Справа № 2а-0870/6033/11
Суддя: Щербак Андрій Анатолійович
Дата ухвалення: 2011-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-0870/6033/11

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 року Справа № 2а-0870/6033/11

(10 год. 40 хв.)

Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Щербака А.А., при секретарі Сподінової А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду знаходиться зазначений адміністративний позов.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці з митної оцінки товару №112000006/2011/000410/1 від 10.03.2011 року та рішення Запорізької митниці про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом №07-02-09-24/4009 від 02.06.2011 року. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою від 29.08.2011 року за клопотанням представника позивача позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької митниці про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом №07-02-09-24/4009 від 02.06.2011 року залишено без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача оскаржене рішення винесено з порушенням норм чинного законодавства. В позові зазначено, що митний орган мав усі підстави упевнитися в дійсності задекларованої митної вартості товару за наявних документів (як первинно так і додатково наданих). Витребувавши весь перелік документів, передбачений у п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766, відповідач не зазначив, для підтвердження яких обставин затребуються додаткові документи. В спірному випадку відповідач скористався методом №3 визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, не дослідивши усі обставини, що впливають на рівень цін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду заперечення, викладені в письмовому вигляді. Пояснив, що під час здійснення контролю визначення митної вартості товару, заявленого за ВМД від 04.03.2011 року №112030000/2011/006397 були перевірені документи подані для підтвердження митної вартості товару, проаналізовано рівень митної вартості ідентичних та подібних товарів, у декларанта затребувані додаткові документи, які надані не були. Враховуючи зазначене, митницею було прийняте рішення щодо визначення митної вартості за методом 3.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

04 березня 2011 року позивачем для проведення митного оформлення поставленого товару до Запорізької митниці було подано вантажну митну декларацію №112030000/2011/006397, в якій зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.ст. 266, 267 МК України.

При поданні ВМД позивачем було надано наступні документи:

- ВМД, заявлена за контрактною вартістю № 112030000/2011/006397 від 04.03.2011 року;

- Декларація митної вартості-1 до ВМД № № 112030000/2011/006397 від 04.03.2011 року;

- Рахунки-фактури між попереднім продавцем «POLBILDING» Sp. z o.o. (Польща) та покупцем «Veraco Intertrading Ltd.» (Великобританія) № Р-043/18/2011 від 23.02.2011 року, № Р-043/17/2011 від 20.02.2011 року, № Р-043/16/2011 від 20.02.2011 року з вартістю коксу грубого кам’яновугільного доменного 303,00 дол. США за тонну;

- Висновки по контролю якості № PGL/TC/DEW/54A/11 від 23.02.2011 року, № PGL/TC/DEW/55A/11 від 24.02.2011 року, № PGL/TC/DEW/58A/11 від 01.03.2011 року на кокс грубий кам’яновугільний доменний для ВАТ «Запоріжсталь»;

- Сертифікати походження № PL/MF/AE 0032564 від 20.02.2011 року, № PL/MF/AE 0032566 від 23.02.2011 року;

- Комерційні акти № 1424/2011 від 20.02.2011 року, № 1509/2011 від 23.02.2011 року, № 1417/2011 від 20.02.2011 року;

- Лист технічного відділу ВАТ «Запоріжсталь» № 9-41/1094950 від 15.10.2010 року з роз’ясненням, що кокс не є ливарним, а також з описом технічного принципу використання коксу;

- Довідка про вартість б/н від 04.03.2011 року;

- Копії ВМД країни-відправника № MRN 11PL303030E0002819 та № MRN 11PL303030E0002800 від 20.02.2011 року, № MRN 11PL303030E0003096 від 23.02.2011 року;

- Лист фірми «Veraco Intertrading Ltd.» (Великобританія) № 37 від 23.02.2011 року.

04.03.2011 року для підтвердження митної вартості товару за № 1 відповідачем на зворотному боці ф. ДМВ-1 було зазначено необхідний перелік додаткових документів, а саме:

- Інформація зовнішньоторгових організацій про вартість товару та/або сировини;

- Відповідна бухгалтерська документація (бух. документи згідно яких товар було знято з обліку зі складу відправника товару);

- Договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

Також зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

10.03.2011 року представником позивача було зроблено на зворотному боці ф. ДМВ-1 наступний запис «На даний час іншого подати неможливо».

10.03.2011 року Запорізькою митницею було прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2011/000410/1за третім методом.

У якості обставин прийняття рішення зазначена відмова від подання декларантом додаткових документів. Метод № 1 неможливо застосувати у зв'язку з відмовою декларанта надати додаткові документи. Застосувати методу № 2 неможливо у зв'язку з відмінністю певних фізичних характеристик ст. 268 МКУ. При визначенні митної вартості застосована наявна у митного органу інформація про вартість операцій подібними товарами, які продаються на експорт в Україну і час експорту є максимально приближеним до нього (цінова база ЄАІС ДМСУ). ВМД № 112030000/1/966 від 12.01.2011.

14.03.2011 року позивач подав митну декларацію № 112030000/2011/007400.

Платіж з ПДВ за ВМД № 112030000/2011/007400 склав 703 763 грн. 38 коп., тобто на 192 355 грн. 18 коп. більше, ніж за попередньою ВМД.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, у відповідності до ст. 259 Митного Кодексу України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 260 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 262 МУ України передбачає, що митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Ст. 266 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Позивач при декларуванні товару визначив його митну вартість, виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту та специфікацій.

Відповідно до п. 7 «Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 20.12.2006, № 1766, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати:

зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього;

рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу;

банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом);

пакувальні листи;

копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було подано всі необхідні та належні документи, які дозволяли визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1).

Крім того, витребувавши документи, передбачені п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766, відповідач не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити.

Відповідачем порушено принцип послідовності застосування методів визначення митної вартості, що суперечить ст. 266 МК України, яка передбачає, що кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Таким чином, відповідачем не було доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товарів за третім методом, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Запорізької митниці з митної оцінки товарів №112000006/2011/000410/1 від 10.03.2011 року підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача усі судові витрати, то у відповідності до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці з митної оцінки товарів №112000006/2011/000410/1 від 10.03.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» судові витрати 3 гр. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України – з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення виготовлене 05 вересня 2011 року.

Суддя А.А. Щербак