Справа № 607/11803/15-а
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2015 Справа №607/11803/15-а

16 год. 10 хв. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07 липня 2015 року пред'явила до суду адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії, протиправними, та зобовязання здійснити перерахунок пенсії. Обґрунтовує позов тим, що Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі їй призначена пенсія як державному службовцю в розмірі 90 % від посадового окладу відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, проте в порушення вимог зазначеної норми закону, а також ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення працівниками Пенсійного фонду до заробітку для обчислення пенсії не було включено сум отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, як видів оплати праці, на які нараховувався збір на загальне обовязкове державне пенсійне страхування та які є складовою заробітної плати. Дізнавшись про порушення свого права, 17 червня 2015 року вона звернулася до відповідача про здійснення їй відповідного перерахунку з її заробітку з урахуванням індексації, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги. Однак листом № 190/с-11 Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі 25 червня 2015 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено з тих підстав, що зазначені виплати не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії. З цих підстав позивач просила зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі перерахувати їй пенсію, виходячи з 90 % розміру заробітної плати, як державному службовцю, з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації грошових доходів громадян.

В подальшому позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву, згідно з якою уточнила позовні вимоги, просила визнати дії, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії, протиправними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням зазначених вимог закону, починаючи з 07 січня 2015 року.

Ухвалою судді від 09 липня 2015 року відкрито скорочене провадження у вказаній адміністративній справі.

20 липня 2015 року від Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі надійшло заперечення на позов, за результатами розгляду якого суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення, оскільки:

З 01 квітня 2010 року позивачу ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі призначено пенсію як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу в розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати.

17 червня 2015 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, згідно з матеріалами пенсійної справи.

Листом № 190/с-11 Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі від 25 червня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги, допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, оскільки вони не є складовою заробітної плати для обчислення пенсії згідно зі ст.33 Закону України Про державну службу.

Згідно з виданою 15 червня 2015 року Головним управлінням державної казначейської служби України в місті Тернополі довідкою № 13/28 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, до заробітної плати позивача за період із квітня 2008 року по березень 2010 року входили надбавки, доплати, премії та інші виплати. До інших виплат входили: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

З поданих представником відповідача заперечень слідує, що суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати не включені до розміру заробітної плати ОСОБА_1, з якої їй призначено пенсію. Проте таке невключення відповідач вважає правомірним, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України Про державну службу щорічна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії. Крім того, відповідно до ст. 37 цього закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати.

Перевіряючи достовірність доводів представника відповідача про відсутність законних підстав проведення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням індексації, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги, суд виходить із таких обставин:

Згідно зі ст. 37 Закону України Про державну службу (далі Закон №3723) пенсія державним службовця призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно з ч.2 ст. 33 того ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст. 33 Закону № 3723 встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 Про порядок виплати винагороди за вислугу років службовим особам Державної податкової адміністрації України та місцевих державних податкових адміністрацій, які мають спеціальні звання розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Винагорода за вислугу років враховується при обчисленні середнього заробітку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України Про державну службу враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Відповідно до ст.37-1 Закону № 3723 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР Про оплату праці (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Згідно зі ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про оплату праці та Наказу Державного комітету статистики України № 5 Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та стаття 66 Закону України Про пенсійне забезпечення, натомість відповідачем застосовані положення Законів України Про державну службу та Про оплату праці, норми яких є загальними.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що індексація заробітної плати, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога входить до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, отже ці виплати необхідно включати в заробітну плату для призначення пенсії.

Верховний Суд України в своїй правовій позиції, викладеній в постанові від 28 травня 2013 року дійшов висновку щодо неправомірних дій Пенсійного Фонду, який відмовився включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Згідно з частиною першою статті 244-2 КАС України (цією статтею Кодекс доповнено Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини суд вважає позицію відповідача про те, що суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, помилковою.

Беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства індексація заробітної плати, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії виплаченої суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та зобов'язання відповідача перерахувати пенсію з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати є підставними.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про державну службу", Закону України "Про оплату праці", керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 99, 159-163, 167, 183-2, 186, ч. ч. 1, 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, які полягають у відмові ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця в розмірі, встановленому ст. 37 Закону України Про державну службу, з урахуванням до розрахунку пенсії нарахованих та виплачених сум отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі здійснити з 07 січня 2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю в розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_2