Справа № 30730/10
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2011-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2011 р. справа № 2-5361/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Нагорної Л.М. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив визнати незаконними дії відповідача, що полягають в порушенні вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, щодо перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії з урахуванням належної надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії, зобов'язати відповідача здійснити з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії за віком у відповідності зі ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, застосував прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірах з 01. квітня 2007 року - 406 грн., з 01 жовтня 2007 року - 411 грн., збільшений на 1%, згідно з нормами ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п.7ст.62 Закону України Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" зі змінами та доповненнями, здійснити з 22.05.2008 року перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії за віком у відповідності зі ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з застосуванням розміру прожиткового мінімуму, який щорічно встановлюється для осіб які втратили працездатність, здійснити з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії за віком у відповідності зі ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з застосуванням розміру прожиткового мінімуму, який щорічно встановлюється для осіб які втратили працездатність, здійснити на користь позивача виплату заборгованості з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року по доплаті до пенсії позивача у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в сумі 742,65 грн., здійснити на користь позивача виплату заборгованості з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року по доплаті до пенсії позивача у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в сумі 772 грн., що відповідає не отриманому позивачем розмірі 20% вказаної доплати щомісячно, здійснити на користь позивача виплату заборгованості з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року по доплаті до пенсії позивача у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в сумі 1195,20 грн., що відповідає не отриманому позивачем розмірі 20% вказаної доплати щомісячно. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по доплаті до пенсії позивача у відповідності до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням підвищення в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком в сумі 2709,85 грн.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007 року по 31ю12ю2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення пенсії , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні і має право відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дане право позивача у 2007 та 2008 роках обмежувалось положеннями Закону України «Про державний бюджет»на відповідні роки.

Проте, рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року та № 10-рп від 22 травня 2008 року положення даних законів визнані неконституційними.

Отже, права відповідача відновлені відповідно з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року. Проте відповідні перерахунки у 2007 та 2008 роках відповідач не здійснював. Підстави для перерахунку за період з січня 2007 по 9.07.2007 року, а також з січня 2008 року по 22.05.2008 року були відсутні, оскільки дії відповідача щодо невиплати у цей період підвищення до пенсії ґрунтувалися на Законі України Про Державний бюджет України на 2007 рік, та Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України відповідно, які діяли на той час.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

У 2009 році дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Вимоги відповідача щодо застосування шестимісячного строку позовної давності - є безпідставними, оскільки на момент звернення позивача дана норма права не існувала.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: Ю.М. Дадим