Справа № 825/2069/15-а
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року Чернігів Справа № 825/2069/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

при секретарі Новик Н.С.,

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТІМ» до Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.07.2015 звернувся з позовом до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі Прилуцька ОДПІ) і просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ від 16.01.2015 № /6.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки Прилуцької ОДПІ щодо завищення позивачем податкового кредиту по відносинам з ТОВ АЛАНТА-ПРОМ ґрунтуються виключно на субєктивних припущеннях інспектора, а саме на акті перевірки ГУ Міндоходів ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 28.08.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "АЛАНТА-ПРОМ" щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.07.2014, оскільки у позивача наявні всі, встановлені чинним законодавством документи (бухгалтерські та податкові), в розумінні письмових доказів, які підтверджують реальність проведених операцій по закупівлі товару у відповідності до умов договору, і свідчать про відсутність будь-яких порушень чинного законодавства зі сторони позивача, та вказують на те, що укладений між позивачем та ТОВ АЛАНТА-ПРОМ договір мав на меті настання реальних наслідків. Дані господарські операції належним чином оформлені і відображені в бухгалтерському та податкового обліку.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на письмові заперечення (а. с. 123-126), в яких зазначено, що під час проведення перевірки ТОВ «Телерадіокомпанія «ТІМ» не надано в повному обсязі підтверджуючі документи щодо спірних взаємовідносин, зокрема з ТОВ «Аланта-Пром» не надані: сертифікати, посвідчення якості, товарно-транспортні накладні, акти приймання продукції по кількості та якості відповідно до «Інструкції про порядок прийому продукції виробничо технічного призначення товарів народного користування за якістю».

Крім, цього Прилуцькою ОДПІ отримано від ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві акт від 28.08.2014 № 2004/26-59-22-01/38322471 «Про не можливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Аланта-Пром" () за період діяльності з 01.03.2014 по 31.07.2014», згідно якого не підтверджені вищезазначені взаємовідносини.

Враховуючи всю сукупність наведених обставин Прилуцька ОДПІ вважає свої дії правомірними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що винесене із дотриманням норм податкового законодавства і просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Працівниками Прилуцької ОДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ТІМ" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо господарських відносин із платником податків товариством з обмеженою відповідальністю "АЛАНТА-ПРОМ" за період з 01.09.2014 по 30.09.2014, за результатами якої складено акт № 62/22/31525773 від 29.12.2014 (а. с. 11-22).

Перевіркою було встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, в результаті чого занижено податок на додану вартість за вересень 2014 року на суму 26645,32 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № /6 від 16 січня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 39967,98 грн, з них: 26645,32 грн за основним платежем та 13322,66 грн за штрафними санкціями (а. с. 9).

Не погоджуючись з винесеним Прилуцькою ОДПІ податковим повідомленням-рішенням, позивач 29.01.2015 подав скаргу до Головного управління ДФС у Чернігівській області, однак рішенням Головного управління ДФС у Чернігівській області від 26.03.2015 № 836/10/25-01-10-04-15 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а. с. 23-27).

Не погоджуючись з рішенням Головного управління ДФС у Чернігівській області від 26.03.2015 № 836/10/25-01-10-04-15 та податковим повідомлення-рішення від 16 січня 2015 року № /6, позивач подав скаргу до Державної фіскальної служби України, однак рішенням Державної фіскальної служби України від 08.06.2015 № 11869/6/99-99-10-01-04-25 про результати розгляду скарги оскаржене податкове повідомлення-рішення та рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області залишені без змін, а скарга - без задоволення (а. с. 28-31).

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Розділом V Податкового кодексу України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обовязкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум ПДВ до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема: документи, що підтверджують факт отримання послуг від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо повязані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Основними видами господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ТІМ" є: виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм; діяльність у сфері телевізійного мовлення; діяльність у сфері проводового електрозвязку; діяльність у сфері безпровідного електрозвязку; інша діяльність у сфері електрозвязку (а. с. 103-107). Також, ТОВ "Телерадіокомпанія "ТІМ" є платником податку на додану вартість (а. с. 109).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ТІМ" є провайдером програмної послуги, що підтверджується ліцензіями Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення серія НР № 0835-п, серія НР № 0838-п (а. с. 100-101).

Згідно ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації серія АЕ №269302 позивач здійснює діяльність у сфері телекомунікацій, а саме: надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телемереж на території м. Прилуки Чернігівської області (а. с. 102).

20.05.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ТІМ" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "АЛАНТА-ПРОМ" (продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 138-2005 (а. с. 32-33).

Відповідно до пп. 1.1 договору Продавець зобовязується передати у власність Покупцю товар, кількість, найменування, ціна якого, визначається сторонами в видаткових накладних, а Покупець зобовязується прийняти товар від Продавця та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно з пп. 3.1 договору товар постачається Покупцю товарними партіями, відповідно до видаткових накладних.

Відповідно до пп. 3.2 договору право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання сторонами відповідної видаткової накладної.

Згідно з пп. 4.1 договору ціна за одиницю товару визначається у видаткових накладних, які є невідємними частинами даного договору. Ціна товару включає в себе податки та обовязкові платежі, передбачені чинним законодавство України.

Виконання даного договору підтверджується:

- рахунками-фактурами № 7 від 11.09.2014 на суму 41152,08 грн, № 9 від 16.09.2014 на суму 48126,50 грн, № 16 від 22.09.2014 на суму 39618,70 грн, № 31 від 29.09.2014 на суму 30974,62 грн (а. с. 34, 38, 42, 46);

- видатковими накладними № 7 від 11.09.2014 на суму 41152,08 грн, № 9 від 16.09.2014 на суму 48126,50 грн, № 16 від 22.09.2014 на суму 39618,70 грн, № 31 від 29.09.2014 на суму 30974,62 грн (а. с. 35, 39, 43, 47);

- платіжними дорученнями № 851 від 11.09.2014 на суму 41152,08 грн, № 855 від 17.09.2014 на суму 48126,50 грн, № 861 від 22.09.2014 на суму 39618,70 грн, № 871 від 29.09.2014 на суму 30974,62 грн (а. с. 36, 41, 45, 48);

- податковими накладними від 11.09.2014 № 7 на суму 41152,08 грн, від 16.09.2014 № 9 на суму 48126,50 грн, від 22.09.2014 № 16 на суму 39618,70 грн, від 29.09.2014 № 31 на суму (а. с. 37, 40, 44, 49).

Позивач належним чином розрахувався за придбані товари, що підтверджується вищезазначеними платіжними дорученнями та актом звірення взаємних розрахунків за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 (а. с. 50).

Дана операція була відображена в бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується оборотами рахунку 6851 за вересень 2014 року та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за вересень 2014 року (а. с. 51, 70).

Придбані товари були використані позивачем для потреб власної господарської діяльності, що підтверджується актом списання товарів № 10 від 30.09.2014 (а. с. 71).

Згідно штатного розпису на 01.09.2014 на товаристві працює 33 особи (а. с. 88).

Позивач відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2014 № 01-2014 орендує нежитлове приміщення Торгово-офісного центру, за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Юрія Коптєва, 72/1, загальною плажею 250 кв.м для розмішення офісних та складських приміщень, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.01.2014 (а. с. 89-91).

На момент здійснення позивачем господарських операцій ТОВ "АЛАНТА-ПРОМ" було належним чином зареєстровано в якості субєктів господарювання у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 110-114) та було платником ПДВ.

Таким чином, суд вважає, що господарські операції позивача з ТОВ "АЛАНТА-ПРОМ" мали реальний характер, оскільки придбання товарів, зазначених у податкових та видаткових накладних, відбулось з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності ТОВ "Телерадіокомпанія "ТІМ", наявні всі належні первинні документі, які підписані та скріплені печатками сторін та мають всі реквізити як того вимагає чинне законодавство України, і які вимагаються від покупця законодавством і підтверджують реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку, також господарська операція спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення товару відповідно до укладеного договору купівлі-продажу від 20.05.2014 № 138-2005 як підставу недійсності договору, оскільки договір передбачає поставки товару позивачу, тобто товарно-транспортні документи можуть бути складені щодо постачальника, а не щодо покупця товару, а відтак відсутність у позивача товарно-транспортних накладних не може бути доказом безтоварності операцій.

З акту перевірки та доводів представника відповідача вбачається, що єдиною підставою для висновку відповідача про нереальність господарських операцій ТОВ "Телерадіокомпанія "ТІМ" з ТОВ "АЛАНТА-ПРОМ" став акт перевірки: від 28.08.2014 № 2004/26-59-22-01/38322471 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "АЛАНТА-ПРОМ" щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.03.2014 по 31.07.2014», яким встановлено відсутність обєктів оподаткування (відсутність передачі товару (послуг)) з податку на додану вартість по операціях з продажу товарів (надання послуг) контрагентам покупцям за зазначений період (а. с. 127-136).

Суд звертає увагу на те, що зустрічні звірки проводяться в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 «Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» (далі Порядок № 1232).

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

При цьому заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, тобто, спрямовані на вчинення дій щодо співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, однак без фактичного здійснення таких дій, не можуть вважатись діями по проведенню зустрічної звірки.

З вищенаведеного вбачається, що в порушення п. 6 Порядку № 1232, без отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження органом державної податкової служби було проведено зустрічну звірку. В порушення п. 7 Порядку № 1232 податковим було складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки, хоча законодавством передбачено складання довідки та відповідний порядок її підписання та направлення.

Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки засвідчує лише відсутність звірки. Доказом порушень у веденні податкового обліку такий акт не є.

Також, суд зазначає, що викладені в актах обставини не спростовують реальності господарської операції, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Фактично, висновок про не підтвердження реальності здійснення господарської операції, зроблено без дослідження договорів, первинних та інших документів ТОВ "АЛАНТА-ПРОМ".

Про реальність здійснення господарських операцій свідчать і реальні зміни у майновому стані сторін правочинів, які відбулися в наслідок оплати товарів.

Також, факт отримання товару підтверджується їх подальшим використанням у господарській діяльності позивача. Якби ТОВ "АЛАНТА-ПРОМ" товар не надавало, відповідно, ТОВ "Телерадіокомпанія "ТІМ" не змогло б здійснювати свою діяльність.

Крім того, податковий орган не подав жодних доказів на підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про недобросовісність позивача. В законодавстві України закріплено принцип персональної відповідальності, згідно якого особа має нести відповідальність за вчинені нею правопорушення, а не за правопорушення інших осіб. Також не доведено та не надано доказів, які б свідчили про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої позивачем податкової вигоди як-то безтоварний та/або фіктивний характер здійснених операцій.

Згідно позиції Європейського Суду з прав людини, висловленої у рішенні від 22.01.2009 р. у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. Оскільки, такі вимоги є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2015 по справі № 825/1384/15-а між тими самими сторонами з тим же контрагентом, але за інший період.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 16.01.2015 № /6.

Встановивши, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами надання контрагентом позивачу товару, відображення таких операцій в бухгалтерському обліку позивача та надання до перевірки всіх необхідних первинних документів, які відповідали вимогам законодавства, суд вважає, що позивачем не було порушено вимог Податкового кодексу України в частині визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 16.01.2015 № /6, з підстав наведених позивачем у позовній заяві, належать задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТІМ», - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 16.01.2015 № /6.

Стягнути з Державного бюджету України (УК у м. Чернігові, код 38054398, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Чернігівській області, код банку 853592) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТІМ» () судовий збір в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн 70 коп.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а у разі проголошення її вступної та резолютивної частин, або прийняття її у письмовому провадженні протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан