Справа № 2-а-835/10
Суддя: Дудніченко В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 27122010
ПОСТАНОВА

іменем України

27.12.2010 м.Звенигородка

Суддя Звенигородського райсуду Черкаської області Дудніченко В.М. розглянув в приміщені Звенигородського районного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Звенигородському районі про зобов'язання визнання дій управління ПФУ з Звенигородському районі неправомірними та )ведення перерахунку та виплати щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в мірі визначеному ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 просить суд визнати відмову Управління Пенсійного фонду України Звенигородському районі щодо нарахування і виплати їй щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30% надбавки до пенсії з 16.06,2010 року неправомірними. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі підвищення до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком , виходячи з розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 16.06.2010 р. по даний час з послідуючим перерахунком та виплатою до внесення змін у чинне законодавство. Заборгованість стягнути негайно.

Від відповідача надійшло заперечення в якому він не визнав позов повністю, оскільки і законодавчому рівні не визначено: які органи повинні виплачувати підвищення пенсії дітям війни, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, який чином, законодавством країни не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком». Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено міни до закону України «Про соціальний захист дітей війни» Починаючи з 01.01.2008 року всім пенсіонерам, які мають статус «Дитина війни» виплачується надбавка в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 183-2 КАС України справа розглянута суддею в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази справи, суддя вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни, оскільки як передбачено ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війки» є громадянином України та на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни їй було менше 18 років.

ОСОБА_1 у відповідності до статусу та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мас право на отримання державної соціальної допомоги, а саме , підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» віл, 18 листопада 2004 року № 2195-4, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року , фінансове забезпечення державних соціальних гарантій , передбачених цим Законом , здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 року у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності5 положень статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) визнано, що ке відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України «Про Державний бюджет України» на 2 008 рік , яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

Положення п.41 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» втратило чинність з 22 травня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим .

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони , інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. ?

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України , Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі повинно було нараховувати та виплачувати позивачу доплату до пенсії передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 22.05.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішень а неконституційності Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік» мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ,тобто, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини ш громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В даному ж випадку конституційні права ОСОБА_1 були обмежені.

У відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено поняття мінімальної пенсії за віком та визначено, і нормами даної статті визначаються лише розміри пенсій, які призначаються згідно з цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25 а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином., новий мінімальний розмір пенсії, за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний ваш дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком .

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися відповідно до норм ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в. розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та визначеного законом прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Оскільки відповідач визначив та виплачує позивачу підвищення до пенсії в розмірі, що не відповідає розміру встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відмовляється визначити підвищення до пенсії позивачу у вказаному розмірі, бездіяльність відповідача слід визнати неправомірною.

Згідно ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя вважає, що порушене право позивача щодо визначення та виплати підвищення до пенсії відповідно до норм. Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підлягають відновленню, шляхом зобов'язання відповідача провести відповідний перерахунок та виплату їй підвищення до пенсії починаючи з 16.06.2010 року.

На думку судді, необхідно відмовити у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача в проведенні подальшого перерахунку щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни, у разі підвищення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки відповідно до ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин, від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів, при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивачки в майбутньому.

Вимога позивачки про звернення постанови суду до негайного виконання в частині стягнення виплати щомісячної соціальної державної допомоги за один місяць не підлягає до задоволення так як , вимога про зобов'язання провести перерахунок та виплату відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» без зазначення сум стягнення, негайному виконанню не підлягає. ?

На підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року з наступними змінами і доповненнями, ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року. Керуючись ст. 2, б, 10-12, 69 -71, 99, 100, 104, 158-163, 67, 183-2 КАС України, суд , -

В и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Звенигородському районі щодо відмови у визначенні та виплаті підвищення до пенсії. ОСОБА_1 встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 16.06.2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі визначити та виплачувати підвищення до пенсії ОСОБА_1 передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та визначеного законом прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб починаючи з 16 червня 2010 року по 27.12.2010 року з урахуванням фактично сплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Копію постанови суду не. пізніше наступного дня з дня її ухвалення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протязі 10 діб з дня отримання копії постанови до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд..

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова прийнята у скорочену провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Дудніченко В.М.