Справа № 810/2788/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2015 року 810/2788/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень "Укррефтранс" до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство "Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень "Укррефтранс" з позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.12.2014 № , згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 610814,00 грн., з яких: 407209,00 грн. - за основним платежем; 203605,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

В основу визначення грошового зобов'язання згідно із зазначеним податковим повідомленням-рішенням контролюючим органом покладено твердження про неправомірне застосування позивачем режиму звільнення від оподаткування операцій з постачання брухту чорних металів на підставі пункту 23 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при складанні податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 року припустився помилки і застосував до операцій з постачання брухту чорних металів режим звільнення від оподаткування, що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ на 407209,00 грн. Однак, у жовтні 2014 року позивач самостійно виявив і виправив цю помилку, подавши до податкового органу уточнюючий розрахунок, в якому визначив податкове зобов'язання у сумі 407209,00 грн. та самостійно нарахував суму штрафу у зв'язку з виправленням помилки. Позивач стверджував, що перерахував до Державного бюджету України суму податку разом із штрафом, але ці обставини податковий орган не взяв до уваги, при проведенні перевірки, що призвело до прийняття незаконного та безпідставного податкового повідомлення-рішення. Таким чином, позивач просив суд податкове повідомлення-рішення визнати протиправним і скасувати.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що податкове повідомлення-рішення є правомірним, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Державне підприємство "Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень "Укррефтранс" є юридичною особою, зареєстрована 27.12.1996 (запис про державну реєстрацію ЄДР 0000014). Як платник податків позивач перебуває на обліку у Васильківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області, зареєстрований як платник податку на додану вартість.

У грудні 2014 року посадовими особами Головного управління Міндоходів у Київській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2014 по 28.02.2014 (акт перевірки від 11.12.2014 № 4523/22-01/24210297).

За результатами перевірки посадові особи податкового органу дійшли висновку про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства, а саме:

пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 407209,00 грн., у тому числі за лютий 2014 року - на суму 407249,00 грн.

Висновки посадових осіб контролюючого органу ґрунтуються на твердженні про неправомірне застосування позивачем у лютому 2014 року режиму звільнення від оподаткування операцій з постачання брухту чорних металів на підставі пункту 23 підрозділу 2 " Особливості справляння податку на додану вартість" розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

За результатами перевірки Васильківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення 30.12.2014 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 610814,00 грн., з яких: 407209,00 грн. - за основним платежем; 203605,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до вищестоящих податкових органів в адміністративному порядку, однак за результатом розгляду скарг податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарги без задоволення.

У подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд на підставі зібраних по справі доказів встановив наступне.

У березні 2014 року позивач подав до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року (від 20.03.2014 № ).

У судовому засіданні представник позивача визнав, що при складанні декларації припустився помилки, що виявилась у застосуванні до оподаткування операцій з реалізації металобрухту режиму звільнення від оподаткування, передбаченого пунктом 23 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу ХХ Податкового кодексу України. Вказана помилка призвела до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 407209,00 грн.

Однак, у подальшому (у жовтні 2014 року) позивач виявив цю помилку у самостійно її виправив, подавши до відповідача Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2014 року (від 17.10.2014 № ), в якому визначив податкове зобов'язання у сумі 407209,00 грн. та самостійно нарахував штраф у сумі 20362,00 грн. у зв'язку з виправленням цієї помилки. Згідно з квитанцією № 2 (а.с.29) уточнюючий розрахунок доставлено до Васильківської ОДПІ 20.10.2014 о 17:20:43.

Відповідно до платіжного доручення від 20.10.2014 № 6355 позивач перерахував до Державного бюджету України податок на додану вартість у сумі 407249,00 грн., а платіжним дорученням від 20.10.2004 № 6354 - штраф у сумі 20362,00 грн. (а.с. 41, 42).

З дослідженого у судовому засіданні акта перевірки від 11.12.2014 № 4523/22-01/24210297 убачається, що відомості про подання позивачем уточнюючого розрахунку та сплати до Державного бюджету України податку на додану вартість та суми штрафу у зв'язку з виправленням помилки в ньому не відображені і не були прийняті при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України в разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що у жовтні 2014 року позивач самостійно виявив факт заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість минулих податкових періодів (за лютий 2014 року), у зв'язку з чим надіслав уточнюючий розрахунок і сплатив суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми.

Це означає, що позивач при визначенні податкового зобов'язання з ПДВ за лютий 2014 року (з урахуванням дій по виправленню помилки у жовтні 2014 року), діяв правомірно відповідно до порядку, визначеного Податковим кодексом України.

В силу положень частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У справі, що розглядалась, суд встановив, що податковий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не врахував факт самостійного виправлення позивачем помилки, якої він припустився при визначенні податкового зобов'язання за лютий 2014 року шляхом подання уточнюючого розрахунку та сплати уму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми.

За наведених обставин податкове повідомлення-рішення від 30.12.2014 № є протиправним і підлягає скасуванню.

Таким чином, позов є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір, доказів понесення інших судових витрат суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 30.12.2014 № , згідно з яким Державному підприємству "Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень "Укррефтранс" збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 610814,00 грн., з яких: 407209,00 грн. - за основним платежем; 203605,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень "Укррефтранс" судові витрати у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - "27" липня 2015 р.