Справа № 2-а/1970/1558/11
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/1558/11

"11" липня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.

за участю:

представник позивача: ОСОБА_1;

представник відповідача 1 управління ПФУ в Чортківському районі: ОСОБА_2;

представник відповідача 2 відділу ДАІ УМВС України в Тернопільській області: не з'явився;

представник відповідача 3 ГУДКУ в Тернопільській області: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до відповідача 1: управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі;

відповідача 2: відділу Державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області

відповідача 3: Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області

про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, відділу Державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та стягнення з управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі через Головне управління Державного казначейства України в Тернопільській області на користь позивача 14856,60 гривень примусово сплаченого збору.

В обгрунетування позовних вимог зазначено, що на думку позивача він не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а отже не повинен був сплачувати збір до пенсійного фонду при купівлі автомобіля.

Ухвалою суду від 29 червня 2011 року було здійснено заміну неналежного відповідача ГУ ПФ України в Тернопільській області на належного відповідача УПФ України в Чортківському районі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні заявленого позову, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області проти задоволення позову заперечив, просив в задоволенні позову відмовити.

Представник управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі в судовому засіданні подала свої письмові заперечення проти даного позову та вважає позовні вимоги ОСОБА_4 безпідставними та необґрунтованими. Просить відмовити в задоволені позову повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до п. 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій - платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом купівлі даних автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій, а п. 14 Порядку передбачено, що органи Державтоінспекції здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відділ Державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу Державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області. В письмовому запереченні проти позову заперечив, просить відмовити в позові до ВДАІ УМВС України в Тернопільській області. В обґрунтування заперечення вказано, що ВДАІ УМВС України в Тернопільській області не зобов'язували сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а лише роз'яснили позивачу порядок державної реєстрації автомобіля.

Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до частикового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем згідно договору купівлі-продажу від 30.03.2011 було придбано автомобіль „Мерседес - ОСОБА_4 Е-250 CDІ у продавця ТОВ «Західно-український Автомобільний Дім», вартістю 594264,00 гривні.

При реєстрації даного автомобіля в органах ДАІ позивач сплатив збір до пенсійного фонду з відчуження автомобіля в сумі 14856,60 гривень, що підтверджується квитанцією №152925 від 05.04.2011.

Пунктом 7 статті 1 Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997р. №400/97-ВР (надалі по тексту Закон №400) визначено виключний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Таким чином, на підставі Закону№400 обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування покладається на осіб лише у випадках відчуження, а не при купівлі автомобілів.

Відповідно до п.15 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 03.11.1998р. №1740 (надалі по тексту Порядок сплати збору), суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів сплачується платниками цього збору на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкритті в Управліннях державного казначейства в Автономній республіці ОСОБА_2, областях, м.Києві та м.Севастополі, за місцем реєстрації легкового автомобіля.

Проте, відповідно до п. 12 Порядку сплати збору платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом купівлі даних автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно чинним законодавством).

Частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правових актів Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в постанові від 01.11.1996 №9 (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Отже, враховуючи існуючу розбіжність та невідповідність між п. 7 ст. 1 Закону №400 та п. 12 Порядку сплати збору, які регулюють одне і те ж питання, суд приходить до переконання про необхідність застосовувати в даному випадку правові норми Закону №400, як нормативно правового акту, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач в даному випадку не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а оскільки, примусово сплачений збір перерахований до державного бюджету, а контролюючим органом є Пенсійний фонд України, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову, в частині стягнення з управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області через головне управління Державного казначейства України в Тернопільській області 14856,60 гривень безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В частині позовних вимог щодо визнання неправомірними дій УПФУ в Чортківському районі та ВДАІ УМВС України в Тернопільській області, то позивачем не наведено достатніх та допустимих доказів протиправності дій відповідачів, в зв'язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

За наведених обставин, позовні вимоги в частині стягнення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування підтверджені належними, допустимими та дослідженими в судовому засіданні доказами, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, відповідачами в цій частині належними засобами доказування не спростовані в зв'язку з чим позов підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області через Головне управління Державного казначейства України в Тернопільській області на користь ОСОБА_4 14856,60 гривень (чотирнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят шість гривень 60 копійок) безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги у порядку і строки, передбачені статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

(постанова виготовлена в повному обсязі 15.07.2011)

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.