Справа № 127/12292/15-а
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/382/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2015 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Волошина С.В.,

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці адміністративну справу за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про оскарження і скасування постанови про накладення штрафу від 15.05.2015 року (ВП №46657170), -

В С Т А Н О В И В:

29.05.2015 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся до суду з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про оскарження і скасування постанови про накладення штрафу від 15.05.2015 року (ВП №46657170) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про накладення штрафу, згідно якої на Департамент соціальної політики Вінницької міської ради за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню за №46657170 від 15.05.2015 року накладено штраф в сумі 680,00 гривень.

Позов мотивовано тим, що 02.03.2015 року до позивача надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2015 року з примусового виконання виконавчого листа по справі №127/24030/14-а, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про зобовязання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплаченої грошової допомоги.

15.05.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу на Департамент соціальної політики Вінницької міської ради за невиконання зазначеного рішення суду.

Департамент соціальної політики Вінницької міської ради вважає, що дана постанова є незаконною та звернулося до суду щодо її оскарження з наступних підстав.

На виконання рішення суду Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради було здійснено нарахування ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у сумі 5 970 грн. з урахуванням виплаченої суми.

Рішення суду в частині проведення виплат ОСОБА_2 нарахованої допомоги не виконано, оскільки кошти на виплату даного вигляду допомоги є державними і повинні передбачатися в Законі України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, чого не було зроблено Кабінетом Міністрів України та Верховною Радою України. Відповідно до вимог діючого законодавства України, зокрема ст. 87 Бюджетного кодексу України, зазначені виплати здійснюються виключно за рахунок коштів державного бюджету України. Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік» цільових коштів на виконання судових рішень для органів соціального захисту не передбачено. Виплата бюджетних коштів у розмірах не передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями або з інших рахунків є грубим порушенням бюджетного законодавства та тягне за собою відповідальність посадових осіб аж до кримінальної. Із врахуванням викладеного судове рішення не могло бути реалізовано Департаментом в повному обсязі в термін, визначений державним виконавцем.

12.03.2015 року Департаментом надіслано лист до відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області про виконання рішення суду від 17.02.2015 року № 08-00-019-8405 в частині нарахування ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в сумі 5 970 грн. з урахуванням виплаченої суми, в якому обґрунтовувалася поважність причини невиконання рішення суду в частині проведення виплати зазначених коштів. Окрім того, разом з листом надавалися докази щодо виконання рішення суду, а саме копія розрахунку грошової компенсації на оздоровлення за 2014 рік.

15.05.2015 року державним виконавцем Департаменту надіслано вимогу державного виконавця №3834/2.1-28/3, в якій державний виконавець зобовязав Департамент виконати рішення суду в повному обсязі до 20.05.2015 року. У відповідь на зазначену вимогу, яку отримано Департаментом 19.05.2015 року, 20.05.2015 року Департаментом повторно надіслано листа № 08-00-019 -/8170 до відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області про виконання виконавчого листа №127/24030/14-а від 17.02.2015 року в частині нарахування ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в сумі 5 970 грн. з урахуванням виплаченої суми, в якому обґрунтовувалася поважність причини невиконання рішення суду в частині проведення виплати зазначених коштів.

15.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. на Департамент соціальної політики Вінницької міської ради за невиконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області (виконавчий лист №127/24030/14-а від 17.02.2015 року). Зазначена постанова надійшла на адресу Департаменту 20.05.2015 року, що, на думку позивача, свідчить про порушення державним виконавцем вимог ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім наведеного, позивач вказує, що в постанові про накладення штрафу не наведено доводи щодо відсутності поважних причин у боржника, які унеможливили виконання рішення, вказано лише, що рішення суду не виконане, не враховано фактичні обставини щодо неможливості виконання рішення.

Окрім того, відповідачем не враховано, що Департамент не має можливості виконати рішення суду, оскільки з бюджету не перераховано кошти для фінансування виплат по рішеннях суду, які здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. За відсутності бюджетних призначень Департамент не здійснює виплати за судовими рішеннями в добровільному порядку. При цьому позивач не є розпорядником бюджетних коштів, в силу чого позивач вважає, що не може бути оштрафованим за невиконання рішення суду, тому що дані обставини не залежать від нього, а тому просить суд скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 15.05.2015 року ВП №46657170.

22.06.2015 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від головного державного виконавця Сінгаєвської О.М., в яких зазначено, що 25.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якого було надіслано сторонам виконавчого провадження. У відповідь до відділу примусового виконання рішень надійшов лист від Департаменту, в якому повідомлялося про часткове виконання рішення суду в частині перерахунку та нарахування боргу в сумі 5 970 грн., який буде виплачено стягувачу ОСОБА_2 при наявності коштів. Відповідно до ч.2 ст.11, ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.263 КАС України державним виконавцем 18.03.2015 року подано до Вінницького міського суду Вінницької області подання про зміну способу і порядку виконання рішення. Того ж дня винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2015 року відмовлено в задоволенні зазначеного подання. У звязку з невиконанням рішення суду без поважних причин та на підставі ст.ст.75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» 15.05.2015 року винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 680 грн. та надано новий строк виконання. Державний виконавець зазначає, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів як на причину невиплати боргу, підтвердженого судовим рішенням, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, справа «Жовнір проти України» від 29.06.2004 року).

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, 09.07.2015 року надіслала на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у її відсутність, проти задоволення вимог позову заперечує, з підстав, що наведено у її письмових запереченнях проти позову.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив проводити розгляд справи у відсутність представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 25.02.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №127/24030/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17.02.2015 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради отримано 02.03.2015 року (індекс 07-03-8294) (а.с.5-7).

12.03.2015 року Департаментом надіслано лист №08-00-019-8405 до відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області про виконання виконавчого листа №127/24030/14-а від 17.02.2015 року в частині нарахування ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в сумі 5 970 грн. з урахуванням виплаченої суми (а.с.8-9). Разом з листом надіслано копію розрахунку грошової компенсації на оздоровлення за 2014 рік (а.с.10).

15.05.2015 року державним виконавцем Департаменту надіслано вимогу державного виконавця №3834/2.1-28/3, в якій державний виконавець зобовязав Департамент виконати рішення суду в повному обсязі до 20.05.2015 року та надати обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо виконання рішення суду до відділу до 20.05.2015 року (а.с.11).

У відповідь на зазначену вимогу, яку отримано Департаментом 19.05.2015 року (індекс 07-03-20082), 20.05.2015 року Департаментом надіслано листа №08-00-019-18170 до відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області про виконання виконавчого листа №127/24030/14-а від 17.02.2015 року в частині нарахування ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в сумі 5 970 грн. урахуванням виплаченої суми, в якому обґрунтовувалася поважність причини невиконання рішення суду в частині проведення виплати зазначених коштів (а.с.12-13).

15.05.2015 року головним державним виконавцем Сінгаєвською О.М. винесено постанову про накладення штрафу на боржника Департамент соціальної політики Вінницької міської ради за невиконання рішення суду в розмірі 680,00 гривень. Постанову винесено у зв'язку з невиконанням боржником виконавчого листа, виданого 17.02.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області, та спрямовано на виконання до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради (а.с. 14-15).

Обов'язковість судових рішень безпосередньо закріплена в Конституції України та не потребує додаткового закріплення у судовому рішенні.

Так, у відповідності до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, являється ознакою складу злочину передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України як невиконання судового рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На органи Державної виконавчої служби покладено функції з примусового виконання рішень. Примусове виконання судового рішення передбачає вчинення державним виконавцем ряду процесуальних та виконавчих дій, прийняття певних рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В силу частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписи частин 1, 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначають, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше, ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно роз'яснень пункту 20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що обовязковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, однак, як вбачається з матеріалів адміністративної справи державний виконавець обмежився під час прийняття рішення про накладення штрафу дослідженням двох супровідних листів (відповідей Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради), що надіслані на його адресу, без перевірки реальних причин невиконання рішення суду (можливості його виконання).

Враховуючи наведене, суд вважає, що державним виконавцем постанова від 15.05.2015 року про накладення штрафу на Департамент соціальної політики Вінницької міської ради винесена передчасно з порушенням наведених судом норм Закону України «Про виконавче провадження» та Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Приймаючи вказане рішення суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, що висловлена в Постанові від 24.03.2015 року, в якій зокрема наведено, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 11, 75, 89 Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 70, 71, 86, 158 163, 264 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 15.05.2015 року ОСОБА_1 про накладення штрафу у розмірі 680 грн. на Департамент соціальної політики Вінницької міської ради (ВП №46657170).

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: