Справа № 332/2690/15-а
Суддя: Андрюшина Л. А.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2690/15-а
Провадження №: 2-а/332/73/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Андрюшиної Л.А.

при секретарі Попазовій Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що у квітні 2015 року ним була подана заява до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком № 1). 20.04.2015 року ним отримано рішення відповідача № 37, яким йому було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах. З рішенням відповідача він не згодний та вважає, що воно ухвалено всупереч вимогам діючого законодавства та порушує його конституційні права. Так, на день подачі ним заяв до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, його загальний стаж, відповідно трудової книжки перевищує 20 років. Його спеціальний стаж складає 13 років 11 місяців 15 днів, що не врахований через невідповідність, на думку відповідач, чинному законодавству. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі робот не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. З 13.01.1986 року по 18.02.1999 року він працював монтажником постійно зайнятим на ремонті металургійного обладнання в ЗАТ «Металургремонт № 3». На підставі листа Міністерства металургії СРСР № 28-5-7/265 від 24.07.1991 року назву цієї професії змінено на «слюсар-ремонтник» З 01.03.2014 року по теперішній час він працює слюсарем-ремонтником в ПАТ «Запоріжкокс». Вказаний трудовий стаж підтверджено відповідними записами в трудовій книжці і ці записи відповідають найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також довідками, що уточнюють особливий характер праці та умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії ЗАТ «Металургремонт № 3», де зазначено, що він постійно був зайнятий ремонтом металургійного обладнання. Таким чином, його загальний і спеціальний стаж повністю підтверджений належними документами, а тому вважає відмову відповідача щодо неможливості призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 неправомірною. Просить суд визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Визнати протиправним та скасувати рішення № 37 від 20.04.2015 року Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі поданої ним 15.04.2015 року заяви про призначення пенсії, з урахуванням період роботи з 13.01.1986 року по 18.02.1999 року по професії слюсаря-ремонтника та з 01.03.2014 року по 19.05.2015 року по професії слюсаря ремонтника.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення, в обґрунтування позову, надав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення.. Пояснення суду в обґрунтування надала аналогічні тим, що викладені в письмових запереченнях, відповідно до яких відповідач не визнає позовні вимоги з наступних підстав. Для підтвердження права спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства, що передбачено п. 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_4 КМУ 12 серпня 1993 року за № 637. За рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.12.2005 року підприємство ЗАТ «Металургремонт-3» м. Запоріжжя, на якому працював позивач, ліквідовано. Документи цього підприємства були передані до архівного відділу Запорізької міської ради, який надав позивачу довідки про заробітну плату за періоди роботи з 13.01.1986 року по 18.02.1999 року та архівні довідки про фактично відпрацьований час за період роботи з 13.01.1986 року по 18.02.1999 року. Здійснивши розрахунок фактично відпрацьованих часів, було встановлено, що позивач відпрацював 11 років 03 місяці 11 днів. Якщо підприємство ліквідоване і відсутній правонаступник, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, відбувається в порядку, визначеному Пенсійним фондом України (постанова правління від 10.11.2006 року № 18-1) за погодженням з Мінпраці та Мінфіном, відповідними комісіями, що створені при управліннях Пенсійного фонду України. Рішенням від 02.04.2015 року за № 2051 при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_1 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.06.1994 року по 18.02.1999 року на підприємстві ЗАТ «Металургремонт № 3» по фактично відпрацьованим годинам. Зарахований пільговий стаж склав 3 роки 6 місяців 03 дні. Зарахування пільгового стажу за Списком № 1 з 01.09.1994 року здійснювалося також і на підставі запису трудової книжки за № 7: посада «монтажника» по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій по ремонту металургійного обладнання перейменована на посаду «слюсар-ремонтник». ОСОБА_4 Міністрів СРСР за № 162 від 11.03.1994 року посада внесена до Списку № 1. Період роботи з 13.01.1986 року по 31.08.1994 року можливо зарахувати тільки за Списком № 2 затвердженого Постановою СМ СРСР від 22.08.1956р. № 1173 по фактично відпрацьованим годинам. Відповідно п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених ОСОБА_4 КМУ № 383 від 18.1.12005 року, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Крім того, позивачем до Пенсійного фонду була надана уточнююча довідка з підприємства ПАТ «Запоріжкокс» за період пільгової роботи за Списком № 1 з 01.03.2014 року по 19.01.2015 року. Вказана довідка прийнята до відома та пільговий стаж врахований в загальний пільговий стаж. Отже, розрахований загальний пільговий стаж склав 04 роки 04 місяці 22 дні(03 роки 06 місяців 03 дні на підприємстві ЗАТ «Металургремонт № 3» і 01 рік 11 місяців 24 дні на підприємстві ПАТ «Запоріжкокс». Враховуючи наведене, вважають, що відсутні підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 позивачу ОСОБА_1, а тому просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно ст.ст. 81, 83 вищевказаного Закону призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 даного Закону за змістом якої особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у спірний період часу з 13.01.1986 року по 18.02.1999 року працював монтажником постійно зайнятим на роботі металургійного обладнання в Запорізькому спеціалізованому управлінні-3 «Укрметалургремонт», яке в подальшому було перейменоване в ЗАТ «Металургремонт № 3». 01.06.1994 року на підставі листа Міністерства СРСР від 24 липня 1991 року № 28-5-7/265 професія монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій постійно зайнятих на ремонтах металургійного обладнання перейменована в слюсаря-ремонтника, про що мається запис у трудовій книжці позивача. З 01.03.2014 року по теперішній час ОСОБА_1 працює слюсарем-ремонтником в ПАТ «Запоріжкокс»(а.с.43-45).

15.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки 20.01.2015 року він досяг 50 років, має страховий стаж не менше 20 років, з яких більше 10 років на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, та до заяви додав трудову книжку, довідку про заробітну плату, архівні документи про стаж. Відповідно до довідки уточнюючої особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, виданої ВАТ «Металургремонт № 3», ОСОБА_1 з 13.01.1986 року по 18.02.1999 року працював слюсарем ремонтником та при пятиденному робочому тижні повний робочий день був зайнятий ремонтом обладнання в місцях його установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робочі, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. Зазначене також підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача.

Рішенням комісії Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя № 37 від 20.04.2015 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності на день звернення необхідного пільгового стажу за Списком № 1(10років), так як стаж роботи слюсарем-ремонтником у ЗАТ «Металургремонт № 3» за період з 01.06.1994 року по 18.02.1999 року зарахований з урахуванням фактично відпрацьованого часу(підтверджено 3р.6м.3дн.). Період роботи з 13.01.1986 року по 31.05.1994 року до пільгового стажу за Списком № 1 взагалі не зарахований(а.с.10-11).

Відповідно до постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження Списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», яка діяла до 31.12.1991 року, посада слюсаря-ремонтника була віднесена до Списку № 2. У період роботи позивача на посаді слюсаря-ремонтника з 01.01.1992 року діяла постанова Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року № 10, згідно якої вказана посада відноситься до Списку № 1.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вказаний Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскільки з 01.01.1992 року посада слюсаря-ремонтника віднесена до Списку № 1, то і попередній трудовий стаж на вказаній посаді з 13.01.1986 року до 31.12.1991 року, має бути віднесений до стажу, що надає право позивачу на пільгову пенсію за Списком № 1. оскільки факт його роботи в період з 13.01.1986 року по 18.02.1999 року на посаді монтажника постійно зайнятого на ремонті металургійного обладнання, яка в подальшому була перейменована на слюсаря-ремонтника відповідно до листа Міністерства металургії СРСР № 28-5-7/265 від 24.07.1991 року в Запорізькому спеціалізованому управлінні-3 «Укрметалургремонт», яке було перейменоване в ЗАТ «Металургремонт -3», підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивача та довідкою уточнюючою особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії відповідно до якої ОСОБА_1 при пятиденному робочому тижні повний робочий день був зайнятий ремонтом металургійного обладнання та має право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що в процесі судового розгляду відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність своїх дій при прийнятті рішення щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Таким чином з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1, а саме слід визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, визнати протиправним та скасувати рішення № 37 від 20.04.2015 року Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі поданої ним 15.04.2015 року заяви про призначення пенсії, з урахуванням період роботи з 13.01.1986 року по 18.02.1999 року по професії слюсаря-ремонтника та з 01.03.2014 року по 19.05.2015 року по професії слюсаря ремонтника.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 69-71, 79, 86, 158-162, 163, 167, 185-186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 Федоровича до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнати протиправним та скасувати рішення № 37 від 20.04.2015 року Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі поданої ним 15.04.2015 року заяви про призначення пенсії, з урахуванням період роботи з 13.01.1986 року по 18.02.1999 року по професії слюсаря-ремонтника та з 01.03.2014 року по 19.05.2015 року по професії слюсаря ремонтника.

ОСОБА_4 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Андрюшина Л.А.