Справа № 2-а-6686/11
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6686/11
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Дмитренко А. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ по обслуговуванню м.Білої Церкви УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 05.12.2011 року інспектором ДПС ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача визнано винним в порушенні ПДР та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він керуючи автомобілем НОМЕР_1 о 9 год.55 хв. рухався в крайній лівій смузі руху при вільних двох смугах, чим порушив вимоги п.п.11.2, 11.5 ПДР України, позивач вважає, що вимог ПДР він не порушував, а вказану постанову винесено з порушенням норм діючого законодавства, а тому позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача , визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адмінвідповідальності від 05.12.2011 року серії АІ1 № 204697.

В суді позивач повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідач до суду не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило, але відповідачем надано суду відеофайл, на якому зафіксовано рух автомобіля позивача 05.12.2011 року.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 05.12.2011 року інспектором ДПС ОСОБА_2 винесено постанову серії АІ1 № 204697 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ним п.п.11.2, 11.5 ПДР України, а саме за те, що він 05.12.2011 року о 9 год.55 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по бульвару 50 р.Перемоги в районі АЗС «ТНК» в м.Білій Церкві на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі без потреби, коли права була вільна, що слідує з копії вказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення та копії протоколу про адміністративне правопорушення.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

За п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАПУ передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як розяснено в п. 11.2 ПДР України, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

Відповідно до п.11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Як пояснив сам позивач, він дійсно 05.12.2011 року рухався на автомобілі ЗАЗ-Део по бульвару 50-річчя Перемоги в районі АЗС «ТНК», завчасно перестроївся і рухався у лівій смузі для руху, маючи намір виконати маневр розвороту та заїхати на АЗС, але в місці розвороту розташувався автомобіль екіпажу ДАІ, а тому він оцінивши розташування автомобілів, відмовився від повороту вліво.

Але в протоколі про адміністративне правопорушення позивач взагалі не вказав на те, що мав намір здійснювати маневр розвороту, хоча в протоколі він надав письмові пояснення.

Крім того, в позовній заяві позивач довільно трактує положення п.п.11.2, 11.5 ПДР України, тоді як цими пунктами чітко визначено правила розташування транспортних засобів на проїзній частині і передбачено випадки, коли дозволяється транспортним засобам виїзд на крайню ліву смугу для руху.

Позивач вказує також на те, що він дотримувався вимог п. 10.4 ПДР України, згідно якого перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі вїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Але в позовній заяві позивач не вказує на те, що він перед виконанням маневру завчасно подав сигнал покажчиком повороту, не видно цього і на відеофайлі, який оглядався судом, тоді як відповідно до п. 9.4. ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення. Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

З відеофайлу також вбачається, що права смуга для руху була вільною і жодних підстав для виїзду автомобіля позивача на ліву смугу для руху не було.

Відповідно до ст.251 КпАПУ доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даному випадку підставою для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є фіксування правопорушення в протоколі про адмінправопорушення, також інспектором ДПС проводилась відеозйомка за допомогою відеокамери CANON, яка використовувалася ним як допоміжний засіб фіксування правопорушення.

Як передбачено ст.245 КпАПУ, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАПУ передбачена відповідальність за порушення водіями правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КпАПУ.

За ст.293 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

А тому з врахуванням всього вищенаведеного суд вважає за необхідне позов залишити без задоволення, а винесену відповідачем постанову про притягнення позивача до адмінвідповідальності без змін.

Згідно з ч.2 ст.171-2 КАС України /в редакції Закону від 07.07.2010 року/ рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 245,251,280,293 КпАП України, п. п. 9.4, 10.4, 11.2, 11.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 /зі змінами/ , ст.ст.6,17,18, 71, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3