Справа № 38753/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2011 р.справа № 2а-226/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Щербатому І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-226/09 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості по виплаті державної грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року позивачка звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в якому просила: визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування, призначення та виплати їй державної допомоги; зобовязати відповідача призначити їй відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»допомогу при народженні дитини у сумі, кратній 22, 6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини в розмірі 10463 грн. 80 коп.; стягнути з відповідача недоотриману суму одноразової виплати при народженні дитини в розмірі 767 грн.; стягнути з відповідача недоотриману суму, що сплачується протягом 12 місяців, за період з вересня 2007 року по серпень 2008 року, у розмірі 1196,76 грн.; зобовязати відповідача призначити їй щомісячну допомогу по догляду за кожною дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з 2007 року по березень 2009 року в розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років починаючи з 01.07.2007 року 463 грн. з наступним підвищенням виплат відповідно до прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; стягнути з відповідача на її користь суму допомоги до догляду за кожною дитиною до досягнення ними трирічного віку в розмірі 11796,23 грн.; зобовязати відповідача призначити, нараховувати та виплачувати їй щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку починаючи з квітня 2009 року в розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Уточнивши позовні вимоги позивачка просила суд: зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоотриману суму, що сплачується протягом 12 місяців, за період з січня 2008 року по грудень 2008 року включно, в розмірі 1292,04 грн.; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за період з квітня 2008 року по квітень 2009 року в розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму, встановленого законом починаючи з 01.04.2008 року 605 грн. з наступним підвищенням виплат відповідно до прожиткового мінімуму на одну особу.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2009 року адміністративний позов задоволено частково: визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій по перерахунку та виплаті позивачці допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та по догляду за дитиною ОСОБА_4 з 01 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року; зобовязано відповідача перерахувати та виплатити позивачці щомісячну допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею трьох років починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, в розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на протязі 2007 року у сумі 653,44 грн. з виключенням вже отриманих сум; зобовязано відповідача перерахувати та виплатити позивачці щомісячну допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_5 до досягнення нею трьох років починаючи з 01 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, в розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на протязі 2007 року у сумі 284,55 грн. з виключенням вже отриманих сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивачка звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги заявлені по цій справі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції винесеним з невідповідністю обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційних вимог вказав, що судом першої інстанції невірно визначений характер спірних правовідносин, в результаті чого виникла невідповідність основним завданням адміністративного процесу. Суд першої інстанції повинен був зобовязати відповідача виплачувати щомісячно допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму до закінчення періоду її отримання (до 20 серпня 2010 року включно).

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка має дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження а.с. 7) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження а.с. 8), є застрахованою особою (а.с. 27), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Так, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу 3 частини 2 статті 56, та п.14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

На 2007 рік правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не встановлювався, а постановою КМУ № 32 від 16.01.2007 року встановлено, що дана допомога у 2007 році застрахованим особам призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем їх проживання і в II-IV кварталах ними ж і виплачується.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Щодо вимог позивачки про доплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення ними трирічного віку з квітня 2008 року, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень п. 23 пп. 7 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»статтею 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»визначено, що дана допомога виплачується і застрахованим особам, а стаття 15 була викладена в наступній редакції: «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, за середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 гривень.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення п. 23 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік»не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі по 130 гривень щомісячно з січня 2008 року.

Тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Що стосується виплати позивачу сум допомоги при народженні дітей з січня 2008 року по грудень 2008 року, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога при народжені дитини виплачується в сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлена допомога при народженні дитини - в розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" в цій частині не визнавались неконституційними і тому діяли в часі на час виникнення таких спірних правовідносин, враховуючи те, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" за часом прийнятий пізніше Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегія суддів вважає, що при визначенні розміру державної одноразової допомоги при народженні дитини та порядку її виплати слід керуватись саме положеннями, зазначеними абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік".

Отже відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Що стосується стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області моральної шкоди в розмірі 3000 грн., колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволені вищевказаної позовної вимоги вірним. Оскільки, позивачкою не були надані докази нанесення втрат немайнового характеру, та вини відповідача в заподіянні моральної (немайнової) шкоди.

Щодо позовних вимог за 2010 рік колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-226/09 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-226/09 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: С.А. Уханенко