Справа № 826/17136/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 липня 2015 року № 826/17136/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекнш Груп»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
проскасування податкового повідомлення - рішення,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекнш Груп» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.08.2013р. №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2013 року у справі № 826/17136/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Колекшн Груп" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України 15 січня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2015 року справу прийнято до провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність податкового повідомлення - рішення від 22.08.2013р. №.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято правомірно.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва ДПС проведено перевірку ТОВ «Кредит Колекнш Груп» за результатами якої 29.04.2013р. складено Акт №425/22.5/34045919 про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010р. по 31.12.2012р. (далі по тексту - Акт перевірки).

Висновки Акта перевірки про порушення податкового законодавства зроблені у зв'язку з наступними епізодами порушень: 1) підприємством у 4 кварталі 2010 року включено до складу валових витрат суму 3 438 064,00грн. з надання послуг по виготовленню бланків, конвертів та адресної розсилки листів боржникам, які не підтверджені відповідними первинним документами, складання і зберігання яких передбачено чинним законодавством, які доводять пов'язаність послуг з господарською діяльністю підприємства, зокрема в наданих актах виконаних робіт відсутня будь-яка інформація стосовно направлених листів на адресу боржників, яка б підтверджувала понесенні витрати; 2) підприємством завищено валові витрати на суму нарахованих відсотків по отриманих кредитах для придбання портфелю заборгованості по договорах факторингу за 4 квартал 2010 року та І квартал 2011 року на загальну суму 3 959 500,00грн., за 2-4 квартали 2011 року, 1-4 квартали 2012 року на загальну суму 25 024 787,00грн.; 3) ТОВ "Кредит Колекшн Груп" завищено витрати по операціям з виготовлення бланків та конвертів з логотипом товариства по договорам, укладеним із ТОВ "Вестлінг Альянс", у зв'язку з не підтвердженням реальності господарських операцій.

Актом перевірки встановлено порушення:

1) п.1.32 ст.1, п.5.1, пп. 5.3.9 п. 5.3, п.п.5.5.1, п.п. 5.5.2 п. 5.5 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств» та пп. 14.1.27.пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п. 138.2, пп.138.10.5. п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, встановлено його заниження всього у сумі 151000 грн., у тому числі за І квартал 2011 року в сумі 151000 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 30 007 080 грн., в тому числі по періодах: за IV кв. 2010 року в сумі 6065929 грн.; за І квартал 2011 року в сумі 727635 грн., за II кв. 2011 року в сумі 2715930 грн.; за III кв. 2011 року в сумі 3128609 грн., за IV кв. 2011 року в сумі 4031381 грн. (дані збитки за період з 4 кв. 2010 по І кв. 2012 року в подальшому враховувалися у розмірі 25%, що становить 4167371 грн.), за І кв. 2012 року в сумі 4525365 грн., за II кв. 2012 року в сумі 5285558 грн., за III кв. 2012 року в сумі 6851353 грн., за IV кв. 2012 року в сумі 9177433 грн.;

2) п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в наслідок чого встановлено заниження сплати податку на додану вартість в сумі 281 985 грн., в тому числі за серпень 2011 року в сумі 1801 грн., вересень 2011 року в сумі 16695 грн., за червень 2012 року в сумі 70 671грн.; за липень 2012 року в сумі 65 051грн.; за серпень 2012 року в сумі 17 984 грн.; за вересень 2012 року в сумі 24 372 грн.; за жовтень 2012 року в сумі 53 945 грн.; за листопад 2012 року в сумі 31 466 грн. та завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд.24 Декларації) за лютий 2011 року в сумі 18496 грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 03.06.2013р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 30 007 080грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи підтверджують, що за перевіряємий період ТОВ "Кредит Колекшн Груп", як замовником укладено з виконавцями - ТОВ "Елаком Інвест", ТОВ "Фаворит-ЛМ", ТОВ "Торгівельно-промислова компанія "Салтіс" та ТОВ "Художньо-рекламне агентство "Артмодерн", договори про надання послуг з адресної розсилки від 25 жовтня 2010 року №2010.10/25, від 04 жовтня 2010 року №2010.4410/4, від 11 жовтня 2010 року №2010.10/11, від 15 листопада 2010 року №2010.11/15, від 22 листопада 2010 року №2010.11/22, від 01 грудня 2010 року №2010.12/01, від 07 грудня 2010 року №2010.12/07, від 14 грудня 2010 року №2010.12/14, відповідно.

За умовами вказаних договорів виконавці виконують наступні роботи з виготовлення комплектів розсилки (конверт + листівка) та адресної розсилки комплектів.

Відповідно до актів про виконані роботи, що датовані жовтнем-груднем 2010 року, виконавцями виконано роботи з виготовлення комплектів розсилки та адресної розсилки таких комплектів у кількості 627 979 штук, загальною вартістю 3 448 106,39грн. (з урахуванням податку на додану вартість та податку з реклами).

Виконавці виписали позивачу податкові накладні протягом жовтня-грудня 2010 року на загальну суму 3 448 106,39грн.

07 серпня 2012 року, 14 серпня 2012 року, 16 жовтня 2012 року, 29 жовтня 2012 року, 30 листопада 2012 року, 10 грудня 2012 року між ТОВ "Кредит Колекшн Груп" (замовник) та ТОВ "Вестлінг Альянс" (виконавець) укладено договори про надання поліграфічних послуг, згідно яких виконавець виконує роботи з витоплення комплектів розсилки (конверт + листівка).

Відповідно до актів про виконані роботи та податкових накладних, що датовані серпнем-груднем 2012 року, виконавцем виконано роботи з виготовлення комплектів розсилки у кількості 1 459 512 штук, загальною вартістю 3 283 902,00грн. (з урахуванням податку на додану вартість).

Оплата за поставлені роботи здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують копії виписок банку, долучені до матеріалів справи.

У письмовому поясненні від 27 листопада 2013 року позивач зазначив, що витрати по взаємовідносинам з ТОВ "Елаком Інвест", ТОВ "Фаворит-ЛМ", ТОВ "Торгівельно-промислова компанія "Салтіс", ТОВ "Художньо-рекламне агентство "Артмодерн" та ТОВ "Вестлінг Альянс" по виконанню робіт з виготовлення комплектів розсилки та адресної розсилки таких комплектів пов'язані із господарською діяльністю ТОВ "Кредит Колекшн Груп", а саме: з метою реалізації отриманих на підставі договорів факторингу прав кредитора у позивача виникає зобов'язання щодо направлення боржникам письмових повідомлень-претензій, якими боржники інформуються про особу нового кредитора та обов'язок виконання грошових зобов'язань на користь нового кредитора, у зв'язку з чим виникла необхідність у виготовленні бланків та конвертів, за допомогою яких формуються та надсилаються відповідні претензії.

На підтвердження реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних робіт в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивач надав суду копії господарських договорів, актів про виконані роботи та податкових накладних по відносинам із ТОВ "Елаком Інвест", ТОВ "Фаворит-ЛМ", ТОВ "Торгівельно-промислова компанія "Салтіс", ТОВ "Художньо-рекламне агентство "Артмодерн" та ТОВ "Вестлінг Альянс" та зразки конвертів і бланків.

Відповідно до п. п. 5.3.9. п. 5.3.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, господарські операції, оплати за якими можуть бути включені до складу валових витрат повинні бути:

1) фактично здійснені;

2) підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. №742/11/13-11 дотримання вищевказаних вимог встановлюється шляхом дослідження:

1. руху активів у процесі здійснення господарської операції;

2. установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції;

3. установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

Судом встановлено, що ТОВ «Кредит Колекшн Груп» є фінансовою компанією, яка згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та додатку до свідоцтва наділена правом здійснювати діяльність з надання фінансової послуги факторингу. Згідно п.1.4. Положення про внесення інформації щодо фінансових компаній до Державного реєстру фінансових установ та встановлення вимог до облікової та реєструючої системи фінансових компаній, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 152 від 5 грудня 2003 р., фінансові компанії надають виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, а також ті, надання яких можливе лише за умови отримання відповідних ліцензій/дозволів органів державної влади, що здійснюють державне регулювання відповідних ринків фінансових послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України при факторингу боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Отже здійснюючи свою виключну господарську діяльність з надання послуги факторингу ТОВ «Кредит Колекшн Груп», згідно ст. 1082 ЦК України, зобов'язане письмово повідомляти боржників про відступлення вимоги та визначати в повідомленні вимогу та фактора, у зв'язку з чим необхідним є виготовлення повідомлень, конвертів та адресної розсилки листів боржникам, що здійснюється шляхом укладення відповідних договорів, копії яких наявні в матеріалах справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати по взаємовідносинам з ТОВ "Елаком Інвест", ТОВ "Фаворит-ЛМ", ТОВ "Торгівельно-промислова компанія "Салтіс", ТОВ "Художньо-рекламне агентство "Артмодерн" та ТОВ "Вестлінг Альянс" по виконанню робіт з виготовлення комплектів розсилки та адресної розсилки таких комплектів пов'язані із господарською діяльністю ТОВ "Кредит Колекшн Груп".

Крім того, матеріалами справи підтверджено факт надання контрагентами позивача послуг з виготовлення бланків, конвертів та адресної розсилки листів.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Аналогічні норми стосовно порядку формування валових витрат містить і Податковий кодекс України.

Так, підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

При цьому формальна наявність у покупця первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду не є безумовною підставою формування витрат, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій та придбання товарів/послуг з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.

Стосовно другого епізоду порушення, встановлено в Акті перевірки, суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено в Акті перевірки та не заперечується сторонами, ТОВ "Кредит Колекшн Груп" за перевірений період за кредитним договорами та договором позики отримувало від ПАТ "АК "Промислово-інвестиційний банк" та компаній-нерезидентів Вінрейд Інвестментс Лімітед і Говет Трейдінг Лімітед грошові кошти.

До складу валових витрат за 4 квартал 2010 року та І квартал 2011 року, та до складу витрат за 2-4 квартали 2011 року та 1-4 квартали 2012 року позивач відносив суми нарахованих відсотків за кредитними договорами, усього на суму 28 984 287,00грн.; при цьому одна частина сум нарахованих відсотків до складу валових витрат відносилась на підставі норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", інша - на підставі норм Податкового кодексу України.

Згідно підпункту 5.5.1 пункту 5.5 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

У свою чергу господарська діяльність, згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 138.10.5 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

Згідно пункту 141.1 статті 141 Податкового кодексу України визначено, що до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що необхідною умовою для можливості віднесення до складу валових витрат/витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, витрат, що пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями, є їх здійснення для провадження (ведення) господарської діяльності платника податку, що спрямована на отримання доходу.

Суд встановив, що згідно умов кредитних договорів та договору позики цільове призначення кредиту - поповнення обігових коштів та здійснення капітальних вкладень, придбання майнових прав за договорами факторингу.

Судом встановлено, що позивач є фінансовою компанією, яка наділена правом здійснювати виключну діяльність з надання фінансової послуги факторингу.

Матеріалами справи підтверджується, що витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за кредитними договорами, здійснювались для ведення господарської діяльності ТОВ "Кредит Колекшн Груп" у сфері факторингу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ "Кредит Колекшн Груп" правомірно відносило до складу валових витрат та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, суми нарахованих відсотків за кредитними договорами.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення від 22.08.2013р. № є протиправним у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 458,80грн. з Державного бюджету України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекнш Груп» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22.08.2013р. №.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекнш Груп» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 458,80грн. (чотириста п'ятдесят вісім гривень, 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України , шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко