Справа № 826/5198/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 травня 2015 року № 826/5198/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Шулежко В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - позивач, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві) з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1) про стягнення податкового боргу у розмірі 19 978 108,64 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачем в установлені законодавством строки не сплачені узгоджені суми грошового зобов'язання.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, податку на додану вартість, збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п, адміністративних тарифів та санкцій, штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм, регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів за результатами річного декларування у сумі 19 978 108,64 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління оподаткування ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві з метою перевірки питань оподаткування громадянина-суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 p. на підставі направлень на перевірку від 23.05.2011 р. № 11329/1740, № 1328/1740, № 1327/1740, №1330/1740, виданих ДПІ у Голосіївському районі м. Києва проведено планову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт № 62/1740/НОМЕР_1 від 20.06.2011 року.

В результаті проведеної перевірки податковими інспекторами виявлені порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_1, що відображені в акті та складено протоколи про адміністративні порушення КР 160332 №2 від 20.06.2011 р., КР 160333 №3 від 20.06.2011 р., КР 160335 №4 від 20.06.2011 р.

На виконання вимог п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, відповідачу сформовані та відправлені податкові повідомлення-рішення № , №, №, № від 05.08.2011 р., якими донараховано грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 352 221,45 грн., з податку з доходів найманих працівників на суму 16 021,87 грн., суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 18 885 074,00 грн., з податку на додану вартість на суму 712 917,50 грн., збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства на суму 6 705,00 грн.

ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві відповідно до наказу від 17.12.2013 року № 415 та направлень №240/26-15-21-1-29, №241/26-15-21-1-29 від 20.12.2013 року проведено фактичну перевірку, за юридичною адресою відповідача, з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

В результаті проведеної перевірки встановлено факт порушення платником податків податкового законодавства, що відображено в акті перевірки від 30.12.2013 року № 0081/26-15-21-01-13. Однак, оскільки відповідач відмовився від підпису в акті фактичної перевірки, податковим інспектором складено акт відмови від підписання акта фактичної перевірки.

Також, на підставі акту перевірки №6/26-50-17-01-23/НОМЕР_1 від 28.01.2014 р. встановлено порушення відповідачем норм податкового законодавства, в результаті чого податковим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 29.01.2014 року № у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка та було сформовано податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2014 p. яким донараховано штрафні санкції на суму 1,00 грн.

Згідно матеріалів справи, на момент звернення до суду заборгованість у ФОП ОСОБА_1 обліковується заборгованість зі сплати вище згаданих податків на загальну суму 19 978 108,64 грн., що підтверджується повідомленням про грошові зобов'язання та податковий борг за формою 10-ОПП від 11.03.2015 р. №1168/26-50-23-01-07.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається)

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ст. 59 Податкового кодексу України податковим органом 29.05.2014 року сформовано та виставлено податкову вимогу № 4842-25 на загальну суму 90 340, 00 грн. Вимогу про сплату боргу направлено відповідачу засобами поштового зв'язку, про що свідчить відмітка на копії поштового відправлення.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем не надано.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував твердження позивача, доказів погашення зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму податкового боргу у розмірі 19 978 108 (дев'ятнадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят вісім тисяч сто вісім) грн. 64 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко