Справа № 872/10965/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2015 рокусправа № 804/4021/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2013р. у справі № 804/4021/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція"

до Управління Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області

про скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Синельниківська теплоізоляція" (далі по тексту - позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом про визнання незаконними та скасування рішень Управління Пенсійного фонду України в м.Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області (далі по тексту - відповідач, пенсійний орган) "Про застосування фінансових санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду" від 05.12.2012р. №№ 674, 675, 676, 677, 678, 679, 680, 681, 682, 683, 684, 685, 686, 687, 688, 689, 690, 691, 692, 693, 694, 695, 696, 697, 698, 699,700, 701, 702, 703.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідачем протиправно прийняті спірні рішення про застосування до позивача фінансових санкцій та пені від 05.12.2012 р. на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р., оскільки на час прийняття цих рішень зазначена норма закону втратила чинність.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено. Суд погодився з доводами позивача та зазначив в своїй постанові, що оскаржувані рішення відповідача з посиланням на пункт 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-УІ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є незаконними, оскільки зазначена норма Закону втратила чинність з 1 січня 2011 року згідно з Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI та не діяла на дату прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права. Відповідач стверджує, що розрахунок фінансової санкції здійснено вірно та правомірно, оскільки за порушення, вчинені до 01.01.2011р., органи Пенсійного фонду України застосовують фінансові санкції, передбачені законами, що діяли на момент вчинення порушення, в т.ч. фінансові санкції, встановлені п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-УІ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважає законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, в грудні 2012р. позивачем отримані рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області №№ 674, 675, 676, 677, 678, 679, 680, 681, 682, 683, 684, 685, 686, 687, 688, 689, 690, 691, 692, 693, 694, 695, 696, 697, 698, 699, 700, 701, 702, 703 від 05.12.2012 р. "Про застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду", прийняті на підставі п.2 ч.9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", усього на суму 6527,83грн.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За приписами ч.6 ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць.

Згідно з п.2 ч.9 ст.106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-УІ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Підпунктом й) п. 12 ч. 11 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI, (в редакції станом на момент винесення рішення, який набрав чинності 01.01.2011 року, передбачено, що у Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., NN 49-51, ст. 376 із наступними змінами), частини першу - дев'яту статті 106 виключено.

Суд, приймаючи рішення, посилався на таттею 58 Конституції України, якою визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як свідчать матеріали справи, рішення за №№ 674, 675, 676, 677, 678, 679, 680, 681, 682, 683, 684, 685, 686, 687, 688, 689, 690, 691, 692, 693, 694, 695, 696, 697, 698, 699, 700, 701, 702, 703 про застосування фінансових санкцій прийняті 05.12.2012р., тобто після дати, з якої частини першу-девяту статті 106 із Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключено.

Таким чином, оскаржувані рішення прийняті в той час коли п.2 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" втратив чинність у зв'язку із набранням чинності Закону України №2464 від 08.07.2010р. "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Щодо посилань відповідача на п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" як на підставу правомірності застосування штрафних санкцій на підставі ч.2 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" слід зазначити наступне.

Згідно з п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що набрав чинності з 01 січня 2011р., стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

При цьому на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/ або не сплачених у період до 1 січня 2011р., в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011р. не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

З урахуванням зазначених норм спірні рішення Управлінням Пенсійного фонду України в м.Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області прийняті безпідставно.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими. Судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2013р. у справі № 804/4021/13-а залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2013р. у справі № 804/4021/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна