Справа № 2-а-1670/10
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Володарський районний суд Донецької області
№2-а-1670/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Володарський районний суд Донецької області у складі

судді: Доценко С.І.

при секретарі: БолбатН.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Володарське справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом:

ОСОБА_1 до Інспектора ДПС роти №3 ОДДЗ УДАІ УМВС України в Запорізькій області в особі ІДПС роти №3 ОДДЗ УДАІ УМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови інспектора ДПС про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду по наступним підставам:

01.09.2010 року постановою ІДПС роти №3 ОДДЗ УДАІ УМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В постанові по справі про адмінправопорушення АР № 286021 зазначено, що 01.09.2010 року о 6-20 год. водій автомобілю, ВАЗ-21099 державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 рухаючись по 423 км автодороги Харків- Сімферополь, перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км/годину. Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, тому як при винесені зазначеної постанови порушення вимог КУпАП, ніяких порушень ПДР України він не допускав, вважає, що накладене на нього адміністративне стягнення необгрунтоване та просить постанову скасувати.

Позивач у судове засідання не з*явився, але залишив суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволені.

Ні відповідач по справі ні його представник у судове засідання не з'явилися* хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмову заяву позивача, заперечення відповідача, докази у їх взаємній сукупності, суд приходить до слідуючого :

Суд вважає встановленим, що підтверджується матеріалами справи, що дійсно 01.09.2010 року постановою АР №286021 ІДПС роти №3 ОДДЗ УДАІ УМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за допущенне порушення п.12.4 ПДР України по ст.122 ч.І КупАП.

Відповідно до ст.288 КУоАП постанова посадової особи по справі про адмінправопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАСУ), з особливостями визначеними КУпАП. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку та відповідно до вимог КАСУ, з урахуванням особливостей визначених КУпАП.

Відповідно до ст.69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обовязок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобовязані довести ці обставини. Т.б. при розгляді даного адмінпозову (адмінпозов може містити вимоги про скасування рішення субєкта владних повноважень) при оскаржені постанови по справі про адмінправопорушення, суд вважає, що відповідно до цих вимог, обовязок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобовязані довести ці обставини (ст.71 КАС України). Т.б. згідно ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ст.14-1 КУпАП передбачений особливий порядок виявлення порушень ПДР України за допомогою спецзасобів та прийняття на підставі даної статі відповідних рішень по справі про адмінправопорушення. Безпосередньо, до адмінвідповідальності за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у випадку їх фіксації, працюючими в автоматичному режимі спецтехнічними засобами, які мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники транспортних засобів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адмінправопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова осооа встановлює наявність або відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, які притягається до адмінвідповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічними засобами, які мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису використовуваних при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, які стосуються забезпечення дорожнього руху, а також іншими документами та інш. При прийняті рішення посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі вищезазначених норм, виходячи з їх правового змісту, суд приходить до висновку, що передбачений певний порядок виявлення факту та фіксації правопорушень в сфері безпеки руху працівниками, на яких покладений обовязок по забезпеченню безпеки та нагляду за дорожнім рухом, т.б. органами ДАЇ. Зазначеними положеннями ст.14-1 КУпАП допускається виявлення та фіксація правопорушень засобами, які працюють в автоматичному режимі, за допомогою спецзасобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. На підставі зафіксованого факту правопорушення, особа, яка розглядала надані йому матеріали, у встановленому порядку провадження по справам про адмінправопорушення, прийняла відповідне рішення, а саме про притягнення до адмінвідповідальності позивача до адмінвідповідальності.

Оцінюючи та аналізуючи досліджені у справі докази у їх взаємній сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку, будь-яких доказів які б спростовували доводи позивача з того приводу, що саме він перевищив встановлену швидкість руху, суду не представлено і встановлено не було. Враховуючи, що рішення про притягнення до адмінвідповідальності не може грунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на його користь (конституційний принцип призумції невинуватості), тому розглядаючи позов в межах заявлених вимог, враховуючи, що при винесені постанови по справі про адмінправопорушення не були враховані всі необхідні обставини для прийняття обґрунтованого та законного рішення, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 159-163, 171-2 КАС України, Главою 24 Кодексу України про

адміністративне правопорушення від 1984 року із змінами та доповненнями, Постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 Про правила дорожнього руху із змінами та доповненнями, суд,-

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про оскарження постанови інспектора ДПС про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 286021 від 01.09.2010 року ІДПС роти №3 ОДДЗ УДАІ УМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про накладання штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 255 гривен.

Повний текст рішення виготовлений 22.11.2010 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Доценко