Справа № 3602/10
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2011 р. справа № 2а-2233/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області та просив поновити строк позовної давності; визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо підвищення на 30% пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до часу звернення до суду в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням індексу інфляції щомісячних сум боргу за весь час прострочення.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2009 року позовні вимоги задоволені частково, визнано протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати надбавки до пенсії як дитині війни; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 30 листопада 2008 року по 23 грудня 2009 року з урахуванням раніше отриманих сум підвищення до пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України №2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням.

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Дію ст. 6 Закону на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень п. 12 ст. 71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону. Таким чином, дію ст. 6 закону України №2195-ІV було відновлено з 09 липня 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підстави для підвищення пенсії за період з січня по 22 травня 2008 року були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі, тому позовні вимоги за цей період - не підлягають задоволенню.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України №2195-ІV в новій редакції. Тобто, було відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Вищенаведені висновки свідчать, що відповідач діяв не у спосіб передбачений чинним законодавством на певний період часу, рішення Конституційного суду не виконував, що стало причиною звернення позивача до суду.

Посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки органи державної влади не можуть посилатись па відсутність коштів, як на підставу невиконаний своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону.

Разом з тим, оскільки позивач не навів поважних причин для поновлення пропущеного строку, а відповідач у своїй заяві наполягає на тому, щоб суд не поновлював цей строк, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено в задоволенні частини позовних вимог. Крім того, постанову суду в частині не задоволених позовних вимог з підстав пропуску строку звернення до суду позивач не оскаржує.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко