Справа № 805/1831/15-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 р. Справа № 805/1831/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Час прийняття постанови: 12 год.25 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя: Куденков К.О.

розглянувши у порядку письмового провадження позовну заяву позовну заяву ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_4О.) звернувся до суду із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (надалі відповідач-1), Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» (надалі відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення від 27.08.2002р. щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок №81 по вул. Суворова в смт Талаківка міста Маріуполя Донецької області за ОСОБА_2, реєстровий №1694; зобовязання внести записи про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок №81 по вул. Суворова в смт Талаківка міста Маріуполя Донецької області, здійсненої 27.08.2002р. під реєстровим №1694 на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту) №1024, укладеного 27.08.2002 року на Універсальній товарній біржі «Гарант-Україна» та скасувати відповідні записи в Держаному реєстрі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. залучено ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2С.) та ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3І.) до участі у справі №805/1821/15-а у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

В обґрунтування позову зазначено що, ОСОБА_1 є власником житлового будинку №73 (81) по вул. Суворова в смт Талаківка м. Маріуполя Донецької області. 27.08.2002р. відповідачем-2 була проведена державна реєстрація на жилий будинок №81 по вул. Суворова в смт Талаківка м. Маріуполя за ОСОБА_5 за реєстровим №1694 на підставі біржового контракту №1024 від 27.08.2002р. Позивач зазначає, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 03.09.2014р. відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 про визнання дійсним вказаного біржового контракту, та встановлено, що цей контракт є недійсним, оскільки не був засвідчений нотаріально. У звязку з наведеним позивач вважає, що реєстрація права власності за ОСОБА_5 була проведена з порушенням закону.

Також, позивач зазначає, що відповідачем-1 було розяснено, що скасування державної реєстрації права власності може бути здійснена лише при наданні відповідного судового рішення.

Відповідачі письмових заперечень на позовну заяву не надали.

ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що у 2002р. придбав будинок №73 по вул. Суворова в смт Талаківка у ОСОБА_3 Вказаний будинок, номер якого було змінено з «73» на «81» належав ОСОБА_3 згідно відповідного свідоцтва. ОСОБА_2 зазначає, що у вказаному домоволодінні здійснив добудови та його облаштування. Також, ОСОБА_2 зазначає, що здійснив приватизацію земельної ділянки.

У наданих письмових поясненнях ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач, представники відповідачів та треті особи без самостійних вимог на предмет спору до судового засідання не зявились, були повідомлені належним чином, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи положення ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

Згідно паспорту громадянина України ВС 183563, виданого Іллічівськом РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачем надана копія договору дарунку будинку від 07.10.1991р., зареєстрованого в реєстрі за №45, в якому зазначено, що позивач прийняв у дарунок від ОСОБА_6 житловий будинок в сел. Талаківка, вул. Суворова, 73.

У наданій копії свідоцтва про право власності №662 від 22.12.2000р., виданого Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради, зазначено, що ОСОБА_3 належить домоволодіння в сел. Талаківка по вул. Суворова за №73. На нотаріально засвідченій копії вказаного свідоцтва міститься реєстраційний напис від 22.12.2000р., за яким домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_3 за реєстровим №1694.

До суду надана копія листа від 09.04.2001р. за яким Маріупольське БТІ повідомляє, що домоволодіння №73 по вул. Суворова в сел. Талаківка, яке належить ОСОБА_3, рішенням Талаківської селищної ради перенумеровано у №81.

Також, до суду надана копія біржового контракту №1024 від 27.08.2002р., за яким ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок за адресою м. Маріуполь, сел. Талаківка, вул. Суворова, 81. При цьому, правовстановлюючим документом визначено свідоцтво про право власності, виданого Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради 22.12.2000р. №662.

Вказаний договір (контракт) нотаріально не посвідчений.

Згідно з копією реєстраційного посвідчення від 27.08.2002р. відповідач-2 посвідчує, що житловий будинок, розташований у м. Маріуполі сел. Талаківка, вул. Суворова, 81 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі біржового контракту №1024 від 27.08.2002р. за реєстровим №1694.

Листом від 09.07.2014р. №02-16-217 Виконавчий комітет Талаківської селищної ради повідомив, що нормативно-правові ати (рішення виконавчого комітету та рішення селищної ради) про зміну нумерації будинків або проведення інвентаризації домоволодінь селищною радою та його виконавчим комітетом не приймались. Відомостей про наявність будинку або будь якого іншого обєкту, якому після зміни нумерації був привласнений №81 по вул. Суворова в сел. Талаківка у Виконавчому комітеті Талаківської селищної ради немає.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.09.2009р. №2-2403/2009 визнано договір купівлі-продажу №1024 від 27.08.2002р. будинку 81 по вул. Суворова с. Талаковка м. Маріуполя, оформлений на Універсальній товарній біржі «Гарант-Україна», укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дійсним.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 03.09.2014р. (єдиний унікальний номер 2/2403/2009, номер провадження 22-ц/775/1181/2014(м) вказане рішення суду першої інстанції скасоване та відмовлено в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу (біржового контракту №1024) від 27.08.2002р. домоволодіння №81 по вул. Суворова в пгт. Талаковка м. Маріуполя.

У вказаному рішенні Апеляційний суд Донецької області зазначив, що як вбачається з інвентарної справи №1796 БТІ м.Маріуполя, ОСОБА_3 належало на праві власності домоволодіння №73 по вул. Суворова в сел. Талаковка на підставі свідоцтва про право власності №662 від 22.12.2000 року, виданого згідно з рішенням Талаковської селищної ради та акту прийомки від 20.12.2000 року №53/1. Технічним паспортом підтверджується, що вказане домоволодіння станом на 06.12.2000 року складалося з одного жилого будинку літ А-1, сараю літ Б, вбиральні літ В, огорожі №1. Згідно з довідкою виконкому Талаківської селищної ради м.Маріуполя від 02.04.2001 року, вказане домоволодіння АДРЕСА_2, належне ОСОБА_2, за результатами інвентаризації набуло №81.

Апеляційним судом Донецької області встановлено, що 27.08.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу (біржовий контракт №1024) будинку №81 по вул. Суворова в с. Талаковка міста Маріуполя, на підставі якого ОСОБА_2 набув право власності на будинок літ А-1 з надвірними спорудами та будівлями, жилою площею 11,7 кв.м.. Згідно з довідкою-характеристикою БТІ від 14.08.2002 року, вказане домоволодіння складалося з будинку літ А-1, сараю літ Б, вбиральні літ В, огорожі №1.

Також, Апеляційний суд Донецької області зазначив, що з інвентарної справи №1467 БТІ м.Маріуполя вбачається, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю від 16.07.1959 року ОСОБА_4 є власником будинку №57 по вул. Суворова в сел. Талаковка в м. Маріуполі, право власності він набув у порядку спадкування. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.06.1975 року, після смерті ОСОБА_4.А 1/2 частину будинку №73 по вул. Суворова в сел. Талаковка в Орджонікідзевському районі Донецької області успадкувала його дружина ОСОБА_6. Свідоцтво про право власності від 25.06.1975 року підтверджує, що інша частина будинку належала ОСОБА_6 на праві приватної власності у спільному сумісному майні, яким був вказаний будинок. Як відображено у технічному паспорті вказаного домоволодіння станом на 09.06.1978 року, воно складалося з будинку А-1 та сараїв літ В,З,Д,Е, вбиральні літ п. З інвентарної справи також слідує, що апелянт ОСОБА_1 є власником домоволодіння №73 по вул. Суворова в сел. Талаковка м. Маріуполя на підставі договору дарування від 07.10.1999 року, за умовами ОСОБА_6 подарила будинок №73, що складався з жилого будинку, літньої кухні, сараю, вбиральні, жилою площею 24 кв.м., по вул. Суворова в сел. Талаковка ОСОБА_1 Право власності ОСОБА_1 на домоволодіння було зареєстровано в державному реєстрі за №45.

На підставі наведеного Апеляційний суд Донецької області дійшов до висновку, що існують правовстановлюючі документи різних осіб за різними адресами на один і той же будинок.

Також, в рішенні Апеляційного суду Донецької області від 03.09.2014р. зазначено, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що порушені його права, як особи, яка не приймала участі в розгляді спору, але судовим рішенням вирішені його цивільні права та обов'язки, оскільки він оспорює право власності відповідачки на відчужене домоволодіння.

Крім того, у вказаному рішенні встановлено, що договір купівлі-продажу (біржовий контракт №1024) будинку №81 по вул. Суворова в сел. Талаківка міста Маріуполя нотаріально посвідчений не був.

З заявою від 04.09.2014р. позивач звернувся до відповідача-2 щодо скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння №81 в сел. Талаківка м. Маріуполь Донецької області, реєстраційний №1694 від 27.08.2002р., здійснену на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту) відносно житлового будинку №81 (старий номер 73) по вул. Суворова смт Талаківка м. Маріуполя.

Листом від 16.09.2014р. №3372/4.6-18 відповідач-1 повідомив позивача, що його заява не може бути підставою для скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння №81(73) по вулиці Суворова смт Талаківка міста Маріуполя Донецької області.

Крім того, до суду надана копія рішення Талаківської селищної ради від 26.02.2014р. №6/24-290, за яким вирішено оформити ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,0759 по вул. Суворова, 81 в смт Талаківка Іллічівського району м. Маріуполя.

Також, позивачем надана копія технічного паспорту на будинок №73, вул. Суворова, сел. Талаківка, оформленого на ОСОБА_1, виготовленого станом на 01.10.2013р.

Відповідно до ст.45 Цивільного кодексу Української РСР, в редакції чинній на момент укладання біржового контракту №1024 від 27.08.2002р., встановлено, що недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі

Згідно зі ст.47 вказаного Кодексу встановлено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

У відповідності до ст.227 вказаного Кодексу встановлено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів

Згідно з п.2.6 Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. №7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002р. за №157/6445, в редакції чинній на момент реєстрації домоволодіння №81 по вул. Суворова в сел. Талаківка, встановлено, що документи, що підтверджують виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно і подаються для реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України.

Відповідно до п.3.1 вказаного Тимчасового положення, встановлено, що з моменту реєстрації заяви в Реєстрі заяв та запитів розпочинається розгляд реєстратором заяви та доданих до неї документів.

Реєстратор: установлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкт нерухомості, інших підстав для відмови в реєстрації прав; перевіряє угоди, які відповідно до чинного законодавства України не були нотаріально посвідчені; приймає рішення про реєстрацію прав власності чи про відмову в реєстрації прав власності; видає витяги з Реєстру прав або відмовляє у наданні таких витягів.

У своїх діях реєстратор керується виключно чинним законодавством України.

Пунктом 3.3 вказаного Тимчасового положення передбачено, що у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо: заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено інвентаризаційних робіт або якщо вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно; у разі отримання інформації про накладення арешту на відчуження об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

За приписами п.3.5 вказаного Тимчасового положення встановлено, що реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред'явленим правовстановлювальним документам.

Як було встановлено судом, біржовий контракт №1024 від 27.08.2002р., за яким ОСОБА_2 придбав будинок, не був нотаріально посвідчений.

Статтею 26 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, державна реєстрація прав на нерухоме майно відноситься до компетенції державного реєстратора.

Як встановлено частиною 2 статті 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом 1.2 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011р. № 3502/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2011р. за № 1429/20167, визначено, що заінтересована особа у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав це особа, в інтересах якої на підставі рішення суду скасовано рішення державного реєстратора прав.

Згідно з п.2.6 вказаного Порядку встановлено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

У відповідності до пунктів 2.9, 2.10, 2.11 вказаного Порядку передбачено, що під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Таким чином, позовні вимоги до відповідача-1 щодо зобовязання внести записи про скасування державної реєстрації права власності не підлягають задоволенню, оскільки за наведеними законодавчими приписами заявник повинен надати рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, за відсутності публічно-правового спору щодо протиправності дій, рішень, бездіяльності державного реєстратора з розгляду заяви та доданих документів щодо скасування державної реєстрації прав, окремого рішення щодо зобовязання внести записи про скасування державної реєстрації прав не потребується.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 27.08.2002р. щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок №81 по вул. Суворова в сел. Талаківка міста Маріуполя Донецької області за ОСОБА_2, реєстровий №1694, суд зазначає наступне.

Частиною першою ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ

За приписами ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 отримав будинок (домоволодіння) №81 (73) за біржовим контрактом від 27.08.2002 року №1024 від ОСОБА_3, на імя якої у матеріалах справи є копія свідоцтва про право власності №662 від 22.12.2000 року.

Таким чином, ОСОБА_1 оспорює право власності як ОСОБА_3, про що зазначено в рішенні Апеляційного суду Донецької області від 03.09.2014р., так і право власності ОСОБА_2 на вказаний будинок (домоволодіння).

На момент розгляду цієї справи у суду відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на вказаний будинок (домоволодіння) та спростовують таке право третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору в цій справі.

При цьому, враховуючи відсутність доказів недійсності (скасування, тощо) свідоцтва про право власності №662 від 22.12.2000 року, суд не вбачає порушення прав саме ОСОБА_1 внаслідок реєстрації права власності на житловий будинок №81 по вул. Суворова в сел. Талаківка міста Маріуполя Донецької області за ОСОБА_2.

Суд дійшов до висновку, що задоволення позовних вимог в цій частині за відсутності таких доказів матиме наслідком втручання в цивільно-правові відносини між приватними особами.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позовних вимог в цій частині.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що вимоги позивача на вказаний будинок (домоволодіння) можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, тощо (в залежності від обставин справи).

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження, складена у повному обсязі та підписана 20 липня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Куденков К.О.