Справа № 815/4131/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4131/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Левицької З.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2013 року за адміністративним позовом дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс» до Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року дочірнє підприємство «Південь-Курорт-Сервіс» звернулося до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 21 травня 2013 року №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 263 853 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, що підтверджують здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Лантанбуд», на підставі яких дочірнє підприємство «Південь-Курорт-Сервіс» формувало валові витрати та податковий кредит відповідного періоду. Позивач вважає, що він не повинен відповідати за будь-які порушення податкового законодавства з боку його контрагента, а також вказує, що оскільки перевірку проведено на підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, тому матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби мали бути передані правоохоронному органу, що призначив перевірку, без прийняття податкових повідомлень-рішень.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 26 червня 2013 року ухвалено постанову про задоволення адміністративного позову дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс».

Суд першої інстанції скасував податкове повідомлення-рішення Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби № від 21 травня 2013 року.

Приймаючи означене рішення, Одеський окружний адміністративний суд виходив з того, що оскільки перевірку дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс» призначено на підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, тому, у відповідності до п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України, податковий орган не повинен був приймати податкове повідомлення-рішення, а матеріали перевірки із відповідними висновками передати правоохоронному органу, який виніс постанову про призначення перевірки. Суд визнав безпідставним посилання відповідача на наявність вироку Приморського районного суду м.Одеси, яким засновника контрагента позивача ТОВ «Лантанбуд» ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.368, ч.2 ст.169 КК України, зазначивши, що вказаний вирок ухвалено в межах іншого кримінального провадження, аніж те, в межах якого призначено перевірку позивача.

В апеляційній скарзі Білгород-Дністровська ОДПІ Одеської області Державної податкової служби, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс».

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови судом здійснено помилкове тлумачення п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України, оскільки на підставі цієї норми податкове повідомлення-рішення не може бути прийнято по відношенню ТОВ «Лантанбуд» до отримання обвинувального вироку або ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, а не по відношенню до позивача.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби №308 від 18.04.2013р., на виконання постанови старшого слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 04.03.2013р. в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 19.12.2012р., відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у період з 14.11.2011р. по 09.12.2011р. головним державним податковим ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового контролю Білгород-Дністровської ОДПІ було проведено позапланову документальну виїзну перевірку дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс» (код за ) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Лантанбуд» (код за ) за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р., за результатами якої складено акт перевірки №1077/22-218/30652504 від 08 травня 2013 року.

У висновках акту перевірки вказується на порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України - встановлено завищення валових витрат за І квартал 2011 року на суму 45794,78 грн., що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Лантанбуд» за І квартал 2011 року на 45794,78 грн. та до заниження податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Лантанбуд» всього в сумі 263852,49 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що протягом 2011 року дочірнє підприємство «Південь-Курорт-Сервіс» декларувало здійснення господарських операцій з придбання товарів (продукти харчування, миючі засоби) у контрагента ТОВ «Лантанбуд». Вироком Приморського районного суду м.Одеси від 20.02.2013р. у справі №1-КП/1522/9 ОСОБА_2 (засновника та директора ТОВ «Лантанбуд») визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України. У зв'язку з цим, податковий орган дійшов висновку, що первинні бухгалтерські документи та податкові накладні, які були підписані від імені директора ТОВ «Лантанбуд» ОСОБА_2 не мають юридичної сили і доказовості, так як особистий підпис на бухгалтерських документах не дозволяє ідентифікувати особу, що приймала участь у здійсненні господарських операцій. Як наслідок, складені та підписані від імені ОСОБА_2 договори та первинні документи не можуть підтверджувати фактичне здійснення господарських операцій.

21 травня 2013 року, на підставі акту перевірки №1077/22-218/30652504 від 08.05.2013р., Білгород-Дністровською ОДПІ Одеської області ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 263853 грн. (в т.ч. за основним платежем - 263853 грн.).

Колегія суддів не погоджується з висновком Одеського окружного адміністративного суду про незаконність вказаного податкового повідомлення-рішення. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення витрат до складу валових виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Валові витрати мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Надання податковому органу належним чином усіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

З матеріалів справи вбачається, що у 2011 році дочірнє підприємство «Південь-Курорт-Сервіс» до складу валових витрат підприємства включено суми, які виникли за результатами здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Лантанбуд».

В підтвердження виконання умов договорів, укладених дочірнім підприємством «Південь-Курорт-Сервіс» із зазначеним контрагентом, позивачем надано суду видаткові накладні й податкові накладні.

Висновок відповідача про заниження дочірнім підприємством «Південь-Курорт-Сервіс» податку на прибуток в сумі 263852,49 грн. ґрунтується на обставинах, які свідчать про відсутність реального характеру господарських операцій між позивачем та ТОВ «Лантанбуд», з огляду на той факт, що стосовно посадової особи ТОВ «Лантанбуд» було винесено вирок про визнання її винною у здійсненні кримінального злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України.

Так, колегією суддів встановлено, що вироком Приморського районного суду м.Одеси від 20.02.2013р. у справі №1-КП/1522/9 ОСОБА_2 (засновника та директора ТОВ «Лантанбуд») визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України. Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_2, діючи як посібник невстановлених досудовим слідством осіб у реєстрації підприємства, за грошову винагороду підписала заздалегідь підготовлені ними документи, необхідні для державної реєстрації ТОВ «Лантанбуд», а саме, рішення про створення підприємства та виконання нею обов'язків директора підприємства, а також статут підприємства; видала нотаріальну довіреність для проведення державної реєстрації ТОВ «Лантанбуд», отримання печатки, відкриття рахунку для формування статутного капіталу відповідного підприємства. Вчинивши пособницькі дії у державній реєстрації ТОВ «Лантанбуд», ОСОБА_2 веденням фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства не займалась, документів, пов'язаних з веденням діяльності підприємства, а також документів податкової звітності підприємства не складала і не підписувала, в результаті чого сприяла невстановленим у ході слідства особам у прикритті незаконної діяльності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки дії щодо заснування контрагента позивача ТОВ «Лантанбуд» визнано судом такими, що кваліфікуються як фіктивне підприємництво, що за своєю суттю передбачає відсутність наміру створення правових наслідків, що обумовлені відповідною господарською діяльністю, в тому числі окремими господарськими операціями, тому Білгород-Дністровська ОДПІ Одеської області дійшла вірного висновку щодо недоведеності факту реальності здійснення позивачем господарських операцій із контрагентом ТОВ «Лантанбуд».

Відповідно до п.2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. №195, податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована в якості платника податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Згідно п.5 Порядку №195 податкова накладна вважається недійсною у разі заповнення її особою, яка не зазначена у п.2 Порядку.

Видаткові накладні та податкові накладні виписані ТОВ «Лантанбуд», за якими позивач відніс суми до складу валових витрат не були підписані уповноваженою посадовою особою, вони не фіксували зміст фактично проведеної господарської операції, а були підроблені, що робить ці податкові накладні недійсними в силу п.5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року №195.

Колегія суддів не бере до уваги ту обставину, що деякі податкові накладні підписано від імені ТОВ «Лантанбуд» не ОСОБА_2, а Михайловською Я.А. як директором підприємства, оскільки вважає, що визнання судовим рішенням діяльності ТОВ «Лантанбуд» такою, що ведеться з метою прикриття незаконної діяльності, виключає можливість легальної роботи ТОВ «Лантанбуд» під керівництвом будь-якого директора юридичної особи.

Колегія суддів вважає, що позивач діяв без належної обачності та обережності, встановивши стосунки з особою, яка штучно створювала документообіг з метою імітації господарських операцій, що дають право на формування валових витрат та сум податкового кредиту. Позивач є суб'єктом господарювання, повинен знати порядок складання і оформлення первинних бухгалтерських та податкових документів, зобов'язаний вживати заходи запобігання будування схем ухилення від сплати податків за його участі.

З урахуванням наведених у вироку Приморського районного суду м.Одеси висновків, надані до суду первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій є такими, що підписані неповноважними особами, що свідчить про їх невідповідність вимогам законодавства, що визначають вимоги до складання первинних документів.

При розгляді даної справи суд не обмежується виключно формальним застосуванням приписів Податкового кодексу України, а віддає перевагу встановленню фактичних обставин та достовірності поданих доказів над їх формальною наявністю та відповідністю за зовнішніми ознаками вимогам нормативних актів. Судова колегія вважає, що дочірнє підприємство «Південь-Курорт-Сервіс» суду апеляційної інстанцій не доведено факту дійсності та легальності оподатковуваних господарських операцій. Надані податковому органу первинні фінансові та бухгалтерські документи не є достатніми для беззаперечного твердження про дійсне виконання господарських операцій з контрагентом, тобто такими, що дають право позивачу віднести відповідні суми до валових витрат чи до податкового кредиту.

В оскаржуваній постанові, задовольняючи позов дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс», суд першої інстанції, серед іншого, зазначив, що оскільки перевірку підприємства призначено та проведено на підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, то в силу п.86.9 ст.86 ПК України, податковий орган позбавлений був можливості визначати позивачу грошові зобов'язання шляхом прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до отримання відповідного судового рішення (обвинувального вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), а матеріали перевірки повинен був направити до органу, що призначив перевірку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду.

Як зазначалось вище, підставою для призначення позапланової перевірки дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс» стало надходження до податкового органу постанови слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області про призначення позапланової перевірки від 04.03.2013р. в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 19.12.2012р.

Відповідно до п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Вказаною нормою встановлено неможливість прийняття податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки до отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили, лише щодо особи, діяльність якої перевіряється в рамках відповідного кримінального провадження.

Тобто, п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України фактично встановлено заборону прийняття контролюючим органом рішень зобов'язального характеру до набрання законної сили обвинувальним вироком суду чи ухвалою про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами відносно ТОВ «Лантанбуд», а не відносно дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс».

На підставі вищевикладеного, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи апелянта про непідтвердженість позивачем валових витрат належними первинними документами, а відтак, підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби № від 21 травня 2013 року, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 263 853 грн. - немає.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення - про відмову дочірньому підприємству «Південь-Курорт-Сервіс» в задоволенні поданого ним позову.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2013 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позову дочірнього підприємства «Південь-Курорт-Сервіс» до Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 21 травня 2013 року.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Судді: Романішин В.Л.

Єщенко О.В.