Справа № 30912/10
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2011-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2011 р. справа № 2-451/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Нагорної Л.М. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі Дніпропетровської області на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2009 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив визнати відмову пенсійного фонду в перерахуванні пенсії не чинною, зобовязати відповідача провести перерахунок розміру пенсії позивачу як дитині війни та сплатити недоотриманні кошти за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, та з 01.01.2010 року по 01.09.2010 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на час виплати, зобов'язати відповідача надалі виплачувати пенсію у відповідності до вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволено частково. Позовні вимоги позивача в частині не нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, та з 01.01.2010 року по 13.03.2010 року залишені без розгляду, визнано вії відповідача неправомірними щодо нездійснення щомісячного нарахування позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 14.03.2010 року, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням при цьому норм ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 14.03.2010 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні і має право відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дане право позивача у 2007 та 2008 роках обмежувалось положеннями Закону України «Про державний бюджет»на відповідні роки.

Проте, рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року та № 10-рп від 22 травня 2008 року положення даних законів визнані неконституційними.

Отже, права відповідача відновлені відповідно з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року. Проте відповідні перерахунки у 2007 та 2008 роках відповідач не здійснював. Підстави для перерахунку за період з січня 2007 по 9.07.2007 року, а також з січня 2008 року по 22.05.2008 року були відсутні, оскільки дії відповідача щодо невиплати у цей період підвищення до пенсії ґрунтувалися на Законі України Про Державний бюджет України на 2007 рік, та Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України відповідно, які діяли на той час.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

У 2009-2010 роках дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

Висновок суду щодо залишення без розгляду позовних вимог в частині не нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, та з 01.01.2010 року по 13.03.2010 року з урахуванням норм ст. 99,100 КАС України є обґрунтованим, оскільки позивачем поважності причини пропуску строку не доведено.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: Ю.М. Дадим