Справа № 23605/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2011 р. справа № 2а-1075/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Нагорної Л.М.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року у справі № 2а-1075/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області про зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області та просила відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року, визнати протиправними дії відповідача та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01 січня 2006 року по день розгляду справи у суді.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області щодо ненарахування та невиплати позивачу надбавки до пенсії як дитині війни за період з 22 травня 2008 року по 11 лютого 2010 року, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити позивачу надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 22 травня 2008 року по 11 лютого 2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

На думку апелянта, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених вказаним Законом, здійснюється тільки за рахунок коштів Державного бюджету України.

Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області зазначає, що п. 9 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають.

Апелянт вважає, що у 2008 році здійснював виплату підвищення до пенсії позивачу, як «дитині війни»у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с. 5).

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік згідно з Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV (пункт 17 ст. 77). Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Однак, такий порядок у 2006 році не був визначений.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу надбавки до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік»дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Судом першої інстанції відмовлено позивачу у поновленні пропущеного строку звернення до суду, так як згідно з ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін (в редакції Закону чинного на час постановлення оскарженого рішення), і як видно з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області на цьому наполягало.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачам в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

До набрання законної сили рішеннями Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачам як дітям війни за період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

При цьому, враховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно частини другої статті 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (в редакції Закону чинного на час постановлення оскарженого рішення).

У разі ж відсутності підстав для визнання поважною причини пропуску строку звернення до суду та встановлення факту порушення права суд відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції Закону чинного на час постановлення оскарженого рішення).

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 було опубліковано в «Офіційному віснику України»27.07.2007 року № 52, а Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 було опубліковано в «Офіційному віснику України»06.06.2008 року № 38 і саме з цих дат позивач дізналась, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та мала можливість звернутися до суду з адміністративним позовом.

Натомість, позивач звернулась до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав 01 лютого 2010 року, тобто саме з цього часу необхідно відраховувати річний строк звернення до суду.

З огляду на клопотання відповідача про застосування судом наслідків пропуску строку звернення до суду, а також на відсутність будь-яких доказів поважності пропуску його позивачем, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з 22 травня 2008 року по 31 січня 2009 року включно за пропуском строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок підвищення до його пенсії як «дитині війни»по 11 лютого 2010 року, оскільки зміст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у 2009-2010 роках не змінювався та розмір підвищення не корегувався.

Враховуючи наведені обставини, районний суд обґрунтовано зобовязав відповідача зробити перерахунок та виплати позивачу підвищення до основної пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 11 лютого 2010 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів не може бути взято до уваги з огляду на статтю 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно з якою рішення і висновки Конституційного Суду України є обовязковими до виконання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову Василівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 січня 2009 року включно слід скасувати.

В частині визнання неправомірною відмови відповідача у здійсненні перерахунку і виплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії передбачене ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 11 лютого 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці яка виплачена у ці періоди та в частині відмови в задоволенні інших позовних вимог постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року у справі № 2а-1075/10 в частині задоволення позовних вимог з 22 травня 2008 року по 31 січня 2009 року включно скасувати, відмовивши в задоволенні позовних вимог в цій частині. В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Л.М. Нагорна