Справа № 2а-1359/11/1070
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №2а-1359/11/1070 Суддя - доповідач: Чаку Є.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у справ за адміністративним позовом ОСОБА_1 до територіальної державної інспекції праці у Київській області, третя особа: голова ліквідаційної комісії, начальник відділу головний державний інспектор праці ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до територіальної державної інспекції праці у Київській області, третя особа: голова ліквідаційної комісії, начальник відділу головний державний інспектор праці ОСОБА_2 про зміну у наказі за № 07-ос від 16.02.2012 року формулювання причини звільнення з роботи з територіальної інспекції праці в Київській області з п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі змінами в організації виробництва та праці на звільнення за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію; стягнення з територіальної інспекції праці в Київській області кошти за невикористані відпустки в розмірі 11 592, 85 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 9 737, 91 грн. та 7 094, 26 грн. моральної шкоди (майнової та немайнової).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року у задоволені вказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, а зазначену вище постанову залишено без змін.

В подальшому позивачкою подано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій вона просила суд скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2014 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

29 жовтня 2014 року Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року змінив, зазначивши, що підставами відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 є обставини, викладені в мотивувальній частині даної постанови.

06 березня 2015 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 грудня 2014 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції ретельно дослідивши всі матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення даної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 246 КАС України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, нововиявленими обставинами може бути визнано лише ті обставини, які обєктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були і не могли бути відомі особі, яка звернулася із такою заявою. Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обовязковою.

Суди першої та апеляційної інстанції відмовили ОСОБА_1 в задоволенні її вимоги про зобовязання відповідача змінити у наказі за № 07-ос від 16.02.2012 року формулювання причини звільнення з роботи з територіальної інспекції праці в Київській області з п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі змінами в організації виробництва та праці на звільнення за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію у звязку з тим, що у позивача відсутній необхідний стаж державної служби для отримання пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів апеляційної інстанції з цього приводу звертає увагу на наступне.

Так, дійсно, питання щодо наявності у позивача стажу роботи в органах державної влади, що дає право на пенсію, відповідно до Закону України «Про державну службу» вже було предметом розгляду судами адміністративної юрисдикції.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2013 року у справі № 1003/14222/12 (2-а/357/25/13) позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано протиправними дії та зобовязано управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві Київської області провести призначення та перерахунок пільгової пенсії за віком з 12 березня 2011 року, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року зазначену вище постанову скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області про зобовязання вчинити дії - відмовлено.

Але, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року у справі К/800/12943/14 позивач оскаржила до Вищого адміністративного суду України. За результатами розгляду касаційної скарги була прийнята ухвала від 15 січня 2015 року якою постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року було скасовано, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2013 року про визнання протиправними дій та зобовязання управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві Київської області провести призначення та перерахунок пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 з 12 березня 2011 року, відповідно до Закону України «Про державну службу», залишено в силі.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що судовим рішенням було встановлено наявність у позивачки стажу для виходу на пенсію з 12 березня 2011 року, відповідно до Закону України «Про державну службу».

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з вимогою заявниці про зобовязання відповідача змінити у наказі за № 07-ос від 16.02.2012 року формулювання причини звільнення з роботи з територіальної інспекції праці в Київській області з п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі змінами в організації виробництва та праці на звільнення за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію.

Що стосується вимоги заявниці стосовно того, що переглянутими мають бути її вимоги щодо стягнення з відповідача грошової компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3 495, 66 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 лютого 2012 року по день фактичного розрахунку, то вона задоволенню не підлягає.

Так, 29 вересня 2014 року відповідачем подано до Київського апеляційного адміністративного суду належним чином завірені копії фінансових документів, якими підтверджується фактичне проведення розрахунків з ОСОБА_1 (а.с. 108-121, том 2).

Дослідивши зазначені документи, колегія суддів дійшла висновку, що територіальною інспекцією праці в Київській області було правильно нараховано та здійснено виплату всіх передбачених сум при звільнені з посади 16 лютого 2012 року, з врахуванням норм чинного трудового законодавства.

Що стосується вимоги заявниці про скасування ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 грудня 2014 року, то вона є необґрунтованою, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України суду апеляційної інстанції такі повноваження не надані.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню в частині зміни у наказі № 07-ос від 16.02.2012 року формулювання причини звільнення її з роботи у територіальній інспекції праці в Київській області.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду 29 жовтня 2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Керуючись ст. ст. 165, 197, 245, 246 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у справі № 2а-1359/11/1070 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати територіальну державну інспекцію праці у Київській області змінити у наказі № 07-ос від 16.02.2012 року в частині формулювання причин звільнення з роботи у територіальній інспекції праці в Київській області на звільнення за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 27.07.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

ОСОБА_3