Справа № 303/2174/13-а
Суддя: Куропятник О. М.
Дата ухвалення: 2013-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/2174/13-а
Код суду 303
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2013 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого-судді Куропятник О.М.

при секретарі Зиминець Л.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

третя особа управління

Держземагенства в Мукачівському районі ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

представник третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну позовну заяву прокурора Мукачівського району до Зняцівської сільської ради, треті особи Управління держземагенства у Мукачівському районі Закарпатської області, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення 3-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 14.10.2002 року та визнання протиправним та скасування рішення 10- ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2013 року прокурор Мукачівського району звернувся до суду з позовною заявою до Зняцівської сільської ради, третя особа Управління держземагенства у Мукачівському районі Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення 3-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 14.10.2002 року та визнання протиправним та скасування рішення 10-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року. В процесі слухання в справу вступили в якості третьої особи ОСОБА_4 з представником на його боці ОСОБА_5посилаючись на наступне.

ОСОБА_6 із ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва |і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Частиною 7 вищевказаної статті Земельного кодексу визначено, що відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Спірні рішення від 14.10.2012 року суперечить та порушує вимоги ст.ст. 118 та 121 Земельного кодексу України, оскільки при прийнятті вказаного рішення були відсутні належно оформлене клопотання гр. ОСОБА_7, до матеріалів не додано графічні матеріали та інші необхідні документи на дворогосподарства в с. Зняцево по вул. Леніна,11 по ? частині за ОСОБА_7 та ОСОБА_4

В подальшому на підставі вищезазначеного незаконного рішення, 10-ю сесією 4 го скликання Зняцівської сільської ради було прийнято рішення про приватизацію земельної ділянки гр. ОСОБА_4, яке також не відповідає вимогам земельного законодавства України та на підставі якого були видані незаконні державні акти на право власності на земельні ділянки.

Проведеною перевіркою державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_8 було встановлено, що земельна ділянка в с Зняцево по вул. Леніна 11, площею 0,25 га знаходиться у приватній власності (держакт серії ЗК № 006660 від 17.11.2006 року) громадянина ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку. Державний акт видано на підставі рішення 10-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року. Також громадянин ОСОБА_4 0.А по вищевказаній адресі має у власності земельну ділянку, площею 0,2134 га (державний акт серії ЗК № 002338 від 14.11.2006 року) для ведення особистого -селянського, господарства, виданого на підставі рішення 10-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року. Також на підставі представленої господарської книги встановлено, що за дворогосподарством в с. Зняцево по вул. Леніна 11 в 1990 році рахувалося 0,26 га землі; в 1995 році розмір землі збільшено до 0,47 га землі без відповідного підтвердження документів на підставі яких збільшено площу земельної ділянки; в 2002 році розмір земельної ділянки збільшено до 0,97 га без відповідного установленого зельним законодавством документального підтвердження.

При перевірці технічної документації по виготовленню вищевказаних державних актів встановлено,що в матеріалах технічних документацій знаходиться рішення 10-ї сесії 4-го скликання від 30.03.2004 року, в якому ,громадянину ОСОБА_4А дано дозвіл приватизувати земельну ділянку в с. Зняцево по вул. Леніна розміром 0,97 га з яких 0,25 га для будівництва і послуговування житлового будинку та 0,72 га для ведення особистого підсобного господарства, хоча архівний відділ Мукачівської райдержадміністрації від 10.11.2011 року № 579 представив архівний витяг рішення 10-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року в якому громадянину ОСОБА_4 дано дозвіл приватизувати земельну ділянку в с Зняцево вул. Леніна, 11 розміром 0,47 га (0,25 для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та 0,21 га для веденню гсобистого підсобного господарства). В рішеннях сесії Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року, що є матеріалах техдокументацій та наданих архівом не співпадають площі земельних ділянок та вказана категорія землі для ведення особистого підсобного господарства, що не відповідає вимогам ст. 22 п. 3 Зельного кодексу України та порушено ст. 118 ЗК України, оскільки при виділенні земельної ділянки відсутні матеріали підтверджуючі площу земельної ділянки, рішення суперечить фактичним даним використання земельних ділянок,які містяться у по господарських книгах Зняцівської сільської ради.

Також в матеріалах технічних документацій, зокрема в протоколі встановлення меж земельної ділянки громадянина ОСОБА_4А в с. Зняцево вул. Леніна,11 відсутні підписи суміжних землекористувачів : громадянина ОСОБА_9 та громадянина ОСОБА_10Ю, що суперечить та порушує вимоги ст. 159 Земельного кодексу України щодо порядку розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 210 Земельного кодексу України, угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

Представник позивача просить : Визнати протиправним та скасувати рішення 3-і сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 14.10.2002 року Про приватизацію земельної ділянки.

Визнати протиправним та скасувати рішення 3-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року Про приватизацію земельної ділянки громадянина ОСОБА_4А.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, повністю,щодо їх задоволення не заперечив.

Третя особа управління Держземагенства в Мукачівському району Закарпатської області ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення позову

Третя особа ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не підтримали, заперечили проти їх задоволення пояснивши, що з 1997 року ОСОБА_4А користується спірною земельною ділянкою, на яку претендує підприємець Хома однак документально підтвердити надання земельної ділянки розміром0,21 га в 1995 році та 0,50 га в 2002 році не може,так як відсутні відповідні юридичні документи,однак вони надавались у відповідності до Постанов Кабінету Міністрів України. Земельною ділянкою в розмірі 0,97 га володіє законно.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням 3-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 14.10.2002 року приватизовано земельну ділянку розміром 0,97 га, що рахується за дворогосподарством в с. Зняцево по вул. Леніна, 11 Мукачівського району в часинах : за ОСОБА_7 Г.І.1/2 та за ОСОБА_4 О.А.1/2частини

ОСОБА_6 державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 17.11.2006 року на ім.я ОСОБА_4А , згідно якого він є власником земельної ділянки площею 0,2134 га , розташованої за адресою: с. Зняцево, вул. Леніна 11,Мукачівського району.(а.с.8).

ОСОБА_6, виданого від 14.12.2011 року Держкомзему фактично за дворогосподарством в с. Зняцево, по вул. Леніна 11 в 1990 році рахувалося 0,26 га землі. В 1995 році розмір землі збільшено до 0,47 га землі без відповідного документального підтвердження. В 2002 році розмір земельної ділянки збільшено до 0,97 га без документального підтвердження.(а.с.6).Доказів які б підтверджували,що земельна ділянка якою користується ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_6 ч.1 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Стретч проти Сполученого Королівства від 24 червня 2003 року, майном, у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Однак у ОСОБА_4 відсутні будь-які юридичні документи на спірну земельну ділянку,суміжні користувачі згоди на встановлення меж не надавали.

ОСОБА_6 з ч.ч. 1-3 ст. 1 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" - виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади, і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 21 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" - місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. А п. "а" ч. 1 ст. 17 ЗК України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Вказана норма містить відсилку до іншої спеціальної норми (ст. 122) ЗК України, яка чітко визначає та розмежовує повноваження місцевих державних адміністрацій у сфері розпорядження землями державної власності.

Пунктом 12 Перехідних положень цього Кодексу визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради Таким чином, ч.З ст. 122 Земельного кодексу України уповноважує районні державні адміністрації на їх території передавати земельні ділянки із земель державної власності у власність або користування тільки у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Як передбачено ст. 38 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Статтею 39 Земельного кодексу України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Термін "генеральний план населеного пункту" розкрито в ч.І ст. 1 Закону України "Про планування і забудову територій" (діючий на час виникнення спірних відносин). Це містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування, (ст.38 Земельного кодексу України).

Крім того, ст.ст.40, 121 цього Кодексу передбачено надання безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд чітко у визначених розмірах, і при цьому тільки в межах сіл, селищ та міст.

ОСОБА_6 п.а ч.3 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_6 техдокументацій не співпадають площі земельних діляно та вказана категорія землі для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до п.3 ст. 118 ЗК України громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

На підставі п.3 ст. 121 ЗК України розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

ОСОБА_6 ст. 210 ЗК України Угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

В ч.4 ст. 11 Цивільного кодексу України наведено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

В ОСОБА_4А відсутні будь-які акти цивільного законодавства,які б створили цивільні права та обовязки,тому позов прокурора є обґрунтованим, підлягає до задоволення.

Судом в судовому засіданні не здобуто доказів пропуску позовної давності позивачем для звернення з позовною заявою до суду.

Керуючись : ст. 2,50,60,104,106 КАС України, ст.22, п.3 ст. 118, 121 ЗК України, ст. 1 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод ,ч.ч1-3 ст.1, п.2 ч.1 ст. 21, ЗУ Про місцеві державні адміністрації, п.12 Перехідних положень,ч.8, ст. 8, ч.3 ст.38, ст. 39,40,121, 122 ЗК України, ч.4 ст. 11 ЦК України суддя ,-

П о с т а н о в и в :

Позовні вимоги прокурора Мукачівського району до Зняцівської сільської ради, треті особи Управління держземагенства у Мукачівському районі Закарпатської області, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення 3-ї сесії, 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 14.10.2002 року та визнання протиправним та скасування рішення 10 сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 3-і сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 14.10.2002 року Про приватизацію земельної ділянки.

Визнати протиправним та скасувати рішення 3-ї сесії 4-го скликання Зняцівської сільської ради від 30.03.2004 року Про приватизацію земельної ділянки громадянина ОСОБА_4А.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанови, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ підпис ОСОБА_11

копія з оригіналом вірна

оригінал постанови знаходиться в матеріалаїх справи

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_11