Справа № 22489/10
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2011 р.

справа № 2а-6478/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Коршуна А.О. Католікяна М.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Запорізького транспортного прокурора Запорізької області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2010 року в адміністративній справі № 2а-6478/10/0870

за позовом Запорізького транспортного прокурора Запорізької області

до державного підприємства «Бердянський морський торгівельний порт»

третя особа –товариство з обмеженою відповідальністю «Почерк»

про визнання незаконним та скасування пункту розпорядження,

встановила:

Запорізькій транспортний прокурор Запорізької області звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Бердянській морській торговельний порт», в якому просив визнати незаконним та скасувати п. 1. р. 1 розпорядження ДП «Бердянський морський торговельний порт»№ 10 від 16.04.2010 року «Про упорядкування відносин з власниками риболовних суден, працюючих в порту без укладання договору».

Запорізькій окружний адміністративний суд своєю ухвалою від 20 серпня 2010 року відмовив у відкриття провадження в справі. Своє рішення суд обґрунтував тим, що відповідач, видавши спірне розпорядження № 10 від 16.04.2010 року, здійснював організаційно-розпорядчі функції, пов’язані із внутрішньогосподарською діяльністю підприємства, тобто оскаржуваний пункт розпорядження не породжує публічно-правових відносин, однією із сторін яких має бути суб’єкт владних повноважень, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного провадження. Крім того, суд роз’яснив, що з огляду на суб’єктний склад учасників, справа має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, прокурор оскаржив її в апеляційному порядку та посилався в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно не взято до уваги, що звернення прокурора спрямовано на реалізацію права, передбаченого ч. 4 ст. 21 Закону України «Про прокуратуру», а саме –звернення до суду в разу відхилення протесту або ухилення від його розгляду. Оскільки відповідачем в справі було відхилено протест прокурора, він таким право скористався та звернувся до суду з адміністративним позовом.

Апелянт зазначає, що відповідно до ст. 121-123 Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України відноситься до інших державних органів, а прокурор є посадовою особою органу прокуратури України і у спірних правовідносинах є позивачем. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що начальник державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт»не є суб’єктом владних повноважень, а видане ним розпорядження не є нормативним документом у сфері публічно-правових відносин. Вважає, що оскарження розпорядження повинно здійснюватися в порядку господарського судочинства. Також вказує на те, що фактично прокурор звернувся до суду за скаргою ТОВ «Почерк», яке зазначено в позові в якості третьої особи, що, на думку відповідача, суперечить припису ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру». Вважає, що звернення прокурора до адміністративного суду з позовною заявою в інтересах господарюючих суб’єктів з питань, що не торкаються загальнодержавних інтересів, виходить за межи його повноважень.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, представники сторін не з’явилися. Відповідно до ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала –скасуванню з направленням справи для продовження розгляду виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура здійснює прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів, в тому числі, підприємствами, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності та посадовими особами.

Пунктом 5 частини 2 статті 17 КАС України спори за зверненнями суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією і законами України, віднесені до юрисдикції адміністративних судів

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про прокуратуру», протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Згідно ст. 121-123 Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України відноситься до інших державних органів, а прокурор є посадовою особою такого органу. Предметна підсудність справ за участю прокурора визначена ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Правову позицію з приводу підсудності справ за позовами прокурора, який звертається до суду відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 21 Закону України «Про прокуратуру», висловив в постанові Пленуму № 2 від 06.03.2008 року Вищий адміністративний суд України, де зазначив, що прокурор в цьому випадку в адміністративній справі є позивачем і не повинен визначати орган чи особу, в інтересах якої він звертається до суду з позовною заявою.

Крім того, під час вирішення питання про відкриття провадження в справі, суд першої інстанції не повинен був з’ясовувати обставини справи поза межами судового розгляду, а мав прийняти до уваги, що спірними в даному випадку є правовідносини між прокурором - як позивачем у справі, та відповідачем –Бердянським морським торговельним портом, яким відхилено протест прокурора. Ці правовідносини знаходяться в публічно-правовій сфері та за своїм суб’єктним складом підпадають під ознаки адміністративних. Правовідносини між відповідачем та третьою особою суд мав дослідити під час судового розгляду справи та надати їм відповідну правову оцінку.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції прийняв помилкове процесуальне рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись п.3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Запорізького транспортного прокурора Запорізької області задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного суду від 20 серпня 2010 року в справі № 2а-6478/10/0870 скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили из моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: М.О. Католікян