Справа № 32648/10
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2011 р.справа № 2а-6597/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мельник В.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Потапові К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці
на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 13.10.2010р. у справі № 2а-6597/10/0870
за позовом Відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»
до за участю про ОСОБА_1 митниці Прокурора Запорізької області визнання неправомірними дій щодо відмови у прийнятті ВМД та відмови у митному оформленні товару за першим методом; визнання протиправним та скасування рішення про визнання митної вартості товару за шостим методом,-
ВСТАНОВИЛА:

27 серпня 2010 р. Відкрите акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом, до ОСОБА_1 митниці (далі по тексту відповідач) про визнання неправомірними дій щодо відмови у прийнятті ВМД та відмови у митному оформленні товару за першим методом; визнання протиправним та скасування рішення про визнання митної вартості товару за шостим методом. /т.1 а.с. 4-13/.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 30 серпня 2010 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-6597/10/0870 /а.с. 2/.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, просить суд:

- визнати неправомірними дії ОСОБА_1 митниці щодо відмови у прийнятті ВМД №112030000/2010/018433, №112030000/2010/019020, №112030000/2010/018538, № 112030000/2010/019018, №112030000/2010/019704 та відмови у митному оформлені товару за вказаними ВМД за першим методом;

- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці №112000006/2010/001266/2 від 27.07.2010 р. про визначення митної вартості товару за шостим методом;

- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці №112000006/2010/001296/1 від 03.08.2010р. про визначення митної вартості товару за шостим методом;

- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці № 112000006/2010/001276/2 від 03.08.2010р. про визначення митної вартості товару за шостим методом;

- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці № 112000006/2010/001297/1 від 03.08.2010р. про визначення митної вартості товару за шостим методом;

- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці №112000006/2010/001370/2 від 10.08.2010р. про визначення митної вартості товару за шостим методом.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 13.10.2010р. у справі № 2а-6597/10/0870 адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» до ОСОБА_1 митниці про визнання неправомірними дій щодо відмови у прийнятті ВМД та відмови у митному оформлені товару за першим методом; визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості за шостим методом - задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення ОСОБА_1 митниці №112000006/2010/001266/1 від 27.07.2010 р., №112000006/2010/001296/1 від 03.08.2010р., № 112000006/2010/001276/2 від 03.08.2010р., №112000006/2010/001297/1 від 03.08.2010р. та №112000006/2010/001370/2 від 10.08.2010р.про визначення митної вартості товарів. В іншій частині позову відмовлено.(суддя Артоуз О.О.) /т 2. а.с. 137-142/.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги в частині визнання протиправними та скасуванню рішень обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 митницею не доведено правомірність прийняття рішень № 112000006/2010/001266/1 від 27.07.2010 р., №112000006/2010/001296/1 від 03.08.2010р., № 112000006/2010/001276/2 від 03.08.2010р., №112000006/2010/001297/1 від 03.08.2010р. та №112000006/2010/001370/2 від 10.08.2010р. щодо визначення митної вартості товарів за шостим методом. Позовні вимоги в частині відмови в митному оформленні є необґрунтованими оскільки ОСОБА_1 митниця фактично не відмовляла підприємству позивача в митному оформленні товару, крім того, видала рішення про визначення митної вартості товарів, з якими позивач погодився, надавши нові ВМД для митного оформлення. Товар в митному відношенні вже оформлений та пропущений митницею у вільний обіг.

Відповідач ОСОБА_1 митниця, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подала апеляційну скаргу /а.с. 144-147/, в якій посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, у звязку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції від 13.10.2010р. в частині визнання протиправними та скасувані рішень про визначення митної вартості товарів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що, ОСОБА_1 митниця не порушила жодного законодавчого акту і визначила митну вартість у всіх випадках у відповідності з законодавством України.

16 лютого 2011р. на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу за №25962/11, в якому останній просить суд в задоволені апеляційної скарги відмовити за її необгрунтованості, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Прокурор, який був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду даної справи апеляційним судом, у судове засідання не зявився, про поважність причин своєї неявки у судове засідання, або про можливість розгляду даної справи у його відсутність суд, в установленому законом порядку не повідомив.

За таких обставин, з урахуванням думок сторін, кожного окремо, колегія суддів вважає можливим розглянути дану адміністративну справу у відсутність прокурора.

Представник відповідача посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі, та на свої пояснення, надані в судовому засіданні, повністю підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача, посилаючись на необґрунтованість зазначених вимог, просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін.

В судовому засіданні, заслухавши представників сторін, кожного окремо, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач по справі, згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, був зареєстрований виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради 15 квітня 1994р. /а.с.14/.

Відповідач ОСОБА_1 митниця, у відповідності до ст.14 Митного кодексу України є митним органом, який на території закріпленого за ним регіону в межах своєї компетенції здійснює митну справу та забезпечує комплексний контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи керівництво і координацію діяльності підпорядкованих йому митниць та спеціалізованих митних установ і організацій.

Як встановлено матеріалами справи, Відкрите акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»(ідентифікаційний код 00186536) (Покупець) 11.02.2008 року і SA»(Продавець) було укладено контракт №, за яким продавець зобовязаний поставити позивачу товар відповідно до специфікацій на умовах DDU Запоріжжя.

Для проведення митного оформлення поставленого товару, а саме: електролітичні катоди нікелю не різані, позивачем до митного органу 27.07.2010 була подана вантажна митна декларація № 112030000/2010/018433.

У графі 43 ВМД № 112030000/2010/018433 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст. 266,267 Митного Кодексу України.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 673 381 грн.39 коп. ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр..47 «Нарахування мита та митних платежів»декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № НОМЕР_1 від 11.02.2008, специфікація 3103 від 19.07.2010, інвойс/рахунок №NI-10-051 від 19.07.2010р., сертифікат якості, лист №121-555 від 26.07.2010, та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.. 44 ВМД та доповнення до декларації ф. МД - 6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266,267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом були витребувані додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці форми ДМВ-1, а саме:

- договір з третіми особами, що пов'язані з контрактом 4 від 11.02.2008р.;

- розрахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; розрахунки про сплату комісійних;

- відповідна бухгалтерська документація;

- прейскуранти, (прас-листи) фірми виробника товару;

- копія вантажної митної декларації про відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Крім того, листом від 03.08.2010р. № 121-574 «ЕМЗ «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»повідомило ОСОБА_1 митницю про те що:

- договір з третіми особами, що повязані з договорами про поставку нікелю за комерційним інвойсом № NI-10-051 від 19.07.2010р., митна вартість якого визначається надавався;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця надавались;

- рахунки про сплату комісійних, брокерських послуг не надавались, бо такі організації не залучені під час виконання зобовязань ані продавцем, ані покупцем;

- банківське платіжне доручення, що підтверджує факт оплати за нікель по ціні, що зазначена в рахунку фактурі, на момент декларування не надавалось, оскільки оплата має бути здійсненна продовж 60 днів з моменту поставки матеріалу;

- каталоги, прейскуранти (прас-листи фірми виробника товару) не надавалися за умов того, що дана інформація не є доступною для підприємств. Більш того постачальник товару не є його виробником, тому одержати таку інформацію не можливо;

- висновки про якісні характеристики товару приведені в сертифікаті якості виробника, який був наданий на момент декларування;

- інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару надавалась, серед інформації біржових організацій були надані котировки Лондонської Біржі Металів;

- надати експортну декларацію на товар можливості не має, замість неї надавався транзитний документ Т-1, оскільки товар знаходиться на території Голландії у режимі транзиту.

27.07.2010 митним органом прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/001266/2 за шостим (резервним) методом.

03.08.2010 позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/019137, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/019137 склали 0,00 грн. ввізного мита та 951 722 грн. 11 коп. ПДВ.

Для проведення митного оформлення поставленого товару, а саме: електролітичні катоди нікелю різані «4x4»позивачем до митного органу 02.08.2010 була подана вантажна митна декларація №112030000/2010/019020, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток «Під митним контролем».

У графі 43 ВМД №112030000/2010/019020 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266, 267 Митного Кодексу України.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 698 177 грн. 19 коп. - ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 «Нарахування мита та митних платежів»декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № від 11.02.2008, специфікація №105 від 20.07.2010, інвойс/рахунок №N1-10-052 від 21.07.2010, сертифікат якості, лист №121-566 від 29.07.2010, рахунок на автопослуги №66442 від 29.07.2010, комерційна пропозиція №0163 від 14.07.2010, рахунок третіх осіб №81263, контракт з третіми особами № 810-53887-120, тендер на закупку №0171 від 28.07.2010, та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії листа від 02.08.2010р №121-572, позивач повідомив ОСОБА_1 митницю про надання деяких додаткових витребуваних документів та неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості, а саме: договір з третіми особами, що повязані з договором про поставку нікелю за комерційним інвойсом №NI10-052 від 21.07.2010 надавався; рахунки про здійснення платежів третіми особами на користь продавця надавались; банківське платіжне доручення, що підтверджує факт оплати за нікель по ціні, що зазначена в рахунку фактурі, на момент декларування не надавався, оскільки тому одержати таку інформацію не можливо; калькуляції фірми виробника не надавались за умов того, що ця інформація не є доступною для них, більш того постачальник товару не є виробником, тому одержати таку інформацію для них неможливо, висновки про якісні характеристики товару приведені в сертифікаті якості виробника, який був наданий на момент декларування; інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару не надавалась, серед інформації біржових організацій були надані котировки Лондонської Біржі Металів.

03.08.2010 митним органом прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/001296/1 за шостим (резервним) методом.

Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/019126 від 03.08.2009, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/019126 склали 0,00 грн. ввізного мита та 968 846 грн. 47 коп. ПДВ.

Для проведення митного оформлення поставленого товару, а саме: електролітичні катоди нікелю не різані позивачем до митного органу 02.08.2010 була подана вантажна митна декларація №112030000/2010/018538, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток «Під митним контролем».

У графі 43 ВМД №112030000/2010/018538 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266, 267 Митного Кодексу України.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 587 764 грн. 92 коп. - ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 «Нарахування мита та митних платежів»декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № від 11.02.2008, специфікація №102 від 09.07.2010, інвойс/рахунок №N1-10-049 від 09.07.2010, сертифікат якості, лист №121-552від26.07.2010, лист № 0161 від 01.07.201-, контракт №08-2008-ІС/ЖЖ, рахунок №10/243,та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44ВМДтадоповненнядодеклараціїф.МД-6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом були витребувані додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1, а саме:

- розрахунки про сплату комісійних;

- відповідна бухгалтерська документація;

- прейскуранти (прайс-листи фірми-виробника товару);

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Листом від 03.08.2010 № 121-573 позивач повідомив ОСОБА_1 митницю про неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості.

03.08.2010 митним органом прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/001276/1 за шостим (резервним) методом.

Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/019136 від 03.08.2009, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/019136 склали 0,00 грн. ввізного мита та 867 408 грн. 25 коп. ПДВ.

Для проведення митного оформлення поставленого товару, а саме: електролітичні катоди нікелю різані «4x4»позивачем до митного органу 02.08.2010 була подана вантажна митна декларація №112030000/2010/019018, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток «Під митним контролем».

У графі 43 ВМД №112030000/2010/019018 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266, 267 Митного Кодексу України.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 725 471 грн. 60 коп. - ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 «Нарахування мита та митних платежів»декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № від 11.02.2008, специфікація №88 від 26.05.2010, інвойс/рахунок №N1-10-034 від 26.05.2010, сертифікат якості, лист №121-446 від 04.06.2010, лист № 0172 від 29.07.2010, рахунок № 137630, ордер на продаж № 8103431, рахунок № 9, експортна декларація № МКШ0М.5665101ВВР8С10 та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом були витребувані додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1, а саме:

- договір з третіми особами, які пов'язані з контрактом щодо поставки товарів митна вартість яких визначається

- відповідна бухгалтерська документація;

- каталоги, прейскуранти (прайс-листи фірми-виробника товару);

- калькуляція фірми - виробника товару;

- інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Листом від 02.08.2010 № 121-571 позивач повідомив ОСОБА_1 митницю про надання деяких додаткових витребуваних документів та неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості, а саме: договір з третіми особами, що пов'язані з договором про поставку нікелю за комерційними інвойсом №N1-10-034 від 26.05.2010 надавався; рахунки про здійснення платежів третіми особами на користь продавця надавались; банківське платіжне доручення, що підтверджує факт оплати за нікель по ціні, що зазначена в рахунку фактурі, на момент декларування не надавався, оскільки оплата має бути здійсненна впродовж 60 днів з моменту поставки матеріалу; каталог, прейскурант (прас-листи фірми-виробника товару) не надавалися за умов того, що дана інформація не є доступною для них. Більш того постачальник товару не є його виробником, тому одержати таку інформацію не можливо; калькуляції фірми виробника не надавались за умов того, що ця інформація не є доступною для нас, більш того постачальник товару не є виробником, тому одержати таку інформацію для них неможливо;висновки про якісні характеристики товару приведені в сертифікаті якості виробника, який був наданий на момент декларування; інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару - не надавалась, серед інформації біржових організацій були надані котировки Лондонської Біржі Металів.

03.08.2010 митним органом прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/001297/1 за шостим (резервним) методом.

Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/019139 від

03.08.2009, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД

штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/019139 склали 0,00 грн. ввізного мита та 969 282 грн. 45 коп. ПДВ.

Для проведення митного оформлення поставленого товару, а саме: електролітичні катоди нікелю позивачем до митного органу 10.08.2010 була подана вантажна митна декларація №112030000/2010/019704, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток «Під митним контролем».

У графі 43 ВМД №112030000/2010/019704 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266, 267 Митного Кодексу України.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 619 780 грн. 60 коп. - ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 «Нарахування мита та митних платежів»декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № від 11.02.2008, специфікація №88 від 26.05.2010, інвойс/ рахунок №NI-10-034 від 26.05.2010, сертифікат якості, лист №121-446 від04.06.2010, лист №0172 від 29.07.2010, рахунок №137630, ордер на продаж №S103431, рахунок №9, експортна декларація №MRN10NL5665101BDF8C10 та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр..44 ВМД та доповнення до декларації ф. ВМД та доповнення до декларації ф. МД-6)

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом були витребувані додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1, а саме:

- відповідна бухгалтерська документація;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи фірми-виробника товару);-

- калькуляція фірми - виробника товару;

- копія вантажної митної декларації, картка відправлення;- інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини;

- сертифікат про проходження товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Листом від 10.08.2010 № 121-591 позивач повідомив ОСОБА_1 митницю про надання деяких додаткових витребуваних документів та неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості, а саме: банківське платіжне доручення, що підтверджує факт оплати за нікель по ціні, що зазначена в рахунку фактурі, на момент декларування не надавався, оскільки оплата має бути здійсненна впродовж 60 днів з моменту поставки матеріалу; каталог, прейскурант (прас-листи фірми-виробника товару) не надавалися за умов того, що дана інформація не є доступною для нас. Більш того постачальник товару не є його виробником, тому одержати таку інформацію не можливо; калькуляції фірми виробника не надавались за умов того, що ця інформація не є доступною для нас, більш того постачальник товару не є виробником, тому одержати таку інформацію для них неможливо; висновки про якісні характеристики товару приведені в сертифікаті якості виробника, який був наданий на момент декларування; інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару - не надавалась; сертифікат про походження товару не надавався; надати експорту декларацію на товар можливості не має, оскільки товар знаходиться на території Голландії у режимі транзиту і оформлювався транзитний документ Т-1, яким надавався на момент декларування замість експортної декларації.

10.08.2010 митним органом прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/001370/2 за шостим (резервним) методом.

Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/019839 від 11.08.2009, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/019839 склали 0,00 грн. ввізного мита та 865 200 грн. 61 коп. ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, задекларований позивачем товар оформлений митницею та пропущений у вільний обіг.

Не погодившись з вказаними прийнятими рішеннями ОСОБА_1 митниці про визначення митної вартості товарів за шостим (резервним) методом позивач звернувся до суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митного кодексу України та Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1766 від 20.12.2006р.

Відповідно до ст.259 Митного кодексу України (надалі -МК України) митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України.

Митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу (ч.І ст.260 МК України).

Згідно з ч.І ст.262 МК України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Відповідно до ст.266 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1); за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2); за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3); на основі віднімання вартості (метод 4); на основі додавання вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. У випадку, якщо основний метод при визначені митної вартості товару не можна використати, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог ст.268 і 269 МК України. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог ст.268 і 269 МК України застосовуються інші методи. При цьому МК України встановлено послідовне використання кожного із зазначених методів. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Виключення становлять методи 4 і 5, які можна використовувати - якщо неможливо застосувати метод 3 -у будь-якій послідовності на розсуд декларанта (ст.266 МК України). І тільки у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених ст.273 МК України.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Проте таких консультацій з підприємством позивача ОСОБА_1 митницею

проведено не було, до того ж відсутні будь-які докази про послідовне застосування

відповідачем методів визначення митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, специфікацій, виставлених інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно до п. 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем з самого початку було подано всі необхідні та належні документи, які дозволяли визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 митниця будь-яких посилань на те, що первісно подані позивачем документи були з недоліками оформлення, не містили істотної інформації, тощо - не вказує.

Пунктом 11 вказаного Порядку № 1776 передбачено, що для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці»декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис. Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Із змісту вказаної норми вбачається, що вона не зобов'язує позивача надати повний перелік документів відповідно до п.11Порядку. При цьому, саме формулювання вказаної норми - «можуть подаватися», вказує на те, що витребування таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Порядку №1766 надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість, а у випадку об'єктивної неможливості та відсутності цих документів - супровідний лист з поясненням причин їх ненадання.

Разом із тим, витребувавши перелік документів, передбачених п.11Порядку № 1776, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити.

Митна вартість, визначена згідно з положеннями МК України, повинна щонайбільшою мірою ґрунтуватися на раніше визначеній за методами 1-6 митній вартості, однак при визначенні митної вартості відповідно до цієї статті допускається гнучкість при застосування цих методів. Крім того, для визначення митної вартості за резервним методом митний орган надає декларанту цінову інформацію, що є у його розпорядженні.

З дій відповідача та прийнятих рішень не вбачається наявність потреби у відповідача даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товару, у підтвердженні заявленої декларантом митної вартості, наявність виникнення у нього об'єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

З рішень відповідача про визначення митної вартості товару за шостим методом також не вбачається в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості за першим методом на підставі документів, поданих позивачем, та чи взагалі була потреба у відповідача самостійно визначати митну вартість за шостим методом. Рішення митного органу не містять жодного обґрунтування неможливості застосування попередніх методів.

Крім того, у спірних рішеннях митницею не вказано якою саме ціновою інформацією ДМСУ та за який період вона керувалася при визначенні митної вартості, чи бралися за основу ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до приписів ст.268, 269 МК України. Відповідачем не враховано, що об'єктивна неможливість подання всіх витребуваних ним документів у зв'язку з їх відсутністю у позивача, не може бути підставою для відмови у визначенні митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем було порушено принцип послідовності застосування методів визначення митної вартості, що суперечить ст.266 МК України, яка передбачає, що кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже ОСОБА_1 митницею не доведено правомірність прийняття рішень №112000006/2010/001266/2 від 27.07.2010, №112000006/2010/001296/1 від 03.08.2010, №112000006/2010/001276/2 від 03.08.2010, №112000006/2010/001297/1 від 03.08.2010 та №112000006/2010/001370/2 від 10.08.2010 щодо визначення митної вартості товарів за шостим методом, а тому вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішень обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим в своєму позові позивач просить визнати неправомірними дії

ОСОБА_1 митниці щодо відмови у прийнятті вантажних митних декларацій

112030000/2010/018433,№112030000/2010/019020,№112030000/2010/018538,№112030000/2010/019018, №112030000/2010/019704 та відмови у митному оформленні товару за першим методом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 митниця фактично не відмовляла підприємству позивача в митному оформленні (не вчиняла дій щодо відмови в митному оформленні товару, не приймала картки відмови), а видала рішення про визначення митної вартості товарів, з якими позивач погодився, надавши нові ВМД для митного оформлення. Товар в митному відношенні вже оформлений та пропущений митницею у вільний обіг.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає вірним прийняте судом першої інстанції рішення щодо відмови в частині заявлених позовних вимогах стосовно відмови у митному оформленні товару - за їх необгрунтованністю.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення позовних вимог прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 13 жовтня 2010р. необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування законної постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,196, 198,200,205,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці - залишити без задоволення.

Постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2010 року у справі №2а-6597/10/0870- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 14 березня 2011р.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко