Справа № 33763/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2011 р.справа № 2а-220/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Семененка Я.В. Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2009 року у справі № 2а-220/09

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Запорізької міської ради

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, який уточнювала, до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Запорізької міської ради та просила стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2009 року у справі № 2а-220/09 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачка звернулась до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2009 року у справі № 2а-220/09 та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України №2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними і є обовязковими для виконання.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин та вважає, що судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог, які стосуються 2007 року.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачу за цей період нараховувалась та сплачувалась допомога в порядку та у розмірі визначеному в ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням змін, внесених до неї Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2008 року і відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися.

Не визнано неконституційним також положення Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»в частині щомісячного розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно нарахування, проведені відповідачем Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтневого району Запорізької міської ради у 2008-2009 роках по виплаті допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є правомірними.

Вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплачувати надалі на її користь державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей до 6 років є безпідставними оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивачів, а не тих прав, які виникнуть в майбутньому.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, 201, 207 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2009 року у справі № 2а-220/09 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2009 року у справі № 2а-220/09 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Ю.М. Дадим