Справа № 357/284/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/284/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шовкопляс О.П.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати з 01.01.2014 року державної пенсії у вигляді доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобов'язання вчинити вказані дії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, апелянтами подано апеляційні скарги, в яких позивач просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та задовольнити їх у повному обсязі, а відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, проте із частковим скасуванням оскаржуваної постанови з огляду на те, що суд першої інстанції помилково вказав термін виплати до 15.08.2014 року замість 02.08.2014 року, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та має право на пільги і компенсації, встановлені особам 4 категорії Законом України №796-ХП "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.ст.39, 51 Закону №796-ХП (в редакції станом на 01.01.2014 року), особам, віднесеним до 4 категорії осіб призначалась щомісячна додаткова пенсія за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством на відповідний період, та за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Пенсійні виплати здійснювались позивачу у меншому розмірі, передбаченому постановами КМУ №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 25.03.2014 року №112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення".

Однак, починаючи з 01.01.2014 року, Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року в редакції Закону України від 06.07.2014 року №1534-18 не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст.39, 51 вказаного Закону.

Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року в редакції Закону України від 03.08.2014 року №1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік".

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п.2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а тому вказана норма діє з 03.08.2014 року, що підтверджується листом Міністерства юстиції України №8546-0-4-14/10.2 від 30.09.2014 року.

Відтак, починаючи з 03.08.2014 року розмір пенсій, передбачених ст. ст. 39, 51 Закону №796-ХП, обмежується вимогами Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" в редакції від 03.08.2014 року. Проте суд першої інстанції помилково вказав дату, з якої виплата пенсії у розмірі, встановленому Законом №796-ХП була обмежена, зазначивши 16.08.2014 року замість 03.08.2014 року.

Згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції вірно вказав, що з огляду на те, що позивач звернувся із даним позовом 04.12.2014 року, позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 03.06.2014 року не можуть бути задоволені. Крім того, колегія суддів вказує на те, що дані вимоги підлягають залишенню без розгляду відповідно до положень ст.ст.99, 100 КАС України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дії відповідача у період з 04.06.2014 р. по 02.08.2014 р. включно були протиправними.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, застосовується правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії мав застосовувати той правовий акт, який мав вищу юридичну силу, отже позивачу з 04.06.2014 року по 02.08.2014 року застосуванню підлягали норми ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХП, відповідно до яких особам, віднесеним до 4 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначалась щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, та доплата до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а не постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210.

Згідно з положеннями, які містяться в рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. у справі №3-рп/2012, п.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №4 від 16.03.2012 р. "Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39,48,50,52,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У зв'язку з цим з 1 січня 2014 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" втратили силу, а тому застосуванню не підлягали.

Право визначати розмір пенсій у 2014 році було надано Кабінету Міністрів України лише після внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Законом України №1622-УП від 31.07.14 року, який набув чинності з 03.08.2014 р.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що з 04.06.2014 року по 02.08.2014 року включно відповідач, нарахувавши та виплативши позивачу пенсію, передбачену статтями 39, 51 чинних на той час законів: Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, меншому, ніж встановлено цими Законами, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому протиправно.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково вказано період, за який позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім цього, суд першої інстанції невірно вказав по-батькові позивачки, вказавши «Василівна» замість вірного «Володимирівна».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог з 04.06.2014 року по 15.08.2014 року, та вказати період задоволення позовних вимог з 04.06.2014 року по 02.08.2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області за період з 01.01.2014 року по 03.06.2014 року залишити без розгляду.

В решті постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.