Справа № 125/2/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/2/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Єрмічова В.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

22 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокуратури Барського району в інтересах держави в особі Барського районного центру зайнятості на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом прокуратури Барського району в інтересах держави в особі Барського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 14 травня 2015 року провадження в адміністративній справі закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду І інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Під час судового засідання відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду І інстанції без змін.

Прокурор та представник позивача у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачу призначено допомогу по безробіттю на період з 15 листопада 2012 року по 04 жовтня 2013 року.

При запровадженні електронного обміну між службою зайнятості та податковою службою став відомий факт отримання доходу громадянином ОСОБА_2 в четвертому кварталі 2012 року від TOB «Гадячсир», що також підтверджено відповіддю № 4 від 20 травня 2014 року про період перебування у трудових відносинах на запит Барського районного центру зайнятості. В той же час, гр. ОСОБА_2 перебуваючи на обліку в службі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю перебував у трудових відносинах з TOB «Білогір'я молокопродукт», що підтверджено отриманням доходу в першому кварталі 2013 року при електронному обміні між службою зайнятості та податковою службою, а також підтверджено відповіддю № 351 від 27 травня 2014 року про період перебування у трудових відносинах на запит Барського районного центру зайнятості до підприємства.

Факт перебування у трудових відносинах та отримання доходу без повідомлення центру зайнятості впливає на умови та порядок виплати допомоги по безробіттю та наданню соціальних послуг відповідно до частин 2 та 3 статті 36 Закону України № 1533-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки особо була зайнятою.

У зв'язку з тим, що громадянином ОСОБА_2 не було дотримано вимог статті 36 Закону України № 1533-ІІІ, йому безпідставно нараховано та перераховано допомогу по безробіттю за період з 15 листопада 2012 року по 21 лютого 2013 року в сумі 8342 грн. 34 коп.

Суд І інстанції, закриваючи провадження в адміністративній справі, виходив з того, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, так як відповідач діяв не як суб'єкт владних повноважень, а як суб'єкт цивільних відносин.

Колегія суду не погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень на виконання повноважень якого подана заява до адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, яку виплачено позивачем на виконання управлінської функції в сфері загальнообов'язкового державного страхування на випадок безробіття.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Судом І інстанції не враховано, що ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України.

Згідно ст. 39 вказаного Закону спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на вказане вважає, що оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, звернувся з позовом до фізичної особи у випадку передбаченому спеціальним законом на виконання своїх владних управлінських функцій, тому такий спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу прокуратури Барського району в інтересах держави в особі Барського районного центру зайнятості задовольнити.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 14 травня 2015 року скасувати.

Справу направити до Барського районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 липня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П.

Драчук Т. О.