Справа № 30566/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2011 р.справа № 2-1414/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання: Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі міста Дніпропетровська

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2010 року у справі за позовом прокурора Самарського району м.Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі міста Дніпропетровська, третьої особи Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про зобовязання здійснити перерахунок та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року прокурор Самарського району м.Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі міста Дніпропетровська, третьої особи Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, відповідно до якого, з урахуванням уточнених вимог (а.с. 45-47) просив визнати дії відповідача щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправними та зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі міста Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне грошове утримання судді у відставці відповідно до статті 43 Закону України «Про статус суддів»з урахуванням підвищення заробітної плати працюючих суддів, а саме з розміру заробітної плати 5702.81 грн., починаючи з 22 травня 2008 року.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2010 року позовні вимоги прокурора Самарського району м.Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі міста Дніпропетровська подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26.08. 2010 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог позивача.

На обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, шо у звязку з прийняттям Конституційним судом України рішення від 22.05.2008 року та поновленням дії абзацу третього пункту першого постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про статус суддів»та визнання неконституційним змін, внесених до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів», управління Пенсійного Фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська не є належним органом, який повинен призначати, виплачувати та здійснювати перерахунки щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Крім того апелянт зазначав, що ОСОБА_1 за перерахунком пенсії звернулась тільки у 2010 році, а на їх рахунок після 22 травня 2008 року і по теперішній час кошти для виплати довічного грошового утримання саме у такому розмірі, як вона просить не надходили.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний перегляд даної справи проводиться за нормами КАС України з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами»від 18 лютого 2010 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин, Рішення Конституційного суду України від 09 вересня 2009 року № 19-рп/2010, положень, викладених у листі Вищого адміністративного суду України № 1425/11/13-10 від 13.10.2010 року та відповідно до Закону України «Про внесення змін до розділу Х11 «Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів»щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, який набрав чинності 30.12.2010 року.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 22 червня 1987 року ОСОБА_1 знаходиться на пенсії із призначенням довічного грошового утримання у розмірі 80 % заробітної плати судді, що працює на відповідній посаді на цей час, та з січня 2007 року перебуває на обліку у відповідача де й отримує щомісячне грошове утримання.

При апеляційному перегляді оскаржуваної постанови суду першої інстанції за апеляційною скаргою відповідача, колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повязаного з підвищення заробітної плати працюючим суддям.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора Самарського району м.Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що дії відповідача щодо відмови провести позивачці перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повязаного з підвищення заробітної плати працюючим суддям на підставі наданої довідки про заробітну плату, є протиправними , оскільки вони не узгоджуються з положеннями абзацу третього пункту першого Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про статус суддів», дія якого відновлена рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року та у зв»зку з визнанням неконституційними змін, внесених до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів»у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, а відновлення порушених прав необхідно здійснити шляхом зобовязання відповідача здійснити відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та забезпечити його виплату .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. та вважає за необхідне зазначити і наступне.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2007 18.06.2007 року, щомісячне довічне грошове утримання судді - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України, Законом України «Про статус суддів».

Порядок і умови оплати праці суддів та виплати суддям довічного грошового утримання встановлює спеціальний закон - Закон України «Про статус суддів», згідно якого щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці визначається у відсотковому розмірі заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, і, згідно до ст.44 цього Закону, складається з посадового окладу, премії, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок (ст. 43 Закону «Про статус суддів»).

Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України від 15.12.1992 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» з доповненнями, внесеними постановами Верховної Ради України від 06.05.1993 року та від 24.02.1994 року, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що в разі зміни заробітної плати працюючих суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється, виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано неконституційними положення пункту 63 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо зміни існуючого порядку виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Приймаючи вказане рішення, Конституційний суд України виходив з того, що виключення Законом абзацу третього пункту 1 зазначеної Постанови Верховної Ради України і встановлення, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці переглядається в разі зміни заробітної плати працюючого судді, виходячи з її нового розміру, означає скасування на 2008 рік існуючого порядку призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям і звужує зміст і обсяг права судді, яке він мав, та обмежує його конституційні гарантії незалежності. Тому в цій частині положення пункту 63 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" не узгоджується зі статтею 22, частиною першою статті 126 Конституції України.

Зміна існуючого порядку виплати щомісячного довічного грошового утримання суперечить Конституції України, оскільки видатки на утримання суддів, які передбачені у Державному бюджеті України, відповідно до частини другої статті 95 та частини першої статті 130 Конституції України повинні передбачати і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, що безпосередньо стосується реалізації положення частини першої статті 130 Конституції України щодо забезпечення державою фінансування судів та створення належних умов для їх функціонування. Такі правові позиції висловлював Конституційний Суд України у рішеннях від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини) і від 18 червня 2007 року N 4-рп/2007 (абзаци четвертий, п'ятий, шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини).

Отже, відмовляючи в здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у зв'язку із зміною заробітною платою працюючого судді відповідач діяв неправомірно.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

З урахуванням того, що з 22.05.2008 року відновлена дія абз.3 п.1 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що саме з цього періоду відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та проводити виплати щомісячного грошового утримання в розмірах, встановлених зазначеною Постановою, виходячи із довідки про заробітну плату, виданої ТУ ДСА у Дніпропетровській області.

За таких обставин висновки суду першої інстанції щодо зобовязання відповідача здійснити такий перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 22 травня 2008 року є вірним.

Оскільки встановлено протиправність дій відповідача щодо відмови провести позивачці перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повязаного з підвищення заробітної плати працюючим суддям на підставі наданої апеляційним судом Дніпропетровської області довідки про заробітну плату, то у відповідності до ст.. 162 КАС України, поновлення порушених прав необхідно здійснити шляхом зобов»язання відповідача провести відповідний перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, забезпечивши його виплату.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він не є належним відповідачем у даній справі та на те, що позивач не зверталась до Управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із нового розміру заробітної плати працюючого судді, та на відсутність коштів для виплати довічного грошового утримання судді у розмірі, про який вона просить, визнаються колегією суддів безпідставними та такими, що спростовуються вищенаведеними доказами, у тому числі і пояснененнями відповідача про те, що ними станом на теперішній час проводяться призначення та відповідні виплати раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, застосуванню підлягають вищевказані Закон України «Про статус суддів», та постанова Верховної Ради України від 15.12.1992 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів»у редакції. Чинній на час виникнення спірних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі міста Дніпропетровська залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим