Справа № 819/1708/13-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2013-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1708/13-a

"19" липня 2013 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Жука А.В.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області про визнання протиправною та скасування вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області (далі - УПФУ в Підволочиському районі, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 03.06.2013 року № ф399.

Позивачка 19.07.2013 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача.

У судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнав з підстав, наведених у письмових запереченнях проти позову.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення позивача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.06.2010 року зареєстрована як фізична особа - підприємець, про що державним реєстратором Підволочиської районної державної адміністрації видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В03 № 595351 (а. с. 12). Підприємець є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, взята на облік платником єдиного внеску в УПФУ в Підволочиському районі. Позивач з 01.07.2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, про що Державною податковою інспекцією у Підволочиському районі Тернопільської області Державної податкової служби видано фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 свідоцтво платника єдиного податку сірії А №471929, підприємцем обрана третя група платника єдиного податку та визначена відсоткова ставка єдиного податку у розмірі 5 відсотків доходу (а.с. 11).

04.06.2013 року УПФУ в Підволочиському районі надіслано позивачу вимогу про сплату боргу від 03.06.2013 року № Ф 399, відповідно до якої станом на 01.06.2013 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 1194,03 гривень (а. с. 6).

Згідно з карткою особового рахунку ОСОБА_1 необхідно було здійснити сплату мінімального страхового внеску за період з 01.01.2013 по 31.03.2013 в розмірі 1194,03грн. до 22.04.2013(а. с. 18).

Предметом судового розгляду в даній адміністративній справі є позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 03.06.2013 року №Ф 399.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI(далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Пунктом 3 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу. Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (пункт 5 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (частина 11 статті 8 Закону № 2464-VI).

З аналізу наведених положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» слід прийти до висновку, що база нарахування для платників, які обрали спрощену систему оподаткування, як позивач, визначається такими платниками самостійно, але незалежно від суми отриманого доходу (прибутку) сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

З урахуванням мінімального розміру заробітної плати, визначеної статтею 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 року № 4282-VI, мінімальний страховий внесок становив: з 01.01.2012 року по 31.03.2012 року - 372 грн. 33 коп. (1073,00 грн. х 34,7% = 372 грн. 33 коп.), з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року - 379 грн. 62 коп. (1094 грн. 00 х 34,7% = 379 грн. 62 коп.), з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року - 382 грн. 39 коп. (1102 грн. 00 коп. х 34,7% = 382 грн. 39 коп.), з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року - 387 грн. 95 коп. (1118 грн. 00 х 34,7% = 387 грн. 95 коп.), з 01.12.2012 року - 393 грн. 50 коп. (1134 грн. 00 коп. х 34,7% = 393 грн. 50 коп.).

Відповідно до частин восьмої та дванадцятої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок; періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до територіального органу Пенсійного фонду (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік; єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

В частині другій статті 12 Закону № 2464-VI визначено, що одним із завдань Пенсійного фонду є здійснення контролю за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску. Пенсійний фонд та його територіальні органи мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску (пункт 7 статті 13 цього Закону).

Як встановлено судом позивач до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок, тобто до 20.04.2013 року, не сплатила єдиний внесок за 2012 рік, а тому УПФУ в Підволочиському районі проведено розрахунок єдиного внеску та надіслано фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу від 03.06.2013 року № Ф 399.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 25 Закону № 2464-VI рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску; територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Підпунктом «а» пункту 6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 27.09.2010 року № 21-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 року за № 994/18289, передбачено, що органи Пенсійного фонду надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки у випадку якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника або інформація територіальних органів органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування (зменшення) сум єдиного внеску або органами Пенсійного фонду у повідомленнях-розрахунках визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; вимога надсилається одночасно з повідомленням-розрахунком на всю суму донарахованого (зменшеного) єдиного внеску.

Вимога УПФУ в Підволочиському районі від 03.06.2013 року № Ф 399 надіслана позивачу за період з липня 2012 року по грудень 2012 року, тобто за період, коли підприємець перебувала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності згідно з виданим Державною податковою інспекцією у Підволочиському районі Тернопільської області Державної податкової служби свідоцтвом платника єдиного податку. Такі дії відповідача відповідають вимогам статті 25 Закону № 2464-VI та положенням Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 27.09.2010 року № 21-5.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність оскаржуваної вимоги про сплату боргу від 03.06.2013 року № Ф 399 прийнятої щодо ОСОБА_1, при прийняті оскаржуваного рішення УПФУ в Підволочиському районі діяло в межах своєї компетенції, в порядку та спосіб, що передбачені законами, обґрунтовано, відтак, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги у порядку і строки, передбачені статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.