Справа № 22666/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2011 р.справа № 2а-1873/10/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання: Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Кіровограді, яка замінена на правонаступника Кіровоградську об'єднану державну податкову інспекцію, в якому, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.57-60), просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення №/0 від 10.12.2009 року, №/1 від 11.01.2010 року, №/2 від 24.03.2010 року та №/3 від 19.05.2010 року, видані Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді, згідно яких фізичній особі ОСОБА_1 нараховано суму податкового зобовязання в розмірі 14910 грн. Вказував на те, що ним податок з доходів фізичних осіб сплачено від суми доходу, який він отримав від продажу автомобілів. Суму у розмірі 99 400 грн. він не отримував, а тому, на його думку, і не має сплачувати з неї податок з доходів фізичних осіб.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді від 10.12.2009 року №/0, від 11.01.2010 року №/1, від 24.03.2010 року №/2 та від 19.05.2010 року №/3, відповідно до яких ОСОБА_2 нараховано податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 14 910 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2010 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити його вимоги. Вказував на те, що в порушення п.п. «ж»п.1.3 ст.1, п.п.4.2.6, п.4.2 ст.4, п.п.8.2.1, п.8.2, ст. 8 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" ОСОБА_1 занижено дохід, який підлягає оподаткуванню на загальну суму 99400,00 грн. за звітний період 2008 року, а саме : за автомобіль НОМЕР_1 - на суму 56650,00грн. та автомобіль Skoda Octavia д.н.12АА8736 - на суму 42750,00грн.

Заперечень на апеляційну скаргу іншою стороною до суду не надавалося.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 23.11.2009 року по 25.11.2009 року, на підставі наказу №658 від 20.11.2009 року та направлення №1540 від 20.11.2009 року проведено позапланову документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 20.11.2009 року, про що складено акт №141/17-10/НОМЕР_2 від 30.11.2009 року (а.с.9-11).

На підставі акту перевірки Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 10.12.2009 року, яким у зв'язку з порушенням пп. «ж»п.1.3 ст.1, пп. 4.2.6 п. 4.2 ст. 4, пп.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»визначено зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 14 910 грн. (а.с.12).

Не погодившись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 його було оскаржено в адміністративному порядку до Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді, а потім до Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області та до Державної податкової адміністрації України.

За результатами розгляду скарг ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його вимоги щодо скасування вказаного податкового повідомлення-рішення та прийнято податкові повідомлення-рішення №/1 від 11.01.2010 року, №/2 від 24.03.2010 року та №/3 від 19.05.2010 року, які за своїм змістом є аналогічними первинному податковому повідомленню-рішенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та скасовуючи податкові повідомлення-рішення суд першої інстанції виходив з того, що обєктом оподаткування у відповідності до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»є дохід, отриманий від продажу обєкта рухомого майна, а тому оподаткуванню підлягає фактично отриманий (нарахований) дохід.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 29 лютого 2008 року згідно договору купівлі-продажу (біржової угоди) через товарну біржу «Автопром»продано ОСОБА_3 автомобіль Skoda Octavia, 1999 року випуску, державний номер 12АА8736, за 50,00 грн., з якої ним сплачено податок з доходів фізичних осіб у розмірі 15 відсотків (а.с.37).

Також в матеріалах справи наявне автотоварознавче дослідження вартості придбаного автомобіля, проведене 29 лютого 2008 року ОСОБА_3 , при реєстрації автомобіля, згідно з яким ринкова вартість цього транспортного засобу з урахуванням технічного стану, комплектації, маркетингу ринку становила 42 800 грн. (а.с.38-39 )

Також, 11 липня 2008 року позивачем згідно біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу №826179 через Українську товарну біржу продано ОСОБА_4 автомобіль MSTSUBISHI „Space Star", 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3, за 50,00 грн., з якої ним сплачено податок з доходів фізичних осіб у розмірі 15 відсотків (а.с.46).

З метою реєстрації автомобіля ОСОБА_4 11 липня 2008 року проведено автотоварознавче дослідження вартості придбаного автомобіля, згідно з яким ринкова вартість цього транспортного засобу з урахуванням технічного стану, комплектації, маркетингу ринку становила 56 700 грн.

Проводячи перевірку та складаючи Акт №141/17-10/НОМЕР_2 від 30.11.2009 року про результати позапланової документальної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства з період з 01.01.2008 року по 20.11.2009 року, Державна податкова інспекція у м. Кіровограді виходила з того, що за наявними документами автомобіль державний номерний знак якого ВА5985АК та автомобіль транзитний державний номерний знак якого 12АА8736, які продав ОСОБА_1 мають дві оцінки, а саме: зазначену у біржовій угоді та експертну оцінку. А тому, відповідач виходив з того, що для визначення обєкту оподаткування приймається позитивне значення різниці між ринковою вартістю автомобіля та ціною, зазначеною у біржовій угоді.

Колегія суддів вважає, що такий висновок відповідача є помилковим та таким, що суперечить діючому законодавству України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. «ж»п.1.3 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»дохід з джерелом його походження з України - це будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України у тому числі, але не виключно, у вигляді доходів від продажу рухомого майна, якщо факт зміни власника (продажу об'єкта рухомого майна) підлягає державній реєстрації та/або нотаріальному посвідченню згідно із законом України, або якщо місце вручення такого рухомого майна набувачеві знаходиться на території України.

Згідно статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Отже, цінами автмобілів MSTSUBISHI „Space Star" д.н. НОМЕР_3 та Skoda Octavia д.н. 12АА8736 є ціни, що встановлена за домовленістю сторін у розмірах 50,00 грн. за кожний автомобиль. Договори купівлі - продажу автомобілів недійсними в частині визначеної сторонами ціни ніким не оспорювались та нечинними не визнавались.

Таким чином, позивач отримав дохід від продажу двох вищевкаханий транспортних засобів в загальній сумі 100,00 грн.

Згідно п.п. 3.1.3 пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті.

Відповідно до п. 12.1, п. 12.2 статті 12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону.

Як виняток із пункту 12.1 цієї статті при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1 відсотка від вартості такого об'єкта рухомого майна за умови сплати (перерахування) ним суми державного мита до бюджету або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення. Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного із зазначених об'єктів, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 7.1 статті 7 цього Закону. Зазначені операції відображуються в реєстрі об'єктів рухомого майна.

Згідно п. 7.1 статті 7 вказаного Закону, ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.3 цієї статті.

Позивачем сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб в розмірі 15 відсотків за кожний проданий транспортний засіб, про що було зазначено а Акті перевірки.

Належних доказів того, що позивач від продажу автомобілів за звітний період отримав дохід більший, ніж їх ціна, обумовлена сторонами у договорах ( зазальна сума 100 грн) відповідачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте відповідачем не доведено правомірність, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та не надано до суду відповідних доказів.

Висковки звітів спеціаліста про визначення ринкової вартості транспортного засобу № 018728 від 11.07.2008 року та № 018728 від 11.07.2008 року, на який посилається в обґрунтування правомірності прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень відповідач, не спростовує умов біржових угод від 29.02.2008 року та від 11.07.2008 року (договорів купівлі-продажу), не носить для сторін обовязкового характеру, тому не може слугувати підтвердженням того, що отриманий ОСОБА_1 дохід від укладення вказаний договорів фактично становить в загальній сумі 99400,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання апелянта на те, що позивачем порушено вимоги п.п. «ж» п.1.3 ст.1, п.п.4.2.6, п.4.2 ст.4, п.п.8.2.1, п.8.2, ст. 8 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" та занижено дохід, який підлягає оподаткуванню, за звітний період 2008 року, а саме : за автомобіль НОМЕР_1 - на суму 56650,00грн. та автомобіль Skoda Octavia д.н.12АА8736 - на суму 42750,00грн., тобто - на загальну суму 99400,00 грн., визнаються колегією суддів безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону та спростовуються вищенаведеним.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 28 січня 2011 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим