Справа № 1022/3339/2012
Суддя: Віговський С. І.
Дата ухвалення: 2012-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1022/3339/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2012 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді- Віговський С. І.

при секретарі Кропивлянській С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сквира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київської області, про скасування постанови у справі про адмінправопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, про скасування постанови виконуючого обовязки начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, про скасування постанови за № 1750 у справі про адмінправопорушення, поновлення строку звернення до суду, при цьому зазначивши, що 29.08.2012 року в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову № 1750 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Позивач вважає накладене на неї стягнення незаконним та необґрунтованим, що призвело до порушення її прав. Так, на думку позивача, відповідно до приписів ст. 244-6 КУпАП, від імені інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право начальник Державної архітектурно-будівельної інспекції України та його заступники, начальники інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю та їх заступники. В даному випадку, всупереч вимогам КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивачки винесена в. о. начальника інспекції, тобто, не уповноваженою особою.

Крім того, п. 2 ст. 33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Згідно зі ст. 34 КУпАП, законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Органи (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі. В той же час, на думку позивача, всупереч зазначеним правовим нормам посадовими особами Інспекції, ні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 22 від 27.08.2012 року, ні при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1750 від 29.08.2012 року, достовірно не зясовано ступінь вини позивачки, як правопорушника, її майновий стан (позивачка отримує пенсію в розмірі 1300 грн., як особа, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни) та соціальний статус, оскільки вона має 2 групу інвалідності і те, що постановою заступника начальнику Інспекції № 40/8 від 31 липня 2008 року, позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 97 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи тощо. В той же час, на думку позивача, посадовою особою Інспекції при розгляді адміністративної справи та винесенні постанови за результатами розгляду матеріалів справи не зясовано той факт, що при складанні протоколу № 22 про адміністративне правопорушення від 27.08.2012 року посадовою особою не розяснено позивачу права та обов'язки, передбачені ст. 268 Кодексу. Поряд з цим, на місці відмітки про дані роз'яснення мається письмове повідомлення позивачки про те, що „на слухання справи не прибуду за станом здоров"я, інвалід 2 групи, довідка МСЕК серії КИО № 090472".

Крім того, позивачка вважає, що застосовані до неї адміністративні санкції згідно зі ст.96 КУпАП не обґрунтовані, оскільки до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ч. 12 статті 96 КУпАП вона притягується вперше, крім того не враховано характер правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, соціальний та майновий стан позивачки.

Постанову № 1750 від 29.08.2012 року позивач отримала лише 01.09. 2012 року через поштове відділення, вона вважала, що процесуальні строки визначені статтею 290 КУпАП для її оскарження до прокурора не пропущені.

Однак, з відповіді заступника прокурора Київської області від 18.09.2012 року за №07/1/2-425 вих - 12, яку позивач отримала 21 вересня 2012 року вбачається, що у задоволенні скарги позивачу було відмовлено за тих підстав, що скарга надійшла до прокуратури області по закінченню десятиденного терміну наданого прокурору на опротестування.

Не погоджуючись з викладеним позивачка, у відповідності до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, змушена звертатись за захистом своїх прав і інтересів до суду.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, посилаючись на обставини зазначені вище та на письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечивши проти доводів і міркувань позивачки, вважаючи винесену постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною, та просив суд повністю відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову. Представник відповідача вважає дії інспекції законними щодо накладення мінімального розміру адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.12 ст. 96 КУпАП, в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 6800 грн.

Судом встановлено, що на підставі протоколу від 28.07.2008 року за № 40/8, розглянувши матеріали про порушення вимог містобудівного законодавства, заступником начальника Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ОСОБА_3 було встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 самовільно збудувала на території власної садиби в м. Сквира, вул. Р. Люксембург, 9, Київської області без отримання дозволів та без виготовлення відповідної проектної документації: тамбур 2,0х2,75 м.; гараж 5,4х3,53 м., літню кухню 1,35х4,7 м.; сарай 3,28х4,07 м., чим порушила ст. 5 ЗУ Про основи містобудування, ст.ст. 24, 29 ЗУ Про планування і забудову територій. Відповідно до встановлених даних, 31.07.2008 року була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за № 40/8, а позивач була притягнута до адміністративної відповідальності згідно ст. 97 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 170 грн.

Згідно направлення на здійснення позапланової перевірки від 20.08.2012 року за № 2301, головним державним інспектором інспекційного управління у Західному регіоні № 1 ОСОБА_4 22.08.2012 року був встановлений факт порушення позивачем норм ст.ст. 24, 29 ЗУ Про планування і забудову територій, ст. 5 ЗУ Про основи містобудування, ч.8 ст. 39 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльностіта п.п.3,25, 8.23 (санітарно захисні зони ліній електропередач) Державних будівельних норм 360-92 Планування і забудова міських і сільських поселень.

За наслідками проведеної перевірки, 22.08.2012 року та 27.08.2012 року, відповідно, винесені акт та протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.12 ст. 96 КупАП. Зокрема у вищезазначених документах, винесених Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області вказано, що позивач самовільно без отримання вихідних даних та документу, який надає право на виконання будівельних робіт (дозвіл) на власній земельній ділянці за адресою м. Сквира, вул. Р. Люксембург, 9, Київської області, з даних технічного паспорту бюро технічної інвентаризації в 2007 році прибудувала до житлового будинку тамбур 2,0х2,75 м. на час перевірки експлуатується, в 1994 році збудувала прибудову до літньої кухні 1,35х4,70 м. та сарай розміром 3,28х4,07 м. на відстані 0,4 м. від існуючої бетонної огорожі, в 1995 році збудувала гараж на час перевірки експлуатується на відстані 1,2 м. від крайнього проводу лінії електропередач 10 кВт.

29.08.2012 року в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову № 1750 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.12 ст.96 КУпАП про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., на підставі акту та протоколу вчинення правопорушень від 22.08.2012 року та 27.08.2012 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 5 Закону України Про основи містобудування, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Підпунктом 1 п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролюзатвердженого Постановою КМ України за № 553 від 23.05.2011 року зазначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Пунктом 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 передбачено прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Згідно ч.8 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, до адміністративної відповідальності може бути притягнута лише особа, яка має безпосереднє відношення до виявленого правопорушення і яка винна у його вчиненні.

Згідно ч.1 ст. 244-6 КУпАП, державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виробництва, виготовлення та застосування будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, а також будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та прийняття в експлуатацію об'єктів чи споруд, невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно ч.12 ст. 96 КУпАП, експлуатація об'єктів будівництва, які не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, в постанові від 29.08.2012 року за № 1750 відповідач зазначає, що позивачка порушила норми ст.ст. 27, 29 Закону України Про планування і забудову територій(в акті від 22.08.2012 року та в постанові № 40/8 від 31.07.2008 року відповідач вказав про порушення позивачкою ст. 24 вказаного Закону), ст. 5 ЗУ Про основи містобудування, ч.8 ст. 39 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 17 ст. 29 Закону України Про планування і забудову територій(діяв на момент винесення постанови № 40/8 від 31.07.2008 року), здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ст. 97 КУпАП, самовільне будівництво будинків або споруд, а так самосамовільна зміна архітектурного вигляду будинків або споруд під час експлуатації, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від дев'яти до вісімнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає обгрунтованими посилання позивачки на ст. 8 КУпАП, за якою особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, а саме правопорушення вчиненого нею в 2008 році, зважаючи на наступне.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України).

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частина 2 ст. 38 КУпАП вказує на те, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Мінюст листом від 17.07.2007 № 22-14-493 розяснив порядок обчислення строків накладення адміністративних стягнень при виявленні правопорушень, які тривають, та зазначив, що відповідно до теорії адміністративного права правопорушеннями, які тривають, визнаються ті, які почалися з будь-якої протиправної дії або бездіяльності і здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обовязків. Початковим моментом такого діяння може бути дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретного покладеного на нього обовязку, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Суд вважає, що в даному випадку дія триваючого правопорушення не має місця, оскільки відповідачем в 2008 році винесено постанову про притягнення позивача до адмінвідповідальності за ст. 97 КУпАП, накладено штраф в розмірі 170 грн., який сплачений позивачем в цьому ж році. При цьому, в порушення ст. 31 Закону України Про планування і забудову територій(діяв на момент винесення постанови № 40/8 від 31.07.2008 року), інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області після притягнення до відповідальності за самовільне будівництво, по факту, що був встановлений інспекцією, не було повідомлено позивача приписом, або в будь-якій іншій формі, передбаченій законодавством, про усунення наслідків вищевказаного правопорушення, зокрема обов`язку отримання нею відповідного документу (дозволу) на виконання відповідних будівельних робіт, порядку введення в експлуатацію вищевказаних об`єктів. Тобто, з часу скоєння правопорушення та накладення адмінстягнення за ст. 97 КУпАП (2008 рік) і до моменту накладення адмінстягнення в 2012 році за ч.12 ст. 96 КУпАП (набув чинності 19.01.2012 року) за інший склад правопорушення, не виконувалися покладені на інспекцію обовязки щодо усунення наслідків правопорушення та недопущення його в подальшому, що як наслідок призвело до створення відповідачем обставин для притягнення позивачки за статтею, яка посилює відповідальність.

Крім того, згідно вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити основні обовязкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і обєктивність зясування всіх обставин справи.

Суд також вважає, що вищевказані вимоги в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області при винесенні постанови за № 1750 від 29.08.2012 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.12 ст. 96 КУпАП., не виконані.

Зокрема, в постанові відсутнє будь-яке обґрунтування доведеності вини позивачки у вчиненні правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.12 ст. 96 КУпАП та постанова не містить будь-якої оцінки доказів та взагалі зазначення жодного доказу, які б свідчили про доведеність вини правопорушника. Постанова не містить оцінку пояснень правопорушника, не зазначено чи визнав правопорушник свою вину у вчиненні правопорушення та чи був згоден із висновком про наявність в його діях складу правопорушення. Постанова не містить чіткого і конкретного формулювання суті правопорушення із зазначенням точного часу вчинення правопорушення, способу вчинення, мотиву та форми вини правопорушника, в постанові відсутні дані, які б характеризували обєктивну і субєктивну сторони адміністративного правопорушення, за вчинення якого позивач притягнута до відповідальності.

Крім того, в постанові відсутні дані про стан здоров`я та майновий стан позивача (розмір її доходу, наявність непрацездатних утриманців та інш.), чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, чи заподіяно майнову шкоду його діями іншим особам (сусідам тощо), характеризуючі дані та інші обставини, що впливають на вид та розмір адміністративного стягнення.

В зв`язку з тим, що відповідач в порушення ч. 2 статті 71 КАС України не довів суду, обставин вчинення позивачем правопорушення, за підстав обґрунтованих судом вище, суд вважає, що позивач понесла юридичну відповідальність відповідно до закону, який діяв на момент винесення постанови №40/8 від 31.07.2008 року, і за ч.12 ст. 96 КУпАП притягнута бути не може, а неповнота дослідження обставин справи, невідповідність висновків, викладених у постанові, фактичним обставинам справи та допущені в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області вищевказані порушення є безумовними підставами для скасування постанови.

Таким чином, виходячи з вищевказаного, керуючись, ст. 7, 8, 38, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 17, 71, 79, 89, 99, 100, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1750 в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київської області від 29 серпня 2012 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу розміром 6800 грн. по ч. 12 ст. 96 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: ОСОБА_5