Справа № 24092/10
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2011-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2011 р. справа № 2а-1199/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Нагорної Л.М. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2010 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити її за 2008-2009 роки.

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2010 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу, коштів, виплата яких передбачена ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у період з 22 травня по 31.12.2008 року, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплати пенсію позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з відрахуванням фактично отриманих коштів за цей період, визнано протиправними дії відповідача протягом 2009 року щодо нарахування позивачу, коштів, як особі, що набула статусу дитина війни, відповідно до п.8 постанови КМ України № 530 "Про деякі питання соціального захисту категорій громадян" від 28.05.2008 року, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплати пенсію позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року з відрахуванням фактично отриманих коштів за цей період. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні і має право відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи вимоги за 2008 2009 роки з суд першої інстанції правильно виходив з положень статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, оскільки рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік щодо викладення положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в новій редакції. Таким чином, дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни відновлено.

У 2009 році дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2008 - 2009 роки, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не навів поважних причин пропуску строку.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач мав відомості під час щомісячного отримання пенсії, то поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні, тому наслідки пропуску строку звернення до суду підлягають застосуванню. У зв`язку зі зверненням позивача до суду у вересні 2010 року колегія суддів вважає за необхідне позовні вимоги позивача за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року залишити без розгляду.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст.202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2010 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити її з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року відмовити

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити її з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: Ю.М. Дадим