Справа № 649/1223/13а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 р. Справа № 649/1223/13а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Соловйов В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації на постанову Великолепетинського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити виплату щорічної разової грошової допомоги відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». Позивач просить суд стягнути з відповідача Управління, праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації на його користь суму недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги за 2013 рік, як учаснику бойових дій у розмірі 3725 грн 00 копійок, а також моральну шкоду у розмірі 2000 гривень

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він є учасником бойових дій та відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну одноразову грошову допомогу до 5 Травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, але відповідачем йому виплачено вказану допомогу в 2013 році в розмірі 745 грн., замість 4470 грн., всупереч вищевказаному закону та Конституції України, яка гарантує недопущення звуження прав позивача.

Постановою Великолепетинського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій задоволено частково.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги за 2013 рік, як учаснику бойових дій у розмірі 3725 (три тисячі сімсот двадцять п'ять) гривень 00 копійок.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовив.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при вирішені спору підлягає застосуванню Конституція України та закони, що їй не суперечать.

Не погоджуючись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та винести нову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.7), тому на нього розповсюджуються дія Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ч. 3 ст. 22 Конституції України).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону зі змінами внесеними ЗУ від 25.12.1998 року за №367-ХІV він має право на отримання до 5 травня кожного року разову грошову допомогу у розмірі п'яти мінімальних розмірів пенсії за віком.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив, з того що при вирішенні спору необхідно застосовувати Конституцію України та закони, що їй не суперечать.

Відповідно до ст.ст. 8, 22 Конституції України та ст.ст. 2, 12 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивачі мають право на отримання у 2013 році разової грошової допомоги учаснику бойових дій у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, а тому вона повинна бути відшкодована державою в особі Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації за рахунок коштів Державного бюджету України, так розділом ІІ ЗУ про внесення змін до ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 року за № 367-ХІV передбачено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України, який зобов'язано щорічно у проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти, необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни.

Позивачу за 2013 рік частково виплачена вказана допомога, що визнано сторонами і доведенню не підлягає, тому стягненню з відповідача підлягає різниця між отриманими коштами та розміром допомоги, передбаченого ст. 12 ч. 5 Закон, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню на суму 3725.00 грн., які повинні бути сплачені на користь позивача.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993, № 3551-XII, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Як вбачається з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з його реалізацією, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Також Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину 5ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» змінено та викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

На підставі рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 вищезазначені зміни були визнані неконституційними, а тому ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» продовжила свою дію в редакції від 09.07.2007 року.

В свою чергу Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 року №5515-УІ встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №45, ст.425 із наступними змінами), застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

На реалізацію цього права Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №149 від 13.03.2013 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2013 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» якою встановлено, що у 2013 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»,: проводиться до 5 травня Міністерством соціальної політики у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 745,00 гривень.

Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» не були визнані неконституційними, отже відповідач, проводячи виплати в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином в 2013 році учасникам бойових дій виплачувалася разова грошова допомога у розмірі встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги і, відповідно, необхідність її задоволення в повному обсязі.

Також, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції було вірно зазначено те ,що позивачем в порушення вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, п. 4 Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не вказано в чому саме полягає заподіяння йому моральної шкоди, якими протиправними діями вона заподіяна, чим він керувався при визначенні її розміру, не надано доказів заподіяння моральної шкоди, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000 гривен є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.п.3, 4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації задовольнити в повному обсязі.

Постанову Великолепетинського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій - відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які брали участь у справі, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л.Романішин