Справа № 2-а-100/11/1970
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-100/11/1970

"10" лютого 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі

головуючого судді Жука А.В.,

при секретарі судового засідання Гапонюк Ю.П.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідач не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за адміністративним позовом Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції

до фізичної особи підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обєднана державна податкова інспекція звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 1000,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, з невідомих на те суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду відповідача було повідомлена належним чином та у відповідності до ст. 33, 35 КАС України. Заперечень проти позову відповідач не надав. Про причини неявки відповідач суд не повідомив.

Таким чином, підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства в суду відсутні і суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а отже можливо розглянути справу без участі відповідача, відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа 02.12.2009 року., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію, з того ж часу перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ. Відповідно до ст. 67 Конституції України на нього покладений обовязок сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни.

Відповідачу по справі, на підставі поданої ним заяви до Тернопільської ОДПІ про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності»№727 від 03.07.1998, було видане свідоцтво про сплату єдиного податку серії З № 829622 від 18.12.2009. За вказаний період ставка єдиного податку на обраний підприємцем вид діяльності становила 100,00 гривень за місяць.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок сплачувати щомісячно 100 грн. єдиного податку.

Відповідно до ч.6 п.2 Указу - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділення Державного казначейства України. Проте зазначене податкове зобов'язання відповідачем не сплачувалось, що підтверджується карткою особового рахунку, довідкою про наявність податкового боргу, та свідоцтвом про сплату єдиного податку.

Однак, відповідач в порушення вимог Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»не сплачував єдиний податок, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати єдиного податку за період з 20.01.2010 по 21.10.2010 в сумі 1000,00 гривень.

Відповідно до п. 1.2) частини першої ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який був чинним станом на момент виникнення податкового боргу та втратив чинність з 01.01.2011 у звязку із набранням чинності Податковим кодексом України (далі по тексту - Закон №2181) податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону №2181 узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначенні Законом визначається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно з абз. 1.3) частини першої ст. 1 Закону №2181 податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Таким чином, несплачені у встановлені Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»строки суми єдиного податку є податковим боргом відповідно до абз. 1.3) ст. 1 Закону 2181 та п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону №2181.

Таким чином, станом на 15.11.2010 податковий борг фізичної особи підприємця ОСОБА_2 зі сплати єдиного податку становить 1000,00 гривень.

Наявність податкового боргу підтверджується:

- Розрахунком суми позовних вимог;

- Довідкою про наявність податкового боргу фізичної особи підприємця ОСОБА_2 станом на 15.11.2010;

- Копією облікової картки платника податку по єдиному податку станом на 11.11.2010.

Відповідно до п.п. 6, 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»до функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій віднесено, зокрема: забезпечення застосування та своєчасного стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами; подання до судів позовів до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд вважає, що доводи позивача не спростовуються матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах законодавства, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, вул. Лучаківського, 13/160) 1000,00 гривень (одну тисячу гривень 00 копійок) заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами за платежем єдиний податок на підприємницьку діяльність фізичних осіб на р/р 0002 код платежу 16050200 зведений бюджет ВДК у м. Тернополі, код одержувача 23588119, банк ГУДКУ в Тернопільській області МФО 838012;

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги у порядку і строки, передбачені статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.