Справа № 1170/2а-3290/12
Суддя: Н.В. Чубара
Дата ухвалення: 2012-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2012 року Справа № 1170/2а-3290/12

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Чубари Н.В.

секретар судового засідання Черна О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області ( далі відповідач, УМВС України в області), з урахуванням уточнень, що були надані під час судового розгляду справи, з наступними позовним вимогами:

- визнати рішення відповідача субєкта владних повноважень в частині звільнення позивача протиправним;

- скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області №1391 від 03.09.2012 року, яким позивач звільнений з органів внутрішніх справ за порушення трудової дисципліни;

- скасувати наказ т.во. начальника Управління полковника міліції ОСОБА_2 №312 о/с від 04.09.2012 про звільнення позивача з органів МВС у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п.63 «є»(за порушення дисципліни);

- поновити позивача на посаді старшини групи господарського забезпечення РМОП «Беркут»при УМВУС України в області;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.09.2012 року по день поновлення позивача на службі;

- стягнути з відповідача судові витрати по справі, в тому числі за надання правових послуг адвоката.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що при накладенні на нього дисциплінарного стягнення був порушений порядок та порушено його права. Так, позивачем зазначено, що в оскаржуваному наказі не зазначено конкретної норми Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, на підставі якої звільнено позивача, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Позивач зазначав, що звільнення з органів внутрішніх справ повинно відбуватись за фактами скоєння злочинів, корупційний дій, незаконного застосування табельної вогнепальної зброї або її втрати, дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками та інших надзвичайних подій з вини працівників міліції.

Поряд з цим, на думку позивача, ні висновком службового розслідування, ні наказами про звільнення не підтверджено скоєння позивачем злочину, корупційних дій, незаконного застосування табельної вогнепальної зброї або її втрати, дорожньо транспортної пригоди, тобто тих надзвичайних подій, за які підлягає застосуванню крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ, а тому рішення керівництва УМВС України в області є безпідставним та необґрунтованим.

До того ж, вказував, що запис в трудовій книжці про звільнення з органів ОВС не відповідає вимогам п.2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, і в організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, оскільки по тексту запису взагалі не зазначено ні причини та підстави звільнення, а також номер та дату наказу про звільнення.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі із зазначених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позовних вимог, послалася на те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності обґрунтовано, з урахуванням тяжкості проступку, добросовісно, неупереджено, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Крім того, відповідачем зазначено, що посилання ОСОБА_1М,, щодо того, що він був звільнений за те, що ОСОБА_3 неналежним чином виконував свої службові обовязки є помилковим, адже позивача звільнено за грубе порушення службової дисципліни та свідоме ігнорування вимог щодо неналежного зберігання, обліку і видачі боєприпасів, що виразилось у самовільному зберіганні надлишкових набоїв у службовому металевому сейфі та не інформуванні керівництва про дану подію.

Представником відповідача зазначено, що 04.09.2012р. ОСОБА_1 ознайомлений з дисциплінарним наказом УМВС України в Кіровоградській області № 1391 від 03.09.2012, про що свідчить його особистий підпис. Позивач був присутній на засіданні кадрової комісії УМВС України в Кіровоградській області, на якій йому було доведено рішення керівництва щодо його звільнення з ОВС за порушення дисципліни. Відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_1 04.09.2012 ознайомлений під підпис зі змістом атестаційного листа та поданням про звільнення з ОВС за п. 64 є. Того ж дня, позивач отримав трудову книжку серії ВС № 423577, військовий квиток УН№ 1022027, що підтверджується розпискою ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши надані сторонами на підтвердження своєї правової позиції документи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України Про державну службу. Згідно з вимогами ст.9 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією та спеціальними законами України.

Законодавством врегульовано питання, повязані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням) спеціальними законами, до яких, зокрема, відносяться Закон України „Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991р. №114 (далі за текстом Положення), Законом України „Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України від 22.02.2006р. №3460-ІV (далі за текстом Дисциплінарний статут).

Судом встановлено, що позивач з 10.09.1995 р. проходив службу в органах МВС України в підрозділі швидкого реагування «Беркут».

Наказом УМВС України в Кіровоградській області №216 о/с від 27.05.2009 року призначений на посаду старшини групи господарчого забезпечення роти міліції особливого призначення «Беркут»при УМВС України в області, мав спеціальне звання старший прапорщик міліції.

Відповідно до пункту 2 Положення, спеціальне звання «старший прапорщик міліції»відноситься до звання такої категорії осіб, як молодший начальницький склад, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ і порядок проходження служби яких регламентується цим Положенням.

Позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ, мав спеціальне звання старший прапорщик міліції й належав до осіб молодшого начальницького складу.

Особливості проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, їх права і обовязки встановлені зазначеним Положенням.

З матеріалів справи вбачається, що наказом т.в.о начальника Управління МВС України в Кіровоградській області від 03 вересня 2012 року №1391 «Про порушення службової дисципліни працівниками РМОП «Беркут»при УМВС в області та покарання винних», а саме п.3 наказу, позивача за грубе порушення службової дисципліни і свідоме ігнорування вимог щодо належного зберігання надлишкових набоїв у службовому металевому сейфі та неіформування керівництва про дану подію, звільнено з органів внутрішніх справ. (а.с.7-8, 18-19,70-71).

Наказом т.в.о начальника Управління МВС України в Кіровоградській області від 04.09.2012р. №312 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів МВС з посади старшини групи господарчого забезпечення роти міліції особливого призначення „Беркут при УМВС України в області на підставі пункту 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. (а.с. 20).

Підставою для винесення вказаного наказу стали: подання до звільнення, атестаційний лист, наказ УМВС від 03.09.2012 року №1319.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Згідно ч.1 ст.4 Дисциплінарного статуту формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати є наказ.

На підтвердження проведення Управлінням МВС України в Кіровоградській області службового розслідування стосовно факту виявлення надлишкових боєприпасів у приміщенні РМОП «Беркут»при УМВС в області, представником відповідача надано суду матеріали службового розслідування, а саме: рапорт, план-завдання, акт про виїмку надлишкових патронів від 31.08.2012 р., акт ревізії сейфу з боєприпасами від 31.08.2012 р. та інші документи (а. с. 22 61).

Як вбачається з висновку про результати службового розслідування за фактом виявлення надлишкових боєприпасів у приміщенні РМОП «Беркут»при УМВС в області, затвердженого 01.09.2012р. начальником УМВС України в Кіровоградській області, зазначено, що під час інспектування службової діяльності РМОП Беркут при УМВС в області, у службовому приміщенні, закріпленому за старшиною групи господарчого забезпечення РМОП Беркут старшим прапорщиком міліції ОСОБА_1, у металевому сейфі виявлено боєприпаси, які значаться списаними. У звязку з цим було створено комісію, якою під час перерахунку боєприпасів встановлено, що у сейфі знаходяться 2806 набоїв різного калібру. Зясовано, що дані боєприпаси отримувалися на складі озброєння УМВС в області для проведення навчальних стрільб інспектором групи бойової та спеціальної підготовки РМОП Беркут при УМВС в області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3, якого було призначено відповідальним за порядок зберігання озброєння та спецзасобів роти. ОСОБА_3 дані набої не були використані, а надлишки боєприпасів він зберігав у сейфі ОСОБА_1 (а.с. 55-57)

Вказані обставини наведені у наказі №1391 від 03.09.2012р. „Про порушення службової дисципліни працівниками РМОП „Беркут при УМВС в Кіровоградській області та покарання винних, як підстава для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

В матеріалах справи містяться два накази з ідентичним номером №1391, які датовані однією датою - 03 вересня 2012 року, однак різняться як за змістом, так і особами які підписували дані накази один за підписом т.в.о. начальника Управління ОСОБА_2, інший з тими ж реквізитами за підписом начальником Управління ОСОБА_4 та (а.с. 18-19,70-71)

Судом встановлено, що з одним із зазначених наказів, який підписаний начальником Управління ОСОБА_5, було ознайомлено позивача, про що свідчить особистий підпис останнього 04.09.12 р. (а.с.70-71)

04 вересня 2012 року т.в.о. начальника Управлінням МВС України в Кіровоградській області видано наказ №312 о/с, яким звільнено старшого прапорщика міліції ОСОБА_1 старшини групи господарчого забезпечення роти міліції особливого призначення «Беркут»при УМВС України в області з органів МВС за порушення дисципліни (а.с.20).

Відповідно до даного наказу підставами звільнення зазначено наказ УМВС №1391 від 03 вересня 2012 року, атестаційний лист та подання до звільнення.

Перевіряючи дотримання процедури звільнення позивача з органів внутрішніх справ, суд виходить з того, що згідно з п.48 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, атестація осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку.

Порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України регламентований відповідною Інструкцією, затвердженою наказом МВС України №181 від 22.03.05, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.05.05 №559/10839 (надалі - Інструкція про порядок проведення атестування особового складу ОВС).

Згідно з п.3.1 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу ОВС атестаційні листи на підлеглих складають безпосередні начальники. Начальники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: ознайомитись з вимогами цієї Інструкції; проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники роботи працівника; вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до інших центральних органів виконавчої влади із залишенням у кадрах МВС України; провести бесіду з працівником, який атестується, з питань проходження ним служби, підвищення рівня професійних та спеціальних знань, дати необхідні поради та рекомендації стосовно поліпшення особистої підготовки і стану справ на дорученій ділянці роботи; ознайомитися з висновком військово-лікарської комісії на працівника, який атестується; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей працівника, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною у додатку 1 до цієї Інструкції; ознайомити працівника, який атестується, зі змістом атестаційного листа.

З дослідженого в судовому засіданні атестаційного листа, який є однією з підстав для видання оскаржуваного наказу №312 о/с від 04.09.2012р., вбачається, що в ньому відсутні записи щодо висновку старшого начальника позивача, а також записи щодо результатів атестування останнього. Що дає підстави вважати даний атестаційний лист таким, що не може бути прийнятий судом як належний доказ та не може бути підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного наказу №312 о/с від 04.09.2012 року. (а. с. 72-73).

Крім того, зміст атестаційного листа суперечливий, оскільки в ньому зазначено, що за період служби в ОВС ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно, свої функціональні обовязки знає та завжди якісно їх виконує, з відповідальністю ставиться до виконання своїх службових обовязків тощо. Тобто, позивачу надано позитивну характеристику, разом з тим, у висновку безпосереднього начальника зазначено, що займаній посаді не відповідає та заслуговує звільнення з ОВС.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що формальне проведення атестування позивача, як обов'язкової передумови для прийняття рішення про звільнення, призвело до прийняття передчасного та необґрунтованого рішення, стало підставою для прийняття оскаржуваного наказу №312 о/с від 04.09.2012 року.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з ч.ч.10, 15 ст.14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного виливу.

Як вбачається з оскаржуваних наказів, підставою для звільнення позивача стало грубе порушення службової дисципліни та свідоме ігнорування вимог щодо належного зберігання, обліку і видачі боєприпасів, що виразилось у самовілному збергіганні надлишкових набоїв у службовому металевому сейфі та неінформуванні керівництва про дану подію.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що комісією під час проведення перевірки, виявлено у сейфі 2806 набоїв різного калібру. Представником відповідача стверджувалось про те, що дані боєприпаси отримувались на складі озброєння УМВС в області для проведення навчальних стрільб інспектором групи бойової та спеціальної підготовки РМОП «Беркут»при УМВС в області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 Матеріалами справи встановлено, що відповідно до наказу в.о. командира РМОП «Беркут»від 02.03.2011р. №43 відповідальним за порядок зберігання озброєння та спецзасобів РМОП «Беркут»при УМВС України в області призначено ОСОБА_3 (а.с. 34). Матеріалами службового розслідування встановлено, що останнім дані набої використані не були, хоча відомості про їх списання надавались до ВРЗ УМВС в області, а надлишки боєприпасів він зберігав у сейфі ОСОБА_1, що суперечить вимога наказу МВС від 15.04.1995 року №233, яким затверджено Настанову по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України.

Відповідно Посадової інструкції старшини групи господарського забезпечення РМОП «Беркут»при УМВС України в області, затвердженої командиром РМОП «Беркут»при УМВС України в області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_6 23.01.2012 року (а.с. 62), встановлено, що позивач повинен був забезпечувати підрозділи роти міліції всім необхідним для проведення занять з службової підготовки (п.1.3 Інструкції), стежити за зовнішнім виглядом міліціонерів підрозділу (п. 1.5 Інструкції), вимагати від особового складу дотримання службової дисципліни в частині дотримання правил носіння форменного одягу, негайно доповідати командирові роти про всі порушення службової дисципліни (п. 1.8 Інструкції).

Отже, в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовою інструкцією позивача не визначено обовязки щодо зберігання та використання боєприпасів.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що з наказом №141 від 27.03.2008 року «Про забезпечення контролю за обліком, збереженням, видачею й прийманням зброї, боєприпасів та спеціальних засобів у чергових частинах органів внутрішніх справ України»та наказом №233 від 15 квітня 1995 року «Про затвердження Настанови по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України»позивач ознайомлений не був, оскільки до осіб молодшого начальницького складу вказані накази в повному обсязі не доводились під підпис.

Також судом враховано наступні обставини.

Згідно листа начальника УКЗ УМВС в області ОСОБА_7 від 06.11.2012 року №3/2152 ОСОБА_1 надавалась щорічна відпустка з 23 липня по 01 вересня 2012 року. З відпустки позивач не відкликався (а.с. 118).

В судовому засіданні позивач зазначив, що в день інспектування та виявлення у металевому сейфі, що закріплений за ним, боєприпасів, перебував у відпустці.

В період з 23 липня по 01 вересня 2012 року на своєму робочому місці не перебував, сейфом не користувався, будь-яких предметів, в тому числі і боєприпасів, не бачив і не міг бачити. Також зазначив, що з відома керівництва металевим сейфом користувався і старший за званням та за посадою інспектор групи бойової та спеціальної підготовки підрозділу лейтенант міліції ОСОБА_3

Отже, відповідачем при звільнення позивача з ОВС даний факт враховано не було.

Крім того, відповідачем не досліджувалися фактичні обставини з приводу яких було виявлено надлишкові патрони у службовому приміщенні РМОП «Беркут»при УМВС України в області; не зясовано коли виник надлишок, чи відповідає кількість отриманих боєприпасів з кількістю зданих гільз; видання різних за змістом наказів; в трудовій книжці позивача відсутні номер та дата прийняття наказу про звільнення з органів внутрішніх справ.

У відповідності до п.24 Положення у разі незаконного звільнення особи рядового, начальницького складу органу внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо неправомірності прийняття Управлінням МВС України в Кіровоградській області наказу від 03.09.2012р. №1391 «Про порушення службової дисципліни працівниками РМОП «Беркут»при УМВС в Кіровоградській області та покарання винних в частині звільнення старшини групи господарчого забезпечення роти міліції особливого призначення «Беркут»при УМВС України в області старшого прапорщика міліції ОСОБА_1 та наказу від 04.09.2012р. №312 о/с в частині звільнення старшого прапорщика міліції ОСОБА_1, старшини групи господарчого забезпечення роти міліції особливого призначення «Беркут»при УМВС України в області з органів МВС, та вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшини групи господарчого забезпечення роти міліції особливого призначення "Беркут" при УМВС України в Кіровоградській області.

Відповідно до частини 6 статті 14 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особи рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Згідно частини 1 статті 16 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Суд приходить до висновку, що про звільнення з органів внутрішніх справ позивач був своєчасно проінформований посадовими особами УМВС України в Кіровоградській області, позивачем надані пояснення, своєчасно отримано трудову книжку, військовий квиток, але в судовому засіданні сторона відповідача не довела правомірність своїх дій, за встановлених у справі обставин, на думку суду, у відповідача не було достатньо підстав для застосування до позивача звільнення з органів внутрішніх справ як крайнього заходу дисциплінарного впливу.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, згідно із статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.. 24 Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу ОВС у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді). У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

В частині вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»від 20.12.11 р. № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративній справі не може перевищувати 40% установленої законом мінімальної місячної зарплати за 1 годину участі в справі за умови, що вона виплачується субєктом владних повноважень.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа) (ч. 1 ст. 94 цього Кодексу).

На підтвердження заявлених витрат на правову допомогу позивачем надано суду: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2330/10 від 26.06.03 р., угоду № 10 від 10.09.12 р. про надання правових послуг адвоката, укладену між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_1, розрахунки суми гонорару за надану правову допомогу, розраховані у відповідності до ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», довідки, акт від 21.11.2012 р. приймання-передачі послуг правового характеру по угоді № 10 від 10.09.2012 р., докази оплати послуг адвоката (а. с. 81 82, 143 146, 151 152). Також в судовому засідання, позивач підтвердив факт оплати послуг адвоката в повному обсязі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати наказ №1391 начальника УМВС України в Кіровоградській області від 03.09.2012 р., яким позивача було звільнено з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

Скасувати наказ т.в.о. начальника Управління полковника міліції ОСОБА_2 №312о/с від 04.09.2012 року про звільнення ОСОБА_1 із органів МВС у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «є»(за порушення дисципліни).

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді старшини групи господарського забезпечення РМОП «Беркут»при УМВС України в Кіровоградській області.

Зобовязати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 4 вересня 2012 року по 21 листопада 2012 року включно.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3341,60 грн.

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшини групи господарського забезпечення РМОП «Беркут»при УМВС України в Кіровоградській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 26.11.2012 року.

Суддя Н.В. Чубара