Справа № 2а-6419/09/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2010-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

20 травня 2010 р. № 2а-6419/09/1370

о 11 год., 57 хв.
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., судді Карпяк О.О., Мартинюк В.Я.

секретар судового засідання Черній Ю.Л.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Зубр ПП», представник ОСОБА_1 (довіреність № 09-3-52-дов. від 07.10.2009 року)
до Державної податкової інспекції в Сихівському районі м. Львова, представник ОСОБА_2 (довіреність № 105/10-007 від 15.12.2009 року)
про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 28.09.2009 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 підприємство «Зубр ПП»звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Сихівському районі м. Львова про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень від 28.09.2009 року.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за результатами проведення планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.10.2007 року по 31.03.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 31.03.2009 року складено акт № 2124/23-209/30993970 від 15.09.2009 року. За результатами перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення № /0, № /0, № 572461721/0 від 28.09.2009 року.

Вказані податкові повідомлення рішення позивач вважає безпідставними, оскільки відповідачем в акті перевірки (п. 4 акту) зазначено висновок про заниження податку на прибуток в сумі 183705,00 грн., а саме, 4 квартал 2007 року 174772,00 грн., 1 квартал 2008 року 8933,00 грн. Акт перевірки, на думку позивача, не містить обґрунтування висновків щодо заниження податкових зобовязань з посиланням на первинні документи бухгалтерського обліку позивача.

Податкове зобовязання з податку на прибуток підприємств, яке виникло, на думку відповідача, в звязку з неврахуванням позивачем у жовтні 2007 року суми коштів отриманої від Управління капітального будівництва Львівської міської ради за виконані у вересні 2007 року ремонтно-будівельні роботи, позивач вважає безпідставним, оскільки позивач оподаткував вказану операцію по першій події за датою фактичного надання результатів робіт платником.

Щодо заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 167822,00 грн., а саме: 10-м. 2007року - 146 963,00 грн., 4-м. 2008 року - 815,00 грн., 1-м. 2009 року - 20044,00 грн. то п.п. 3.2.1. акту перевірки не містить вказівок на конкретні господарські операції, з яких позивач на, думку відповідача, невірно розрахував і сплатив податок на додану вартість. Господарську операцію по виконанню робіт для Управління капітального будівництва Львівської міської ради у вересні 2007 року позивач оподаткував податком на додану вартість, як і податком на прибуток, по першій події - за датою фактичного надання результатів робіт у вересні 2007 року на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідок про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 за вересень 2007 року.

Задекларовані позивачем у вересні 2007 року податок на прибуток в сумі 183705,00 грн. та податок на додану вартість в сумі 146963,00 грн. з господарської операції по виконанню робіт для УКБ Львівської міської ради на суму 881780,00 грн. попередня податкова перевірка позивача не розцінила як переплату до бюджету, що свідчить про правомірність нарахування цих податків позивачем у вересні 2007 року.

Щодо податку з доходів фізичних осіб позивач зазначає, що згідно п. 3.6.2 акту перевірки «Податок з доходів фізичних осіб», ПП «ЗУБР ПП»у листопаді 2008 року виплатило дохід у сумі 10000,00 грн. фізичній особі підприємцю ОСОБА_4, який зареєстрований як платник єдиного податку, та не утримав і не перерахував до бюджету податок з виплаченого доходу за ставкою 15% в сумі 1500,00 грн., оскільки дохід виплачено з іншого виду підприємницької діяльності, ніж це передбачено у свідоцтві платника єдиного податку.

Вказаний висновок позивач вважає необґрунтованим, оскільки Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»не обмежує фізичну особу субєкта малого підприємництва у здійсненні нею підприємницької діяльності не зазначеної у свідоцтві про реєстрацію як платника єдиного податку. Крім цього, вказаний Указ Президента України не передбачає збільшення ставки податку понад 200 грн. в залежності від виду діяльності чи кількості видів діяльності, які здійснюються таким підприємцем. ФОП ОСОБА_4 сплатив у листопаді 2008 року 200 грн. єдиного податку, а відтак згідно Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», не є платником податку з доходів фізичних осіб, а позивач не є його податковим агентом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та докази на підтвердження своїх позовних вимог, просив суд задоволити позов повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні проти позову. Відповідач вказує, що обовязок формування валових доходів у позивача виник після надходження бюджетних коштів на поточний рахунок, яке відбулося в жовтні 2007 року. Позивач повинен був задекларувати та сплатити податкові зобовязання у жовтні 2007 року. В ході попередньої перевірки, яка охоплювала вересень 2007 року, завищення позивачем валових доходів та податкових зобов'язань з ПДВ відповідачем не встановлено.

Крім цього, твердження позивача про те, що ним сформовано валові доходи та податкові зобовязання з ПДВ по даті фактичного надання результатів робіт не підтверджується оформленими належним чином первинними документами. Додані до позовної заяви акти приймання виконаних робіт не містять дат їх складання, дат прийняття (здачі) робіт, тому не можуть підтверджувати посилання позивача на те, що дата фактичного надання результатів робіт припала на вересень 2007 року.

Щодо податку з доходів фізичних осіб, відповідач зазначає: якщо протягом звітного року платник єдиного податку одержує доходи інші, ніж зазначені у Свідоцтві про сплату єдиного податку, то такі доходи підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб на загальних підставах за правилами та у порядку, встановленими Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення на позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази на підтвердження заперечень проти позову, просила в позовних вимогах відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини:

Позивачем подано до ДПІ у Сихівському районі м. Львова податкову декларацію з податку на прибуток за три квартали 2007 року від 09.11.2007 року, згідно якої задекларовано податкові зобовязання в сумі 1263,00 грн. та податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2007 року від 22.10.2007 року, згідно якої задекларовано податкові зобовязання в сумі 249,00 грн.

15.09.2009 року за результатами планової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2007 року по 31.03.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 31.03.2009 року ДПІ в Сихівському районі м. Львова складено акт № 2124/23-209/30993970.

Перевіркою встановлено:

- порушення п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3, п. 4.1. ст. 4, п.п. 7.3.1., п.п. 7.3.5. п. 7.3. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого встановлено заниження податкового зобовязання в сумі 167822,00 грн., а саме за 10-м 2007 року 146963,00 грн., за 4-м 2008 року 815,00 грн., за 1-м 2009 року 20044,00 грн.;

- порушення п. 4.1. ст. 4, п.п. 11.3.1. п. 11.3., п.п. 11.3.5. п. 11.3. ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого встановлено заниження податок на прибуток в сумі 183705,00 грн., а саме за 4-кв. 2007 року 174772,00 грн., за 1-кв. 2008 року 8933,00 грн.;

- порушення п. 7.1. ст. 7, п.п. 4.3.25. п. 4.3. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», не утримано та не перераховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 1500,00 грн.

Позивачем подано заперечення до акту перевірки, в якому позивач вказував про незгоду з даними зазначеними в акті перевірки, оскільки кошти отримані з бюджету оподаткував раніше по першій події виконання робіт. До заперечення позивачем подано докази на підтвердження виконання робіт.

23.09.2009 року відповідачем надано відповідь позивачу на вказані заперечення до акту перевірки, згідно якої перевіркою встановлено:

- порушення п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3, п. 4.1. ст. 4, п.п. 7.3.1., п.п. 7.3.5. п. 7.3. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого встановлено заниження податкового зобовязання в сумі 169551 грн., а саме за 10-м 2007 року 146963,00 грн., за 4-м 2008 року 845,00 грн., за 11-м 2008 року 1699,00 грн., за 1-м 2009 року 20044,00 грн.;

- порушення п. 4.1. ст. 4, п.п. 11.3.1. п. 11.3., п.п. 11.3.5. п. 11.3. ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого встановлено заниження податок на прибуток в сумі 183705,00 грн., а саме за 4-кв. 2007 року 174772,00 грн., за 1-кв. 2008 року 8933,00 грн.;

- порушення п. 7.1. ст. 7, п.п. 4.3.25. п. 4.3. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», не утримано та не перераховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 1500,00 грн.

28.09.2009 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення рішення № /0, яким визначено податкове зобовязання за платежем податок на прибуток, на суму 275557,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 183705,00 грн., штрафними (фінансовими санкціями) в сумі 91852,50 грн.

28.09.2009 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення рішення № /0, яким визначено податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість, на суму 254326,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 169551,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 84775,50 грн.

28.09.2009 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення рішення № 572461721/0, яким визначено податкове зобовязання, за платежем податок з доходів фізичних осіб, на суму 4500,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 1500,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3000,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 року за № 334/94-ВР із змінами і доповненнями, Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року за № 2181-ІІІ із змінами і доповненнями, Законом України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997 року із змінами і доповненнями, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»№ 996-XIV від 16.07.1999 року із змінами і доповненнями, Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 03.07.1998 року за N 727/98, КАС України.

Згідно п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно п.п. 11.3.1. п. 11.3. ст. 11 цього ж Закону, датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Згідно п.п. 11.3.5. п.11.3. ст.11 цього ж Закону, датою збільшення валового доходу в разі продажу товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку.

Згідно п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість», об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України

Згідно п. 4.1. ст. 4 цього ж Закону, база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Згідно п.п. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 цього ж Закону, датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно п.п. 7.3.5. п. 7.3. ст. 7 цього ж Закону, датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», цей ж Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності.

Згідно ст. 9 цього ж Закону України, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати, крім інших, такі обов'язкові реквізити - дату і місце складання.

Згідно п.п. 4.3.25. п. 4.3. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»дохід (прибуток), одержаний самозайнятою особою від здійснення нею підприємницької або незалежної професійної діяльності, якщо така особа обрала спеціальну (спрощену) систему оподаткування такого доходу (прибутку) відповідно до закону;

Згідно п. 7.1. ст. 7 цього ж Закону, ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4 цієї статті.

Згідно п. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Щодо податкового повідомлення рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова №/0 від 28.09.2009 року, яким визначено податкове зобовязання за платежем податок на прибуток, на суму 275557,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 183705,00 грн., штрафними (фінансовими санкціями) в сумі 91852,50 грн., судом не приймаються до уваги твердження позивача, про оподаткування коштів отриманих від Управління капітального будівництва Львівської міської ради за виконані у вересні 2007 року ремонтно - будівельні роботи, які позивач оподаткував по першій події за датою фактичного надання результатів робіт, оскільки не ґрунтуються на приписах законодавства. Датою збільшення валового доходу в разі продажу товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку.

Згідно п.п. 17.1.3., п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього ж Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф в даному випадку не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення прийняте ДПІ у Сихівському районі м. Львова № /0 від 28.09.2009 року, яким визначено податкове зобовязання за платежем податок на прибуток, на суму 275557,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 183705,00 грн., штрафними (фінансовими санкціями) в сумі 91852,50 грн. не підлягає скасуванню, оскільки судом встановлено порушення позивачем вимог п.4.1. ст.4, п.п. 11.3.1., п.п. 11.3.5. п.11.3. ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Щодо податкового повідомлення рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова №/0 від 28.09.2009 року, яким визначено податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість, на суму 254326,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 169551,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 84775,50 грн., судом не приймаються до уваги твердження позивача, про оподаткування коштів отриманих від Управління капітального будівництва Львівської міської ради за виконані у вересні 2007 року ремонтно - будівельні роботи, які позивач оподаткував по першій події за датою фактичного надання результатів робіт, оскільки не ґрунтуються на приписах законодавства. Датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку.

Згідно п.п. 17.1.3., п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього ж Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф в даному випадку не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення прийняте ДПІ у Сихівському районі м. Львова №/0 від 28.09.2009 року, яким визначено податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість, на суму 254326,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 169551,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 84775,50 грн., підлягає скасуванню частково, оскільки судом встановлено непідтвердження відповідачем при проведені перевірки обставин заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість в сумі 20044,00 грн., відтак вказане податкове повідомлення - рішення частині суми податкового зобовязання 30066,00 грн. (в тому числі: за основним платежем 20044,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 10022,00 грн.) є протиправним і підлягає скасуванню, в іншій частині цього ж податкового повідомлення рішення судом встановлено порушення позивачем вимог п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3, п.4.1. ст.4, п.п.7.3.1., п.п.7.3.5. п.7.3. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Щодо податкового повідомлення рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова № 572461721/0 від 28.09.2009 року, яким визначено податкове зобовязання, за платежем податок з доходів фізичних осіб, на суму 4500,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 1500,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3000,00 грн., судом не приймаються до уваги твердження відповідача, оскільки вичерпний перелік умов, дотримання яких є необхідним для застосування спрощеної системи оподаткування, встановлені пунктом 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва». Ці умови не обмежують суб'єкта малого підприємництва у виборі здійснюваних ним видів діяльності лише тими, що зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку чи в будь-якому іншому документі.

Отже, суб'єкт малого підприємництва має право займатися будь - якими видами підприємницької діяльності, за винятком тих, що не можуть здійснюватися з використанням спрощеної системи оподаткування в силу прямої законодавчої заборони.

Згідно п.п. 17.1.9., п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

Таким чином, податкове повідомлення - рішення прийняте ДПІ у Сихівському районі м. Львова № 572461721/0 від 28.09.2009 року, яким визначено податкове зобовязання, за платежем податок з доходів фізичних осіб, на суму 4500,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 1500,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3000,00 грн. в частині визначення суми податкового зобовязання за основним платежем, а також за штрафними санкціями підлягає скасуванню, оскільки судом встановлено відсутність порушення позивачем вимог п.п. 4.3.25. п.4.3. ст. 4, п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Вказана позиція по суті узгоджується із позицією ВАС України викладеною у листі № 1275/10/13-09 від 28.09.2009 року.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Твердження позивача про оподаткування коштів отриманих від Управління капітального будівництва Львівської міської ради за виконані у вересні 2007 року ремонтно - будівельні роботи, які позивач оподаткував по першій події за датою фактичного надання результатів робіт, не спростовує вищевказані порушення податкового законодавства. Крім цього, позивач не позбавлений звернутись до відповідача із заявами на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем лише в частині підтверджують під ставність позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням вимог ст. 162 КАС України податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова № /0 від 28.09.2009 року в частині суми податкового зобовязання 30066 грн. (в тому числі: за основним платежем 20044 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 10022 грн.), а також податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львові № 572461721/0 від 28.09.2009 року є протиправними і підлягають скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова № /0 від 28.09.2009 року в частині суми податкового зобовязання 30066 грн. (в тому числі: за основним платежем 20044 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 10022 грн.);

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львові № 572461721/0 від 28.09.2009 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Зубр ПП»(, м. Львів, вул. Заповітна, 1) 1,23 грн. судового збору.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі 25 травня 2010 року.

Головуючий суддя Гавдик З.В.

Суддя Карпяк О.О.

Суддя Мартинюк В.Я. Гавдик З.В.