Справа № 2а-1870/5620/11
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2011-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2a-1870/5620/11

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Копія:

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2011 р. справа № 2a-1870/5620/11

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до малого підприємства "Будівельник" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені ,-

В С Т А Н О В И В:

Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до малого підприємства "Будівельник" (далі по тексту –відповідач, МП "Будівельник") про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 5270 грн. 56 коп. та пені в розмірі 41 грн.08коп. Свої вимоги мотивує тим, що всупереч вимогам Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", відповідно до якого сплата адміністративно-господарських санкцій є обов’язковою для всіх підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, відповідач не сплатив адміністративно-господарські санкції в сумі 5270 грн. 56 коп. у строки та в порядку, передбаченому цим Законом. За порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій нарахована пеня в сумі 41 грн. 08 коп. У зв’язку з цим сума заборгованості відповідача перед Фондом соціального захисту інвалідів становить 5311 грн. 64 коп.

В судове засідання позивач не з’явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.11/. В письмовій заяві, що надійшла до суду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без участі його представника /а.с.13/.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.12/. Про причини неявки, всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України, суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав. Крім того, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного:

Згідно ч.3 ст.18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, —у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів (ч.2 ст.19 Закону).

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів (ч.9 ст.19 Закону).

Частина 1 ст.20 Закону встановлює, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Згідно з ч.4 ст.20 Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Так, відповідачем поданий до Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2010 рік /а.с.6/, відповідно до якого середньооблікова чисельність штатних працівників за 2010 рік складала 11 осіб і відповідач відповідно до 4 % нормативу повинен був створити 1 робоче місце для працевлаштування інвалідів, однак на підприємстві відповідача не працювала жодна особа, якій відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність. Таким чином, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом, відповідач повинен був сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 5300 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із розрахунку суми позову, пред’явленого щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій, за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів, на суму заборгованості нарахована пеня у розмірі 41 грн. 08 коп. Відповідачем частково сплачена сума боргу по адміністративно-господарській санкції в розмірі 29 грн. 44 коп. /а.с.4/.

Таким чином, загальна сума заборгованості МП «Будівельник»перед Фондом соціального захисту інвалідів становить 5311 грн. 64 коп.

Крім того, відповідно до листа Сумського міського центру зайнятості від 02.06.2011року №333/а.с.8/, відповідач протягом 2010 року не подавав звіти про наявність вакансій (форма 3-ПН), які містили відомості про можливість працевлаштування на ці підприємства інвалідів.

Таким чином, з позивача на користь Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів необхідно стягнути адміністративно-господарську санкцію та пеню в сумі 5311 грн. 64 коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до малого підприємства "Будівельник" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені –задовольнити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар