Справа № 33287/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2011 р.справа № 15/98

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Маловисківському районі

на постанову господарського суду Кіровоградської області від 03.09.2009 року

у справі №15/98 (4/291)

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Маловисківському районі

до відповідача-1: Смолінської санітарно-епідеміологічної станції обєкту з особливим режимом роботи

відповідача-2: Інституту медичної радіології ім. С.П. Григорєва

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2

про скасування санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, висновку Інституту медичної радіології ім. С.П. Григорєва, скасування акту розслідування професійного захворювання, -

ВСТАНОВИЛА:

21.08.2007 р. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Маловисківському районі звернулося до суду з позовом про скасування висновку Інституту медичної радіології ім. С.П. Григорєва про визнання захворювання ОСОБА_3 професійним і встановлення причинного звязку між його смертю та професійним захворюванням, скасування акту розслідування професійного захворювання від 13.10.2006 р. на імя померлого ОСОБА_3, що затверджений Санітарно-епідеміологічною станцією обєкту з особливим режимом роботи смт. Смоліне, скасування санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 27.02.2006 р. на імя померлого ОСОБА_3, що складена Санітарно-епідеміологічною станцією обєкту з особливим режимом роботи смт. Смоліне.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 03.09.2009 р. (Суддя Мохонько К.М.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що оскаржуваний висновок складений в межах наданих Інституту повноважень та на підставі наявних медичних документів, органам Фонду соціального страхування не надано право оскарження прийнятих актів, а також санітарно-гігієнічна характеристика умов праці від 27.02.2006р. на імя померлого ОСОБА_3 складена Санітарно-епідеміологічною станцією в межах наданих їй повноважень та на підставі всебічного розгляду підтверджуючих документів ОСОБА_3

Не погодившись із вказаною постановою суду, позивач звернувся із апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити позов позивача. Скаржник вважає, що суд не врахував наступного: у позивача наявні повноваження на оскарження актів відповідача; санітарно-епідеміологічна станція, складаючи санітарно-гігієнічну характеристику на померлу особу вийшла за межі повноважень, наданих їй нормами законодавства; висновок, здійснений відповідачем, не входить до його повноважень, оскільки встановлювати причинний звязок між смертю та професійним захворюванням або трудовим каліцтвом покладено на МСЕК.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутністю представників сторін.

З урахуванням неявки осіб, які приймають участь у справі, технічний запис процесу відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювався.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за висновком Державної диспансерної комісії з нагляду за особами, які працюють в сфері дії іонізувального випромінення інституту медичної радіології ім. С.П. Григорєва захворювання ОСОБА_3, яке призвело до його смерті дрібноклітковий рак правого легеня з метастатичним плеврітом є професійним.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 25 березня 2003 року № 133 «Про затвердження Переліку спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань», є: Клініка Інституту медицини праці АМН України (м. Київ); клініка державного підприємства "НДІ медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості" (м. Донецьк); клініка державного підприємства "Український НДІ промислової медицини" (м. Кривий Ріг); клініка державного підприємства "Харківський НДІ інститут гігієни праці та профзахворювань"; клініка державного підприємства "Інститут екогігієни та токсикології імені ОСОБА_4" (м. Київ); клініка державного підприємства "Український НДІ медицини транспорту" (м. Одеса); клініка Інституту медичної радіології АМН України (м. Харків); Донецька обласна клінічна лікарня професійних захворювань; відділення профпатології Луганської обласної клінічної лікарні; відділення профпатології Львівської обласної клінічної лікарні.

Тобто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач-2 мав право на складання висновку визнання захворювання ОСОБА_3 професійним і встановлення причинного звязку між його смертю та професійним захворюванням.

Щодо вимог позивача про скасування акту розслідування професійного захворювання від 13.10.2006 р. на імя померлого ОСОБА_3, затвердженого Санітарно-епідеміологічною станцією обєкту з особливим режимом роботи, слід зазначити наступне.

Відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 25.08.04р. № 1112, розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров'я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов'язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві (далі - нещасні випадки).

Слід зазначити, що відповідно до вказаного Порядку спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості ушкодження їх здоров'я; випадки смерті працівників на підприємстві; випадки зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов'язків; нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого (за рішенням органів Держнаглядохоронпраці).

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги пункту 76 Положення, який визначає обовязок роботодавця по організації розслідування причин виникнення професійного захворювання, призначення комісії з розслідування та її склад, повністю додержані при складенні оскаржуваного акту, а також вважає, що останнє підтверджується змістом цього акту.

Пунктом 59 Положення встановлено, що у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, із змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку.

Згідно пункту 74 у разі незгоди хворого або роботодавця з рішенням Інституту щодо встановлення діагнозу і зв'язку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу воно може бути оскаржено в судовому порядку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про відсутність права органів Фонду соціального страхування на оскарження прийнятих актів.

Щодо вимог скаржника про скасування санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 27.02.2006 р. на імя померлого ОСОБА_3, що складена Санітарно-епідеміологічною станцією обєкту з особливим режимом роботи, слід зазначити наступне.

Відповідно до Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 грудня 2004 р. № 614, цей Порядок призначений для: органів, установ і закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичних закладів, робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, виду економічної діяльності або їх філій, представництв, інших відокремлених підрозділів, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які відповідно до законодавства використовують найману працю, осіб, які забезпечують себе роботою самостійно за умови добровільної сплати ними внесків на державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ (додаток 1). У разі необхідності до складання санітарно-гігієнічної характеристики можуть залучатись лікарі інших структурних підрозділів закладів державної санітарно-епідеміологічної служби.

На непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці від 27.02.2006 р. на імя померлого ОСОБА_3 складена на підставі дослідження переліку підприємств і професій на яких працював ОСОБА_3, цей перелік повністю співпадає із записами в трудовій книжці ОСОБА_3 Крім того, останній запис в трудовій книжці ОСОБА_3 - робота припинена в звязку із смертю, дата 09.10.2005 р. Отже, на момент смерті ОСОБА_3 був працівником Смолінської шахти.

Тобто, санітарно-гігієнічна характеристика умов праці від 27.02.2006 р. на імя померлого ОСОБА_3 складена Санітарно-епідеміологічною станцією обєкту з особливим режимом роботи в межах наданих їй повноважень та на підставі всебічного розгляду підтверджуючих документів ОСОБА_3

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи обєктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини і зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні заявлених у даній адміністративній справі позовних вимог.

Доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі суперечать фактичним обставинам справи та не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Маловисківському районі на постанову господарського суду Кіровоградської області від 03.09.2009 року у справі №15/98 (4/291) залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Кіровоградської області від 03.09.2009 року у справі №15/98 (4/291) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та підлягає оскарженню відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвала виготовлена у повному обсязі 03.02.2011р.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко