Справа № 33867/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2011 р. справа № 2а-155/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Католікяна М.О.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

суддів Коршуна А.О., Панченко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року, постановлену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області, про зобов'язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и л а:

25.10.2010 р. позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області, в якому просила поновити пропущений строк звернення до суду та визнати бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з січня 2006 року по день розгляду справи в суді в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком неправомірною, зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 2006 року по день розгляду справи та забезпечити її виплату і розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що має статус дитини війни, тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб, і на підставі ст.6 зазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. При вирішенні питання про нарахування вказаної доплати до пенсії позивачу відповідач керувався положеннями нормативних актів що на підставі Рішень Конституційного Суду України були визнані неконституційними, а тому застосуванню не підлягали.

Ухвалою судді Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2010 р., при вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі у задоволені клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено, адміністративний позов залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції застосовано норми ч. 1 ч. 2 ст. 99 КАС України, відповідно до яких для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач вважає, що законні права порушуються і на теперішній час, тому суд неправомірно застосував норму процесуального права, а саме ст. 99 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності зі ст. 100 КАС України у редакції, чинній з 30.07.2010 р., адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з того, що строк звернення до суду з адміністративним позовом у спірних правовідносинах визначено ст. 99 КАС України.

В той же час, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст та обсяг заявлених вимог. Так, позивач просив поновити порушені права на отримання підвищення до пенсії з 2006 року по день постановлення судового рішення. На заявлені позовні вимоги суд першої інстанції не звернув та безпідставно залишив без розгляду і позовні вимоги, які заявлено в межах строків, які визначено ст. 99 КАС України.

З огляду на викладене з урахуванням часу звернення позивача з позовом до суду (25.10.2010 р.) колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити матеріали справи для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі до того ж суду.

Керуючись ст. 197, п. 6 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 202, 205, 206 КАС України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року скасувати, а матеріали справи за позовом ОСОБА_1 направити для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі до того ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко