Справа № 2а-1870/5024/11
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2011-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2011 р. справа № 2a-1870/5024/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Бабаніної О.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Конотопського міжрайонного прокурора Сумської області до виконавчого комітету Конотопської міської ради про визнання відмови неправомірною, визнання рішень незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Конотопський міжрайонний прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Конотопської міської ради про визнання незаконними рішення виконкому від 27.12.2010року №412 "Про надання дозволу на приватизацію від імені малолітніх дітей". Свої вимоги мотивує тим, що вказаним рішення наданий дозвіл на приватизацією сім"єю ОСОБА_3 кімнати в гуртожитку в приватну власність від імені їх малолітньої дитини. На рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради від 27.12.2010року №412, Конотопським міжрайонним прокурором поданий протест від 23.06.2011року, який рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 04.07.2011року №221 був відхилений. На думку прокурора, рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради від 27.12.2010року №412 є незаконним, так як виконком вказаним рішенням надавав дозвіл подружжю ОСОБА_3 на приватизацію кімнати у гуртожитку, а не дозвіл на звернення до органу приватизації в інтересах їх неповнолітньої доньки. Крім того, приміщення, на яке надано дозвіл на приватизацію, є місцем загального користування. Також, в рішенні виконкому Конотопської міської ради №221 від 04.07.2011року відсутні відомості, до якого типу приміщень виконком відносить приміщення площею 17.1 м2, на яке наданий дозвіл на приватизацію. Тому прокурор просить також визнати неправомірною відмову у задоволенні протесту прокурора та визнати незаконним рішення виконкому від 04.07.2011року №221.

Відповідач, виконавчий комітет Конотопської міської ради, проти позову заперечує, обґрунтовуючи свою позицію тим, що фактично рішенням від 27.12.2010 №412 надана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливість для звернення до органу приватизації житлового фонду щодо отримання свідоцтва про право власності на житло. Дане рішення мало на меті захистити майнові та житлові права малолітньої дитини, а не здійснити приватизацію житлового приміщення.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовних вимог не визнала з мотивів, викладених у письмовому заперечені.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині визнання незаконним рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради від 27.12.2010року №412, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 27.12.2010 №412 «Про надання дозволу на приватизацію від імені малолітніх дітей» наданий дозвіл ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на приватизацію кімнати №24 в будинку №22 по вул. Рябошапка в м. Конотоп в приватну власність від імені малолітньої дитини - ОСОБА_5С, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

23.06.2011року Конотопським міжрайонним прокурором внесений протест на рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради від 27.12.2010 №412 /а.с.7-8/.

Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 04.07.2011року №221 протест Конотопського міжрайонного прокурора від 27.12.2010року відхилений /а.с.10/.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. "а" п.5 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади згідно з цим Законом місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого його використання, в тому числі: залишити цілісний майновий комплекс у статусі "гуртожиток" та дозволити приватизацію його жилих і нежилих приміщень. У цьому випадку здійснюється приватизація жилих та допоміжних приміщень гуртожитку його законними мешканцями згідно з цим Законом.

Стаття 18 вказаного Закону передбачає повноваження органів місцевого самоврядування щодо приватизації житла у гуртожитках.

Так, органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках приймають рішення про надання відповідним житловим комплексам статусу "гуртожиток" і одночасно про надання дозволу на приватизацію жилих і нежилих приміщень таких гуртожитків відповідно до цього Закону

Згідно п.7, 10 ч.1 ст.3, ч.3 ст.6 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» одночасно з приватизацією жилих приміщень у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, приватизується і відповідна частина допоміжних приміщень у таких гуртожитках. Не можуть бути приватизовані у гуртожитках приміщення загального користування, а також вбудовані, прибудовані та надбудовані приміщення, що використовуються для експлуатації таких гуртожитків. Власники жилих приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у цьому ж гуртожитку, а також співвласниками технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою будинку, в якому розташований гуртожиток. Допоміжні приміщення (кладочки, сараї, колясочні тощо) у гуртожитку передаються у спільну неподільну власність власникам квартир безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Приватизація допоміжних приміщень у гуртожитку, на які поширюється дія цього Закону, окремо від приватизації жилих приміщень у такому гуртожитку забороняється.

Відповідно до ч.2 ст.2 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 року №396, допоміжні приміщення у гуртожитку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку та побутового і санітарно-гігієнічного обслуговування його мешканців (душові, пральні, кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, коридори (що знаходяться за межами кімнат у гуртожитках коридорного типу та за межами жилого блоку (секції), колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення, через які прокладені мережі комунікацій, приміщення тепло пунктів, котелень, а також приміщення, які використовуються для розміщення обслуговуючого гуртожиток персоналу, складські приміщення тощо), якими користуються всі мешканці гуртожитку.

Отже, вказані норми Закону та Положення регулюються питання приватизації житла в гуртожитках, а також повноваження саме міської ради, а не виконкому, надавати дозвіл на приватизацію жилих і нежилих приміщень гуртожитку.

З матеріалів справи вбачається, що проведеною Конотопською міжрайонною прокуратурою перевіркою встановлено, що приміщення площею 17,1 м2, відносно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 рішенням виконкому надано дозвіл на приватизацію від імені їх малолітньої дитини, є ізольованим від житлової площі, на якій проживає сім»я ОСОБА_3, вхід до даного приміщення здійснюється з коридору гуртожитку. Протягом тривалого часу вказане приміщення використовується мешканцями гуртожитку як складське приміщення, яким користуються мешканці третього поверху.

Тобто, дане приміщення є місцем загального користування і, відповідно до вимог чинного законодавства, приватизації не підлягає.

Також, рішення виконкому Конотопської міської ради №221 від 04.07.2011 року не містить відомості, до якого типу приміщень виконком відносить приміщення площею 17.1м2, і чи можлива у зв»язку з цим його приватизація.

Крім того, суд зазначає, що в рішенні виконкому Конотопської міської ради від 27.12.2010року №412 йде мова саме про надання дозволу на приватизацію кімнати. Хоча сам відповідач зазначає, що фактично вказаний дозвіл означає надання можливості ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для звернення до органу приватизації житлового фонду від імені їх малолітньої дитини щодо отримання свідоцтва про право власності на житло.

Враховуючи вищевикладене, рішення виконкому Конотопської міської ради від 27.12.2010 року №412 «Про надання дозволу на приватизацію від імені малолітніх дітей» суперечить вимогам чинного законодавств та підлягає скасуванню.

Що стосується вимог позивача про визнання неправомірною відмову у задоволенні протесту Конотопського міжрайонного прокурора від 23.06.2011року №113-3723 та визнання незаконним рішення виконкому Конотопської міської ради від 04.07.2011року №221, вказана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним.

Отже, вказана норма Закону передбачає можливість звернення прокурора до суду саме з вимогою про визнання опротестованого акту незаконним.

Тому вимоги прокурора про визнання неправомірною відмову у задоволенні протесту та визнання незаконним рішення про відхилення протесту не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Конотопського міжрайонного прокурора Сумської області до виконавчого комітету Конотопської міської ради про визнання відмови неправомірною, визнання рішень незаконними задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради від 27.12.2010року №412.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови виготовлений 19 серпня 2011року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар