Справа № 2а-1413/10/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2010 р. Справа № 2a-1413/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Кузишин Р.М.

за участю представника позивача: територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області ОСОБА_1,

відповідача: приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головавтотрансінспекція в особі територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення фінансових санкцій в розмірі 1700 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2010 року територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення фінансових санкцій в розмірі 1700 гривень.

Позов мотивовано тим, що 08.04.2009 року працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області виявлені порушення вимог положень статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом Брошнів-Берлоги без ліцензійної картки. Виявлені порушення зафіксовані в акті за №084560 від 08.04.2009 року. За наслідками розгляду вказаного акту, 14.04.2009 року винесено постанову за №081198 про застосування фінансових санкцій в розмірі 1700 гривень. У передбачений строк суми застосованих фінансових санкцій відповідачем добровільно не сплачені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що будучи субєктом підприємницької діяльності здійснював перевезення пасажирів за маршрутом Брошнів-Берлоги, однак ліцензійної картки не момент перевезення не отримав. Дане порушення зазначено державними інспекторами територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області в акті перевірки від 08.04.2010 року. 14.04.2009 року позивачем відносно нього винесено постанову за №081198 про застосування фінансових санкцій в розмірі 1700 гривень. Також, в цей же день, відповідачем подано заяву Начальнику територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області про видачу ліцензійної картки. На час розгляду справи добровільно сплачено 600 гривень фінансових санкцій та долучено квитанції про факт їх сплати.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими а позов таким, що підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон).

Статтею 6 Закону встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному

транспорті" органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та м. Севастополі.

Стаття 39 Закону визначає перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, згідно положень якої, є:

для автомобільного перевізника ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інший документи передбачені законодавством України.

Стаття 1 Закону визначає, що ліцензійною карткою транспортного засобу є документ, який містить реєстраційні дані ліцензії та транспортного засобу.

Абзац 2 частини 1 статті 60 Закону є спеціальною нормою, якою встановлено, що за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 Закону встановлюється штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 4 та 5 статті 60 Закону встановлено, що від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 21, 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявлені порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою до виконання.

Пунктом 28 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України фінансова санкція повинна бути перерахована субєктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом пятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

У передбачений законом термін сума застосованих фінансових санкцій відповідачем добровільно в повній сумі не сплачена. Постанова в порядку передбаченому пунктом 32 "Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю протягом 10 днів після її винесення чи до суду не оскаржувалась.

Судом встановлено, що 08.04.2009 року працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області виявлено та задокументовано в акті за №084560 факт надання відповідачем послуг з перевезення пасажирів за маршрутом Брошнів-Берлоги без ліцензійної картки (державний номерний знак транспортного засобу АТ3581АІ), що є порушення вимог ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивачем 14.04.2009 року, у відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за виявлене порушення постановою за №081198 щодо відповідача застосовані фінансові санкції на суму 1700 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, в день складання акту відповідач з актом ознайомився, акт підписав та пояснив, що ліцензійну картку ще виготовляє.

Суд встановив, що ліцензійна картка про право надання відповідачем послуг із перевезення пасажирів була вже виготовлена на момент складення акту (ліцензія серії АВ №463140 від 17.03.2009 року), однак ним отримана тільки 14.04.2009 року, як наслідок перевезення 08.04.2009 року відповідачем пасажирів здійснювалось без неї.

Крім того, відповідач визнав позовні вимоги частково та частково сплатив адміністративний штраф в сумі 600 грн., що підтверджує доданими платіжними документами.

Суд зазначає, що при здійсненні відповідачем експлуатації транспортного засобу з метою перевезення пасажирів наявність документів, передбачених статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" є його обовязком, порушення якого тягне наслідки у вигляді застосування штрафних санкції, передбачених статтею 60 даного Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення на користь державного бюджету з приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 фінансових санкцій в с умі 1700 гривень за постановою про застосування фінансових санкцій №081198 від 14.04.2009 року є частково обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до часткового задоволення в сумі 1100 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статями 158-163, 167, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути в дохід державного бюджету з приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 (77633, Івано-Франківська область, Рожнятівський район, с.Камінь, вул.Гайова 13, ідентифікаційний номер 3) фінансові санкції в с умі 1100 (тисячу сто) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Грицюк П.П.

Постанова складена в повному обсязі 30.04.2010 року.