Справа № 191/2041/15-а
Суддя: Прижигалінська Т. В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/2041/15-а
Провадження № 2-а/191/39/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії призначити пенсію за вислугу років, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19.03.2015 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.. 50 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року. Свою відмову відповідач мотивував тим, що у нього недостатній стаж роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури, а саме він становить 11 років 11 місяців 11 днів, в той час як відповідно до ст.. 50 1 Закону України «про прокуратуру» право на пенсійне забезпечення за вислугу років мають прокурори та слідчі незалежно від віку на день звернення вислуги років не менше: з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року 22 роки у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 12 років. Вважає рішення відповідача незаконним з наступних підстав. 08.09.2014 року він був увільнений від виконання обовязків заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян прокуратури Донецької області, його призвано з 06.09.2014 року на військову службу за призовом на час мобілізації, на особливий період (Указ Президента України, затверджений Законом № 1595 VII від 22.07.2014 року № 36), із збереженням посади та середнього заробітку на період до одного року на підставі ст.. 119 КЗпП України, а не звільнений з органів прокуратури, як це вказано у витязі з протоколу засідання робочої комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій управління ПФУ в м. Синельникове та Синельниківському районі від 06.05.2015 року. Він і в теперішній час перебуває на військовій службі, що підтверджується військовим квитком та посвідченням учасника бойових дій. На момент звернення до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років, а саме 19.03.2015 року, стаж роботи позивача на посадах прокурорів та слідчих прокуратури становив 12 років 11 місяців і у нього виникло право на призначення пенсії за вислугу років. Крім того, таке право у нього виникло 26.09.2013 року, на цей його стаж нараховував 11 років, а відповідно до ст.. 50 1 Закону України «Про прокуратуру» право на пенсійне забезпечення за вислугу років мають прокурори та слідчі незалежно від віку на день звернення вислуги років не менше: з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року 21 рік у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 11 років. Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення. Також доповнила, що враховуючи наказ про увільнення позивача, час перебування його на військовій службі зараховується лише до вислуги років, а не до стажу його роботи на посадах прокурорів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.

Позивач з 16.11.1989 року проходив службу у Збройних Силах України, з 27.01.1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 25.09.2002 року по 08.04.2014 року працював в прокуратурі Дніпропетровської області, з 10.04.2014 року призначений до прокуратури Донецької області заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Наказом № 1283 к від 08.09.2014 року прокуратури Донецької області ОСОБА_1 на підставі повістки військкомату від 06.09.2014 року № 607/2014 та його рапорту був увільнений від виконання обовязків заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян прокуратури Донецької області, призваного з 6 вересня 2014 року на військову службу за призовом на час мобілізації, на особливий період, із збереженням посади та середнього заробітку на період до одного року (ст.. 119 КЗпП України).

Витягом з протоколу засідання робочої комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) пенсії УПФУ в м. Синельниковому та Синельниківському районі № 5 від 06.05.2015 року встановлено, що до управління 19.03.2015 року звернувся ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із завою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.. 50 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року. Згідно наданих ОСОБА_1 документів, стаж його роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років на дату звернення становить 25 років 1 місяць, а стаж роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури становить 11 років 11 місяців 11 днів. У звязку з цим УПФУ в м. Синельниковому та Синельниківському районі прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.. 50 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

18.05.2015 року позивачеві видано посвідчення серії АБ № 447688 безтермінове і дійсне на всій території України, що він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно ст.. 119 КЗпП на час виконання державних або громадських обов'язків, якщо за чинним законодавством України ці обов'язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.. 2 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ст.. 8 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. в ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Згідно ч. 1 ст.. 50 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Згідно ч. 6 ст. 50 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Згідно ст.. 56 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року під поняттям "прокурор" у статті 50-1 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції.

Вирішуючи питання про можливість зарахування періоду проходження військової служби позивачем до стажу його роботи на посаді прокурора, яка дає йому право на пенсію за вислугою років, суд виходить із того, що визначальною підставою у цьому випадку є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певних категорій, для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, щомісячного грошового утримання чи інших соціальних виплат. Основними актами, на підставі яких здійснюється таке регулювання, зокрема є: Закон України "Про військовий обов'язок і військову службу" та Закон України "Про прокуратуру".

Доводи відповідача щодо недостатності у позивача станом на 19.03.2015 року стажу роботи на посадах прокурорів, враховуючи наказ про увільнення, є безпідставними, оскільки нормами вищезазначеного законодавства час проходження військової служби зараховується й до стажу роботи на прокурорських посадах, у звязку з чим наказ про увільнення позивача, призваного з 06.09.2014 року на військову службу, не є підставою для відмови йому в призначенні пенсії за вислугу років. Так, згідно Конституції України та чинного законодавства про військову службу проходження строкової військової служби за призовом було і є обов'язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, внаслідок чого будь-які обмеження трудових прав особи, пов'язані з проходженням такої служби, недопустимі.

Отже, до стажу роботи позивача на посадах прокурорів зараховується час проходження ним військової служби, у звязку з чим позивач на момент звернення із заявою до відповідача (19.03.2015 року) щодо призначення пенсії за вислугу років має вислугу років 25 років 1 місяць, в тому числі стаж роботи на посаді прокурора не менше 12 років.

Крім того, суд вважає необхідним застосувати ч. 2 ст. 11 КАС України з метою повного захисту прав ОСОБА_1, порушених неправомірними діями відповідача та задовольнити позовні вимоги, визнавши неправомірними дії управління пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язавши управління пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі здійснити призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1.

На підставі викладеного, ст. 119 КЗпП, ст. 2 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», ст. 8 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 50 1, 56 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, керуючись ст.ст. 8 12, 69, 71, 94, 158, 159, 161 163 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі здійснити призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а особами, які не були присутні під час проголошення постанови протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_2