Справа № 826/265/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/265/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гнідіній М.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача Яковенко В.О.,

від відповідача Глобенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства «Форвард» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року справі за позовом приватного підприємства «Форвард» до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.11.2013 № 645/10133 «Про відмову в поновленні приватному підприємству «Форвард» договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування автостоянки на вул. Освіти, 1-3 у Солом'янському районі м. Києва».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року визнано поважною причину пропуску приватним підприємством «Форвард» строку для звернення до адміністративного суду із позовною заявою та поновлено строк. Відмовлено у задоволенні клопотання представника Київської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне та неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 24 травня 2007 року Київською міською радою було прийнято рішення № 686/1347 «Про передачу приватному підприємству «Форвард» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування автостоянки на вул. Освіти, 1-3 у Солом'янському районі м. Києва».

Згідно з п. 1 вказаного рішення вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для експлуатації та обслуговування автостоянки на вулиці Освіти, 1-3 у Солом'янському районі міста Києва, передано позивачу у короткострокову оренду на три роки земельну ділянку площею 0,25 га, для експлуатації та обслуговування автостоянки, розміщену за вище вказаною адресою (далі - земельна ділянка) за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Пунктом 2 рішення вирішено передати приватному підприємству «Форвард» за умови виконання п. 3 цього рішення у короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку площею 0,25 га для експлуатації та обслуговування автостоянки на вул. Освіти, 1-3 у Солом'янському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

На підставі рішення відповідача № 686/1347 між Київською міською радою, як орендодавцем, та позивачем, як орендарем, 01 листопада 2007 року укладено договір оренди земельної ділянки (реєстраційний № 72-6-00455) (далі - договір оренди), за умовами якого орендодавець за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку: розмір - 0,2425 га, цільове призначення - для експлуатації та обслуговування автостоянки, кадастровий номер - :72:182:0004.

У зв'язку із закінченням строку дії договору оренди позивач звернувся до відповідача із листом-повідомленням, що був отриманий відповідачем 30 вересня 2011 року, в якому просив продовжити на десять років договір оренди. До вказаного листа позивачем додано копії договору оренди, рішення відповідача, статуту позивача та змін до нього, свідоцтва про реєстрацію та довідки з ЄДРПОУ позивача.

За наслідками розгляду вказаного листа-повідомлення 13 листопада 2013 року Київською міською радою було прийнято рішення від 13.11.2013 № 645/10133 «Про відмову в поновленні приватному підприємству «Форвард» договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування автостоянки на вул. Освіти, 1-3 у Солом'янському районі м. Києва», яким, зокрема, відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,2425 га (кадастровий номер 8 000 000 000: 72:182:0004) від 12.11.2007 N 72-6-00455 на вул. Освіти, 1 - 3 у Солом'янському районі м. Києва, укладеного між Київською міською радою та приватним підприємством «ФОРВАРД» на підставі рішення Київської міської ради від 24.05.2007 N 686/1347 «Про передачу приватному підприємству «ФОРВАРД» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування автостоянки на вул. Освіти, 1 - 3 у Солом'янському районі м. Києва» (справа N А-20807) та визнано таким, що втратило чинність, рішення Київської міської ради від 24.05.2007 N 686/1347 «Про передачу приватному підприємству «ФОРВАРД» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування автостоянки на вул. Освіти, 1 - 3 у Солом'янському районі м. Києва».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24 листопада 2014 року у справі № 910/17445/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2015 року, відмовлено у задоволенні позову ПП «Форвард» до Київської міської ради ради про визнання укладеною додаткової угоди для оформлення факту його поновлення.

Вважаючи рішення Київської міської ради від 13.11.2013 № 645/10133 таким, що порушує його право користування земельною ділянкою, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача прийняте в межах повноважень та з дотримання вимог законодавства.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рушення суду першої інстанції, виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Форвард» було подано позов з метою захисту права користування земельною ділянкою, яке, виходячи з позиції позивача, порушене його власником - територіальною громадою в особі Київської міської ради внаслідок прийняття останньою рішення про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки.

При визначенні підсудності справи слід виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з прийняттям Київською міською радою рішення про відмову у поновленні суб'єкту господарювання раніше укладеного договору оренди.

Таким чином, має місце спір між позивачем та відповідачем як суб'єктами господарювання.

Ухвалюючи рішення по суті, суд першої інстанції виходив з того, що цей спір є справою адміністративної юрисдикції. Проте з таким висновком погодитися не можна з огляду на нижченаведене.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з частиною першою тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) справи, зокрема у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що міська рада має право розпоряджатися землями територіальних громад, яке вона здійснює шляхом: передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування і вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організації землеустрою; координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного й екологічного законодавства; обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовки висновків щодо вилучення (викупу) і надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміни меж районів у містах із районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

При цьому, як вбачається зі змісту зазначеної статті, рада має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Таким чином, при здійсненні повноважень власника землі рада є не суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 КАС, а рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір у справі, що розглядається, не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Наведена правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 року по справі № 21-291а11, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права

Суд першої інстанції наведеного не врахував та розглянув справу за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки розгляд справи помилково здійснено судом першої інстанції за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалена у справі постанова суду першої інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 203 КАС України, підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Форвард» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2012 року скасувати.

Провадження у справі за позовом приватного підприємства «Форвард» до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 27.07.2015

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.