Справа № 810/7177/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7177/14 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача Залуніна К.В., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до Реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Горенка Ігора Анатолійовича про визнання нечинним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати вказану постанову, та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» зареєстроване 15 серпня 1995 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області і є правонаступником Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго».

Рішенням Господарського суду Київської області від 17 березня 2005 року у справі №39/91 за позовом Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго» до Міністерства палива та енергетики України про визнання права власності та спонукання до вчинення дій, позов задоволено частково, Міністерство палива та енергетики України зобов'язано надати позивачу для реєстрації права власності на нерухоме майно, що увійшло до статутного фонду товариства - наказ засновника із додатком - переліком об'єктів нерухомого майна про передачу цих об'єктів у власність позивачу.

З метою виконання такого судового рішення Міністерство палива та енергетики України видало наказ від 21 листопада 2006 № 452, яким затвердило перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» під час його корпоратизації.

15 травня 2014 року Публічним акціонерним товариством «Київобленерго» подано до Реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції Київської області заяву про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - будівлю Закритої трансформаторної підстанції №255, яка знаходиться за адресою вул. Семашка, 3/1 в смт. Бородянка Київської області із документами для проведення державної реєстрації.

На підтвердження цього товариству видано картку прийому заяви №13051819 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

15 вересня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Горенко І.А. прийнято рішення № 15789934 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Київська область, смт. Бородянка, вул. Семашка, 3/1, у зв'язку з тим, що надані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону №1952-ІV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-ІV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Пунктом 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі - Порядок №868) закріплено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (п. 28 Порядку №868).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» під час його корпоратизації станом на 01.07.1995, затвердженого наказом від 21.11.2006 №452 (а.с. 18-22), рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 15.09.2014 №15789934 (а.с. 26), балансової довідки від 19.12.2014 б/н (а.с. 25), назви об'єкта нерухомого майна, зазначеного у переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» під час його корпоратизації, та того, державну реєстрацію якого просить провести позивач, - різняться.

Так, позивач просив відповідача зареєструвати будівлю ЗТП № 255 за інвентарним номером 12000205, водночас, у переліку нерухомого майна від 01.07.1995 за порядковим номером 84 та інвентарним номером 12000205 значиться «пожарный резервуар рп-1».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність розбіжностей у поданих позивачем до державного реєстратора документів, у зв'язку з чим останнім правомірно прийнято рішення про відмову у державній реєстрації.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги, що стосуються порушення відповідачем прийняття рішення за результатами розгляду заяви, оскільки це не призвело до прийняття по суті неправомірно рішення.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що посилання позивача на необхідність зупинення відповідачем розгляду заяви перед прийняттям рішення про відмову у державній реєстрації є помилковим, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону №1952 у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. Якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що відповідач зобов'язаний зупинити розгляд заяви тільки якщо заявником подано не повний пакет документів, передбачений законодавством, і якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення про необхідність додаткової подачі документів його не виконав, державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації на підставі п. 5-4 ч. 1 ст. 24 Закону №1952 відмовляє у державній реєстрації.

Однак, як вбачається з рішення від 15.09.2014 №15789934 (а.с. 26) позивачу відмовлено у державній реєстрації на іншій підставі - п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №1952 (подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують). Тому в даному випадку зупинення розгляду заяви для усунення недоліків не передбачено.

Наведене також спростовує твердження позивача про не зазначення в оскаржуваному рішенні підстав для відмови у державній реєстрації.

Колегія суддів критично ставиться до доводів позивача про подання ним відповідачу всіх необхідних документів, виходячи з наступного.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 15 Закону №1952 встановлено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (далі - Порядок № 868).

Пунктом 53 Порядку № 868 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв'язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам об'єктів нерухомого майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

- у разі ліквідації юридичної особи - ліквідаційний баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, та письмову заяву таких осіб, яким передано нерухоме майно юридичної особи, що припиняється, про розподіл між ними такого майна або рішення відповідного органу щодо подальшого використання зазначеного майна;

- у разі злиття, приєднання або перетворення юридичної особи - передавальний акт, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про злиття, приєднання або перетворення юридичної особи, та документ, що підтверджує факт передачі такого майна юридичній особі;

- у разі поділу юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи - розподільчий баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про поділ юридичної особи або виділ з неї нової юридичної особи, та документ, що підтверджує факт передачі такого майна юридичній особі.

З огляду на вказане, колегія суддів звертає увагу, що Перелік нерухомого майна, яке увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» під час корпоратизації та передавальний акт є різні за своєю сутністю документи.

Зокрема, з наказу Міністерства палива та енергетики України від 21.11.2006 року № 452 вбачається, що передачу Переліку нерухомого майна, яке увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», необхідно оформити відповідним актом приймання-передавання майна (а. с. 18). Разом з тим, позивачем не було надано відповідачу відповідного передавального акта.

Отже, твердження позивача про надання державному реєстратору всіх необхідних документів разом із відповідною заявою є безпідставним.

Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 27.07.2015.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.