Справа № 1170/2а-3043/12
Суддя: Н.В. Чубара
Дата ухвалення: 2012-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2012 року Справа № 1170/2а-3043/12

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Чубари Н.В.

секретар судового засідання Черна О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Укравтоінвест»до територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати прийняту виконуючим обовязки начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Кіровоградській області постанову про застосування фінансових санкцій від 10.08.2012 року №017261 та від 10.08.2012 року №017254.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що оскаржувані постанови винесені з порушенням норм ст.39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки санкції повинні застосуватись до перевізника, а не водія транспортного засобу, тобто ПП «Укрінвест»оскаржуваними постановами було двічі притягнуто до відповідальності за одне й те саме порушення не оформлення витягу з паспорту маршруту № 11.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги із зазначених підстав.

Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, посилався на те, що проведеною перевіркою встановлено надання позивачем послуг з регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №11 без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - неоформлені витяги з паспорту автобусного маршруту, тому позовні вимоги не визнає та надав письмові заперечення на позов з додатками.

Заперечення обґрунтовані тим, що 11.07.2012 року державними інспекторами відділу державного контрою ТУ ГДІ на автомобільному транспорті в Кіровоградській області проведена рейдова перевірка щодо додержання субєктами господарювання, які здійснюють перевезення пасажирів, вимог чинного законодавства про автомобільний транспорт.

Перевіркою встановлено, що ПП «Укравтоінвест»надає послуги з регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №11 без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - не оформлені витяги з паспорту автобусного маршруту.

Так, відповідачем зазначено, що відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України. Тому вважає, що фінансові санкції до позивача застосовано правомірно.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 15.10.2012 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено до 19.10.2012 р., про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини постанови з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт»від 5 квітня 2001 року №2344-III (далі по тексту Закон №2344-III) державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Центральний орган виконавчої влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті через урядові органи державного управління на автомобільному транспорті. Таким урядовим органом державного управління, згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України „Про утворення Головної державної інспекції на автомобільному транспорті" №1190 від 08.09.2004 року, є Головна державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція), що діє у складі Міністерства транспорту і звязку України і йому підпорядковується Головавтотрансінспекція, яка здійснює державний контроль за додержанням субєктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Головавтотрансінспекція для виконання покладених на неї завдань може створювати територіальні органи (п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1190 від 08.09.2004 року).

Згідно п.1 наказу Міністерства транспорту та звязку України „Про затвердження Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті" № 888 від 14.12.2005 року, територіальні органи Головавтотрансінспекцїї в областях є територіальними структурними підрозділами Головавтотрансінспекції без права юридичної особи, в тому числі і територіальне управління Головавтотрансінспекції в Кіровоградській області. Основними завданнями територіальних управлінь (п.4 наказу № 888 від 14.12.2005 року) є здійснення державного контролю за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм власності нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

Судом встановлено, що позивач є юридичною особою та надає послуги з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію та ліцензією, виданою Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті (а. с. 54, 55). Як вбачається зі змісту ліцензії, строк дії останньої з 20.10.2007 року по 19.10.2012 року.

01 жовтня 2004 року між позивачем та виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради було укладено договір № 39/35 та доповнення № 5 на перевезення пасажирів на автобусному маршруті в м. Кіровограді у режимі маршрутного таксі за маршрутом № 11 вул. Генерала Жадова Залізничний вокзал (а. с. 56 57). 18 квітня 2012 року було розроблено НОМЕР_1/12 вищезазначеного автобусного маршруту (а. с. 59 95).

11 липня 2012 року, в період дії ліцензії позивача на перевезення пасажирів, посадовими особами відповідача було проведено перевірку додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом.

В ході перевірки виявлено, що позивач надавав послуги з регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №11 без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону №2344-III, а саме без оформлення витягу з паспорта маршруту, відповідно до наказу МТЗУ №278 від 07.05.2010 року.

За вказаним фактом державними інспекторами було складено акт № 066958 від 11.07.2012 року (а.с. 21) та акт №066985 від 11.07.2012 року (а.с. 24).

За результатами розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в.о. начальника ТУ Головавтотрансінспекції в Кіровоградській області ОСОБА_1 було винесено постанови про застосування фінансових санкцій від 10.08.2012 р. №017254 (а. с. 23) та від 10.08.2012 року № 017261 (а. с. 20).

Факт відсутності у водія позивача паспорту маршруту не заперечувала в судовому засіданні представник позивача.

Спір між сторонами виник у звязку з тим, що позивач вважає, що Законом України «Про автомобільний транспорт», а саме ст. 39 Закону, не передбачено наявність у водія паспорту маршруту. Проте, суд не погоджується із вказаною позицією позивача з огляду на наступне.

Статтею 39 Закону №2344-III визначений перелік документів для здійснення нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України.

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Крім того, відповідно до наказу МТЗУ №278 від 07.05.2010 року «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту» , п.1.3 визначено, що автомобільний перевізник повинен забезпечити:

- водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, витягом з паспорта маршруту, який виготовляється як фотокопія паспорта, засвідчена печаткою організатора перевезень.

Отже, у водія, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, серед документів, передбачених статтею 39 Закону № 2344-III, повинен бути оформлений належним чином витяг з паспорта маршруту, який виготовляється як фотокопія паспорта, засвідчена печаткою організатора перевезень, який віднесений до інших документів, передбачених законодавством України.

Згідно ст. 60 Закону №2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за:

- надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, п. 3, 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті»№ І567 від 08.11.2006 року, передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м.Києві та м. Севастополі. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок. За результатами перевірки у відповідності до вимог п.21 зазначеної Постанови посадовими особами органу державного контролю складається акт встановленої форми. Якщо в ході перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (п.25). За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка оформляється за встановленою формою (п.27).

Тому суд, враховуючи, що на момент проведення перевірки у водія позивача був відсутній витяг з паспорту маршруту, відповідачем правомірно винесено постанови про застосування фінансових санкцій, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 19 жовтня 2012 року

Суддя Н.В. Чубара