра та Південного Бугу. Тарифні ставки Збірника та порядок їх обчислення застосовуються всіма суб'єктами підприємницької діяльності, які надають послуги, передбачені цим Збірником, у морських портах, на причалах суднобудівних і судноремонтних заводів, інших портах, причалах (пристанях), незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності (далі - Порти).

Тарифи, передбачені цим Збірником, на послуги, що виконуються в морських рибних портах, причалах судноремонтних та суднобудівних заводів, інших портах, причалах (пристанях), визначаються відповідно до тарифної групи базового морського торговельного порту.

Пунктом 2.1.1.4 Збірника визначено, що:

- ставки першої категорії установлені для вантажів, при перевалці яких порт виконує усі роботи, пов'язані з проходженням вантажів через порт (як через склад, так і за прямим варіантом): з моменту початку розвантаження вантажу, який прибув залізницею (на судні, або автотранспортом клієнта), і до моменту закінчення його навантаження на судно, або навпаки;

- ставки другої категорії установлені для вантажів, при перевалці яких порт виконує усі роботи при проходженні вантажів через порт, при умові, що завезення на склади порту або вивезення зі складів порту виконуються вантажовласниками. Рівень ставок другої категорії відповідає рівню ставок першої категорії з коефіцієнтом 0,75.

Таким чином, вартість операції з перевантаження зерна з автомашин (вагонів) в ємності Товариства повинна складати 25 відсотків від ставок 1 категорії.

В порушення вищезазначеного ЗАТ «Укрелеваторпром у випадках перевантаження зерна з автомашин (вагонів) в свої ємності с подальшим переоформленням вантажу і навантаженням на судна замість 1,13 дол. США за 1 тону вантажу стягувало плату у розмірі 1,75 дол.США.

Загальна сума необґрунтовано отриманої додаткової виручки по даному порушенню склала 206824,05 грн.

З урахуванням вищезазначеного, у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»та п.п. 1.4, 3.8 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої спільним наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції і Міністерства фінансів України від 03.12.01р. №298/519 та зареєстрованої в Мін'юсті України 18.12.01р. №1047/6238 (надалі - Інструкція), Інспекція прийняла рішення від 10.12.09р.р. №452 про стягнення з позивача додатково отриманої виручки у розмірі 206824,05 грн. і штрафу у розмірі 413648,10 грн.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача стосовно нерозповсюдження на нього акордних ставок Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 31.10.1995 р. №392, при здійсненні ним навантажувально-розвантажувальних робіт для експортно-імпортних вантажів (зерна), з огляду на наступне.

У п. 5 Загальних вказівок Збірника зазначено, що акордні ставки на навантажувально-розвантажувальні роботи для експортно-імпортних вантажів (таблиці 2.1.1а - 2.1.4а розділу 2А), за винятком зерна, є фіксованими, а для транзитних вантажів (таблиці 2.1.16 -2.1.46 розділу 2Б) - граничними.

Таким чином, з огляду на норми діючого законодавства, суд доходить висновку, що ставки на навантажувально-розвантажувальні роботи для експортно-імпортних вантажів, в тому числі і зерна, є акордними.

Міністерству транспорту України надано право встановлювати знижки до граничних акордних ставок, передбачених для транзитних вантажів, та визначати порядок їх застосування; а також змінювати рівень акордних ставок 1-ї та 2-ї груп зовнішньоторговельних вантажів.

Крім того, таблицями 2.1.1а та 2.1.16 Збірника затверджені акордні ставки на навантажувально-розвантажувальні роботи експортно-імпортного та транзитного зерна.

Отже, Міністерство транспорту може, в залежності від кон'юнктури ринку портових послуг, яка складається, змінювати рівень акордних ставок, встановлених на навантажувально-розвантажувальні роботи експортно-імпортного та транзитного зерна першої та другої групи (таблиці 2.1.1а та 2.1.16), тобто не тільки надавати знижки, але й підвищувати цей рівень, про що і йдеться у п. 5 Збірника.

Тому висновок позивача щодо застосування вільних тарифів на навантажувально-розвантажувальні роботи експортно-імпортного та транзитного зерна є невірним.

Стосовно того, що позивач надає свої послуги поза території морського порту і тому на нього не розповсюджується дія Збірника, звертаємо увагу на наступне.

Як було встановлено в процесі розгляду справи, позивач здійснює перевантаження зерна з автомашин (вагонів) в свої ємкості з подальшим навантаженням його на судна, які знаходяться на причалах Одеського порту, тобто проводить комплекс робіт, пов'язаний з обробленням зовнішньоторговельних (експортних, імпортних) вантажів зерна.

У зв’язку з чим, на вищезазначені операції розповсюджується дія Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України, затверджених наказом Мінтрансу України від 31.10.1995р. №392.

В свою чергу, пунктом 2.1.1.4 Збірника визначено, що ставки першої категорії установлені для вантажів, при перевалці яких порт виконує усі роботи, пов'язані з проходженням вантажів через порт (як через склад, так і за прямим варіантом): з моменту початку розвантаження вантажу, який прибув залізницею (на судні, або автотранспортом клієнта), і до моменту закінчення його навантаження на судно, або навпаки; ставки другої категорії установлені для вантажів, при перевалці яких порт виконує усі роботи при проходженні вантажів через порт, при умові, що завезення на склади порту або вивезення зі складів порту виконуються вантажовласниками. Рівень ставок другої категорії відповідає рівню ставок першої категорії з коефіцієнтом 0,75.

Таким чином, ставка 1-ї категорії складається з двох ставок плат: за вивантаження з залізничного (авто) транспорту на склад - 25 відсотків акордної ставки 1-ї категорії, та навантаження вантажу зі складу на судно - 75 відсотків акордної ставки 1-ї категорії. Тобто, вартість операції з перевантаження зерна з автомашин (вагонів) в ємності Товариства повинна складати 25 відсотків від ставок 1-ї категорії.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необгрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Отже, законодавством України встановлено, що у разі порушення державної дисципліни цін необґрунтовано отримана виручка стягується в дохід держави разом із застосуванням штрафних санкцій у двократному розмірі необґрунтовано отриманої виручки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У своїй діяльності Державна інспекція з контролю за цінами керується, зокрема, Конституцією України, Законом України "Про ціни і ціноутворення", Положенням про Державну інспекцію з контролю за цінами, яке затверджене постановою КМУ від 13.12.2000 р. N 1819.

Враховуючи положення чинного законодавства України, суд вважає, що дії та рішення відповідача у даному випадку є правомірними, а пред'явлений до нього позов - необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд прийшов до висновку, що позивач не довів суду ті обставин, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 164, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені адміністративного позову закритого акціонерного товариства «Укрелеваторпром»до державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №452 від 10.12.2009 року та припису №508 від 10.12.2009 року –відмовити у повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 13 серпня 2010 року

Суддя О.В. Колесниченко