Справа № 6а/3314/135
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 рокусправа № 6а/331/4/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23 лютого 2015 за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22.10.2010 року, зміненою постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2011 року: позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради щодо не нарахування та невиплати 2010 року ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до вимог ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними, зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до вимог ст. 48 ЗУ «про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже виплачених сум, провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 за період з 2005 р. по 2009 рік - закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 серпня 2011 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2011 року залишено без змін.

02 лютого 2015 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя із поданням про зміну порядку та способу виконання рішення суду.

Вказане подання обґрунтоване тим, що резолютивна частина виконавчого листа поданого на примусове виконання у відділ ДВС містить приписи щодо необхідності здійснення дій загального характеру без зазначення конкретної суми до стягнення, тому державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок УПСЗН в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів для погашення заборгованості перед позивачем.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.02.2015 року в задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 про зміну порядку та способу виконання рішення - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про зміну порядку та способу виконання судового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також, колегія суддів наголошує, що "захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду першої інстанції свідчить про те, що суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

Більш того, вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлено повно та правильно, але неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст.199, ст.205, ст.206 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23 лютого 2015 №:а/331/4/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко