Справа № 2-а-4115/11
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4115/11
П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Дмитренко А. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області про скасування рішення та зобов`язання відповідача провести відшкодування шкоди,-тест

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є військовим пенсіонером, за серпень 2011 року він одержав пенсію у значно меншому розмірі від тієї, яку отримував раніше, на його звернення до відповідача він отримав відповідь про те, що за період з 01.01.2007 року по 01.07.2010 року у нього виникла переплата пенсії в розмірі 10985 грн. в зв`язку з тим, що він одержував до пенсії надбавку на непрацездатного члена сім`ї в той час, коли є зареєстрованим як фізична особа-підприємець, за рішенням ГУ ПФУ в Київській області ця переплата утримується з його пенсії в розмірі 20% суми пенсії щомісячно, позивач вважає дане рішення відповідача протиправним, оскільки з його боку не допущено жодних зловживань, він був зареєстрований як фізична особа-підприємець у встановленому законом порядку, щороку здавав звіти до УПФУ в Білоцерківському районі у відділ персоніфікації, він вважає, що саме з вини посадових осіб відповідача, які зобов`язані використовувати відомості системи персоніфікованого обліку для перевірки правильності нарахування пенсій, виникла вказана переплата, оскільки факт отримання ним надбавки на непрацездатного члена сім`ї можна було виявити значно раніше. Позивач просив суд визнати нечинним та скасувати рішення відповідача щодо утримання з нього 20% суми пенсії, яка таке, що прийнято безпідставно та у спосіб, який не передбачений Конституцією та законами України; зобов`язати стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, а саме сум пенсій, які вже були стягнуті.

В суді позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що пенсія позивачу була призначена в 2000 році Київським облвійськкоматом, з 01.01.2007 року функції з призначення та виплати пенсій військовим пенсіонерам передано до ГУ ПФУ у Київській області, до пенсії позивача на підставі його заяви було встановлено надбавку на непрацездатну дитину віком до 18 років, як непрацюючому пенсіонеру, при цьому позивач взяв на себе зобов`язання повідомляти орган, що призначає та виплачує пенсію, про своє працевлаштування, що ним не було виконано, за період з 01.01.2007 року по 31.07.2010 року виникла переплата пенсії, а тому відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про погашення переплати шляхом відрахувань у розмірі 20% суми пенсії щомісячно, як вказане рішення, так і дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення цього позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачу з 14.06.2000 року Київським обласним військовим комісаріатом призначено пенсію за вислугу років з врахуванням надбавки до пенсії на 1-го утриманця, а саме: дочку Владу 1992 року народження, що стверджується копією пенсійного посвідчення позивача, копією розрахунку пенсії із пенсійної справи позивача, яка оглядалася судом.

З 01.01.2007 року відповідно до ст..99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постанови КМ України від 02.11.2006 року за № 1522 «Про передачу органам пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» Пенсійному Фонду України передано функції з призначення та виплати пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян.

А тому з 01.01.2007 року пенсійну справу позивача було передано до Головного управління ПФУ в Київській області і виплата йому пенсії проводиться відповідачем, позивач одержує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В судовому засіданні також встановлено, що позивач з 29.08.2000 року і по даний час зареєстрований як фізична особа-підприємець, що вбачається з копії його заяви до УПФУ у Білоцерківському районі про реєстрацію його як фізичної особи-підприємця, не заперечується в суді позивачем.

Як вбачається з відповіді відповідача від 29.09.2011 року на звернення позивача в матеріалах справи, ті обставини, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, було виявлено відповідачем в 2010 році при перевірці матеріалів пенсійної справи шляхом співставлення з наявною інформацією даних персоніфікованого обліку .

В зв`язку з тим, що позивач за період з 01.01.2007 року по 31.07.2010 року отримував надбавку на непрацездатного члена сім`ї, то утворилась переплата пенсії за цей період в розмірі 10985 грн., розрахунок переплати знаходиться в матеріалах даної справи, позивачем не оспорюється.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» надбавка до пенсії за вислугу років на непрацездатних членів сім`ї, які перебувають на утриманні пенсіонера, призначається тільки непрацюючим пенсіонерам.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до роботи.

А згідно зі ст.1 цього Закону, в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві.

Отже, з врахуванням наведеного вище, позивач з 2000 року як фізична особа-підприємець, належить до категорії зайнятого населення, тобто, вважається працюючим, а тому згідно з нормами пенсійного законодавства права на надбавку до пенсії на непрацездатного члена сім`ї він не мав з моменту реєстрації його як фізичної особи-підприємця.

Згідно зі ст..60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилалася на те, що позивач не повідомив ні Київський облвійськкомат, ні ГУ ПФУ у Київській області про те, що він займається підприємницькою діяльністю, що є зловживанням з його боку і підставою для стягнення з нього суми переплаченої пенсії.

Так, обов`язок повідомляти органи пенсійного забезпечення про обставини, що призводять до зміни розміру пенсії, прямо передбачений нормами Закону, на що вказано вище, а неповідомлення про ці обставини, що призвело до переплати пенсії, вважається зловживанням з боку пенсіонера, яке є підставою для стягнення переплати пенсії на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

В матеріалах пенсійної справи позивача відсутні будь-які відомості про те, що він є зареєстрованим як фізична особа- підприємець, тоді як у заяві про призначення пенсії позивач сам вказував на те, що зобов`язується повідомляти пенсійне відідлення військкомату про працевлаштування, що слідує з копії цієї заяви від 27.06.2000 року.

Отже, суд вважає, що позивач не виконав обов`язку щодо повідомлення органу, який призначає пенсію, про своє працевлаштування, а тому йому постійно виплачувалася надбавка до пенсії на непрацездатного члена сім`ї, що і призвело до виникнення вказаної в постанові суми переплати.

Судом не приймається до уваги наданий позивачем лист Білоцерківського військкомату від 21.11.2001 року, в якому йому пропонувалося надати відповідні документи про його працевлаштування, оскільки цим не підтверджується той факт, що позивачем такі документи військкомату були надані.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що всі дані про нього занесено до системи персоніфікованого обліку, а відомості, що містяться у цій системі, посадові особи відповідача повинні використовувати для визначення права для застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат, що ними не було виконано.

Але суд приходить до висновку, що факт занесення відомостей про позивача до системи персоніфікованого обліку УПФУ у Білоцерківському районі, не звільняє його від обов`язку своєчасно повідомити орган, який призначає пенсію, про своє працевлаштування чи про інші обставини, які впливають на зміну розміру пенсії.

Крім того, УПФУ у Білоцерківському районі як самостійна юридична особа, не зобов`язане згідно діючого законодавства надавати відомості персоніфікованого обліку до управління пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб ГУ ПФУ у Київській області.

Таким чином, суд вважає, що переплата пенсії позивача дійсно виникла внаслідок зловживань з його боку, а тому відповідачем в межах його повноважень було прийнято рішення за № 740 від 21.07.2011 року щодо утримання суми переплати, яка становить 10895 грн., що стверджується копієї цього рішення.

Як передбачено ст.59 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому в ст.50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

А відповідно до ст.50 вказаного Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Як було встановлено судом, з пенсії позивача на підставі наведеного вище рішення ГУ ПФУ у Київській області на погашення переплати відраховується по 20% суми пенсії щомісячно.

Проаналізувавши всі надані докази, враховуючи вищенаведене, суд вважає позов необгрунтованим і відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.16, 59,60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст..99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», постановою КМ України від 02.11.2006 року за № 1522 «Про передачу органам пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», ст.ст.6,17, 158-163,167,185,186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. М. Дмитренко