Справа № 808/3622/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року о/об 15 год. 40 хв.Справа № 808/3622/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., при секретарі судового засідання Білоусі А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області до Приватного підприємства «Агрофірма ім. Шевченка» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пенсій призначених на пільгових умовах,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (дов.№11 від 08.07.15);

представника відповідача ОСОБА_2 (дов.№03/3 від 02.01.15),

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов позов від Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області (далі позивач або УПФУ в Пологівському районі Запорізької області) до Приватного підприємства «Агрофірма ім. Шевченка» (далі відповідач або ПП «Агрофірма ім. Шевченка»), в якому позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 44 669,20 грн. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позов обґрунтований тим, що ПП «Агрофірма ім. Шевченка» відповідно до норм чинного законодавства є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування, який зобовязаний сплачувати Пенсійному фонду збір у 100-відсотковому розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії працівникам, тобто у повному розмірі відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій. Позивач вказує, що за період березень-травень 2015 року включно сума, належна до відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах згідно з пунктами «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) колишнім працівникам відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, склала 44669,20, та не була сплачена відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування заперечень зазначено, що фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є збором на обов'язкове державне пенсійне страхування (частина 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»). Цей збір є обов'язковим для юридичних осіб, їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку. Відповідач є платником єдиного податку четвертої групи, який встановлено для сільськогосподарських товаровиробників. Таким чином, на думку відповідача, законодавство свідчить про те, що єдиний податок четвертої групи є тотожним фіксованому сільськогосподарському податку. А відтак, відповідач не повинен відшкодовувати органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд з'ясував наступне.

Приватне підприємство «Агрофірма ім. Шевченка» (ідентифікаційний код 30791194) відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон України №400/97-ВР) є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон України №1058-IV).

Згідно з пунктами «в» - «д» статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та на підставі пунктів «в»-«д» статті 13 Закону України №1788-ХІІ колишнім працівникам відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 призначені та виплачуються пенсії за віком на пільгових умовах за пунктами «в»-«д» статті 13 Закону №1788-ХІІ, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями протоколів про призначення пенсій, розрахунками стажу з відомостям про розподіл пільгового стажу, довідками, особовими рахунками.

Відповідач не заперечує того факту, що вищезазначені особи дійсно працювали у відповідача на роботах, що дають їм право на призначення пенсій на пільгових умовах.

Позивач направляв відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується відповідними копіями розрахунків та доказами їх направлення на адресу відповідача. Проте, відповідачем сума заборгованості у встановлені законодавством строки за період березень-травень 2015 року не сплачена та на дату розгляду справи становить 44 669,20 грн., у звязку із чим УПФУ в Пологівському районі Запорізької області звернулось із позовом до суду.

Порядок справляння та використання збору на обовязкове державне пенсійне страхування визначено Законом України №400/97ВР. Зокрема, цим Законом визначено, що для підприємств, установ та організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку (далі - ФСП), обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України №1788-ХІІ (абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону №400/97ВР). Ставку збору визначено в розмірі 100% (абзац третій пункту 1 статті 4 Закону №400/97ВР).

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу. Так із переліку загальнодержавних податків і зборів виключено ФСП. Фактично його замінено на Єдиний податок четвертої групи. Проте для платників цього податку пільг щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій законодавством не встановлено.

Отже, з 01 січня 2015 року у сільгосппідприємств виник обовязок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

При цьому, відшкодуванню підлягають лише витрати, фактично понесені Пенсійним фондом починаючи з 01 січня 2015 року.

Стосовно тверджень відповідача, що він будучи платником єдиного податку четвертої групи є фактично платником фіксованого сільськогосподарського податку, а тому не зобовязаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону №1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону №1788-ХІІ, суд зазначає наступне.

Відповідач в запереченнях проти позову самостійно зазначає та не заперечує факту, що він є платником єдиного податку четвертої групи.

З наведених підстав, положення статті 2 Закону №400/97ВР, що передбачають звільнення платників фіксованого сільськогосподарського податку від обовязку відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону №1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону №1788-ХІІ, на відповідача не розповсюджуються.

Відтак, відповідач зобовязаний відшкодовувати позивачу фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «в»-«д» статті 13 Закону №1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону №1788-ХІІ.

Порядок відшкодування підприємствами витрат до Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Судом встановлено, що відповідачу своєчасно надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії по пенсіонерам, що мають право на пільгову пенсію на підприємстві відповідача.

Вищевказаними Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по пенсіонерам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 за березень-травень 2015 року, яке не було виконано.

Зазначені розрахунки складені з дотриманням позивачем всіх необхідних вимог Інструкції. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на витрату та доставку пенсій по кожному з вищезазначених пенсіонерів визначено позивачем з дотриманням вимог Закону № 1058-IV та Інструкції.

Одержання вказаних розрахунків відповідачем не заперечується.

Розрахунки фактичних витрат відповідачем не оскаржувались та є чинними, доказів протилежного сторонами не надано.

ОСОБА_7 того, судом досліджено довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, видані відповідачем вищезазначеним пенсіонерам, які працювали на роботах за Списком №2. Також, судом досліджено протоколи призначення пенсій, розрахунки стажу вищевказаних пенсіонерів, яким призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Проте, у встановлені законодавством строки сума заборгованості відповідачем сплачена не була, у звязку із чим позивач звернувся із позовом до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівникам якого призначені та виплачуються пенсії на пільгових умовах, зобовязаний відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій у повному розмірі. Тому, заборгованість у сумі 44669,20 грн. за період березень-травень 2015 року, яка обліковується за відповідачем перед органом Пенсійного фонду України, підлягає стягненню.

Згідно статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма ім. Шевченка» кошти в сумі 44669,20 грн. (сорок чотири тисячі шістсот шістдесят девять гривень 20 коп.) нараховані до відшкодування за березень-травень 2015 року на користь Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області для покриття заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Стягнуту суму боргу перерахувати на р/р 1100 в Ф-ЗОУ АТ «Ощадбанк» м. Запоріжжя, МФО 313957, .

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов