Справа № 2-а/1970/3820/11
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2011-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 2-а/1970/3820/11

"26" грудня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі

за позовом управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області

до колективного сільськогосподарського підприємства «Вілія»

про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до КСП «Вілія»про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах в сумі 13040,50 гривень.

В судовому засіданні 26.12.2011 позивачем заявлено клопотання про визнання причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду поважними та про поновлення пропущеного строку. В обґрунтування зазначеного клопотання позивачем зазначено, що оскільки у 2004 році засновниками КСП «Вілія»було прийнято рішення про припинення юридичної особи, проте повної процедури ліквідації та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України відповідачем не здійснено, УПФУ в Шумському районі не зверталось про стягнення даної суми в судовому порядку. З приводу не вжиття позивачем заходів щодо стягнення даної заборгованості у період з 2000 по 2004 рік представником позивача пояснень не надано, та причин пропуску звернення з позовом до суду не вказано. Однак, представником позивача вказано, що строк позовної давності на заявлений до стягнення борг в сумі 13040,50 гривень з врахуванням положень законів, які діяли з 2000р. (дати виникнення боргу) та до 2004 року становив три роки та даний строк збіг до набрання чинності положенням ч.15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»щодо незастосування строку давності.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав та повторно не забезпечив явку повноважного представника по справі, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст. ст. 33, 35 КАС України.

Отже, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, тому можливо розглянути справу без участі представника відповідача, відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість відповідача з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 13040,50 гривень виникла в 1999 році та обліковувалась позивачем як заборгованість КСП «Вілія»з 01.01.2000.

Отже, УПФУ в Шумському районі Тернопільської області дізналось про порушення своїх прав 01.01.2000.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (яку було виключено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України»від 17.02.2000 за №1461-III) передбачено відшкодування фактичних виплат пенсій за віком на пільгових умовах особам, що мають відповідний стаж роботи.

Також Законом України «Про внесення змін до деяких законів України»від 17.02.2000 за №1461-III пункт 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»доповнено абзацом четвертим такого змісту:

"Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, зазначений платіж після 15.03.2000 отримав статус об'єкта оподаткування, тобто з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України»№1461-III від 17.02.2000.

Отже з цього часу, відповідні кошти є податковим боргом (недоїмкою), здійснювати заходи з погашення якого згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" мають право лише податкові органи.

Підпунктом 15.2.1 пункту 15.2. статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено граничні строки стягнення податкового боргу, а саме податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Крім того, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів із загальнообов'язкового державного пенсійного страхування не застосовується лише з 01.01.2004 у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що оскільки УПФУ в Шумському районі Тернопільської області звернулось до адміністративного суду 30.11.2011, а про порушення своїх прав позивачу стало відомо 25.01.2000 (останній день, в який відповідач повинен був відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій), позивачем пропущено строк звернення з позовом до адміністративного суду.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів»від 07.07.2010, який набрав чинності 30.07.2010, до Кодексу адміністративного судочинства України внесено зміни, зокрема і в ст. 99 КАС України.

Так, ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

За наведених обставин, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду поважними, оскільки посилання позивача на прийняття засновниками відповідача у 2004 році рішення про припинення юридичної особи жодним чином не перешкоджало уповноваженому органу звернутись з позовом до суду про стягнення з КСП «Вілія»заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, яка обліковувалась з 01.01.2000, строк позовної давності за якою збіг ще до набрання чинності положенням ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»щодо незастосування строку давності.

Таким чином, позовну заяву УПФУ в Шумському районі Тернопільської області подано після закінчення строків, встановлених законом для звернення до адміністративного суду та суд не знайшов підстав для поновлення пропущеного строку, в звязку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100 КАС України, cуд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області до колективного сільськогосподарського підприємства «Вілія»про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах в сумі 13040,50 гривень залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги у порядку передбаченому ст.ст.184-187 КАС України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.