Справа № 22572/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2011-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2011 р.справа № 2а-600/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Уханенка С.А. Божко Л.А.

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олександрійської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, відповідно до якого просив визнати незаконними дії Олександрійської сільської ради з приводу вилучення у нього земельної ділянки площею 0.10 га, розташованої за адресою вул. Польова 15 у с. Олександрівка та зобовязати відповідача розглянути на сесії питання стосовно уточнення розміру земельної ділянки ОСОБА_1 та винести рішення, яким додатково надати земельну ділянку площею 0.015 га по вул.. Польова 15 у с. Олександрівка, та встановити остаточний розмір ділянки 0.25га ( а.с.3-5)Позовні вимоги ОСОБА_1 не змінювались та не уточнювались.

Відповідач проти позову заперечував, у тому числі і з підстав пропуску строку звернення до суду.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

З вказаною постановою не погодився позивач, надав до суду апеляційну скаргу, в якій просив постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2010 року скасувати та направити справу на новий розгляд. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Представник апелянта у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити із підстав, що у ній зазначені.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не направляв.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення Олександрійської сільської ради від 24 травня 1995 року уточнено розмір земельної ділянки ОСОБА_1 по вул.. Польова 15, «дорізано»0.065 га та встановлено розмір ділянки 0.235 га ( а.с. 6)

Згідно рішення Олександрійської сільської ради від 11 березня 1997 року за заявою ОСОБА_1 йому передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0.235 га по вул.. Польова 15 для будівництва та обслуговування житлового будинку ( а.с.18)

13 жовтня 2000 року ОСОБА_1 отримано Державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку і зареєстровано його у книзі записів державних актів за № 918 ( а.с.24, 25)

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що у позивача відповідачем вилучалась земельна ділянка площею 0.10 га , до суду не надано. Про розмір належної йому на праві власності земельної ділянки, який складає 0.235 га, позивачу було відомо з 1997 року, у 2000 році ним отримано Державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, але ніяких позовів до суду ним до 2009 року не подавалось. Також суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач не звертався до Олександрійської сільської ради з приводу збільшення площі належної йому земельної ділянки, тому спору в частині вимог щодо зобовязання ради розглянути питання стосовно уточнення розміру земельної ділянки ОСОБА_1 та винесення рішення щодо збільшення площі ділянки на 0.015 га не вбачається.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ні у позовній заяві, ні у судових засіданнях позивач не зазначив, що Олександрійською сільською радою приймалось будь-коли рішення щодо вилучення у нього земельної ділянки площею 0.10 га, розташованої за адресою вул. Польова 15 у с.Олександрівка.

Рішення Олександрійської сільської ради від 11 березня 1997 року, відповідно до якого за заявою ОСОБА_1 йому передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0.235 га по вул.. Польова 15 для будівництва та обслуговування житлового будинку ( а.с.18) ніким не оскаржено.

Державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку від 13 жовтня 2000 року, який зареєстровано у книзі записів державних актів за № 918 та отримано позивачем на руки ( а.с.24, 25), не скасовувався, ОСОБА_1 сплачує земельний податок за вищевказану земельну ділянку ( а.с.44).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову позивачу у задоволенні вимог щодо визнання незаконними дій Олександрійської сільської ради з приводу вилучення у нього земельної ділянки площею 0.10 га, розташованої за адресою вул. Польова 15 у с. Олександрівка.

Оскільки позивач не звертався до Олександрійської сільської ради з заявою щодо збільшення площі належної йому земельної ділянки, тому вимоги про зобовязання відповідача розглянути на сесії питання стосовно уточнення розміру земельної ділянки ОСОБА_1 та винести рішення, яким додатково надати земельну ділянку площею 0.015 га по вул.. Польова 15 у с.Олександрівка, та встановити остаточний розмір ділянки 0.25га - не підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на те, що позивач і в усному порядку і письмовому порядку звертався до відповідача не тільки про уточнення розміру земельної ділянки, а й на підставі чого вона була вилучена, де відповідач не надав жодної обґрунтованої відповіді, визнаються колегією суддів безпідставними та такими, що не підтверджені ніякими належними доказами. Більш того, згідно тексту адміністративного позову відповідач навіть не оскаржує бездіяльність відповідача та не зазначає, коли та відносно яких обставин вона мала місце.

Зазначення позивачем у апеляційній скарзі про те, що у 2007 році у нього було обманом відібрано частина земельної ділянки суміжними землекористувачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без всяких пояснень також не приймається колегією суддів до уваги, оскільки вказані обставини не були предметом розгляду у судовому засіданні, так як відповідні вимоги позивачем не заявлялись.

Більш того, відповідно до рішення Олександрійської сільської ради від 30 березня 2007 року ( яке позивачем не оскаржується та не є предметом розгляду у даному судовому засіданні), ОСОБА_1 рекомендовано з питань законності видачі Державних актів на право власності на землю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернутись до суду ( а.с.7) Позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 24 січня 2011 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Л.А. Божко