Справа № 401/1839/14-а
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

копія
Справа № 401/1839/14-а Провадження № 2-а/401/28/15

23 липня 2015 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшной О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 Центральна районна лікарня, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, СП ТОВ «Світловодськпобут»,

про визнання нечинними та скасування рішень ОСОБА_2 міської ради від 23 червня 2009 року №1237 «Про надання дозволу УЖКГ міськвиконкому на передачу в безоплатне тимчасове користування обладнання когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут», від 26 жовтня 2010 року №1776, від 25 жовтня 2011 року №340 та від 27 листопада 2011 року №654 «Про надання дозволу УЖКГ міськвиконкому на продовження терміну дії договору безоплатного тимчасове користування обладнання когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут», від 15 лютого 2007 року №563 «Про надання дозволу ОСОБА_2 ЦРЛ на передачу в безоплатне користування міні котельні пологового будинку по вул. Леніна,110 СП ТОВ «Світловодськпобут», -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 міської ради в якому просить визнати нечинними та скасувати:

1. Рішення ОСОБА_2 міської ради від 23 червня 2009 року №1237 «Про надання дозволу УЖКГ міськвиконкому на передачу в безоплатне тимчасове користування обладнання когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут»,

2. Рішення ОСОБА_2 міської ради від 26 жовтня 2010 року №1776, від 25 жовтня 2011 року №340 та від 27 листопада 2011 року №654 «Про надання дозволу УЖКГ міськвиконкому на продовження терміну дії договору безоплатного тимчасове користування обладнання когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут»,

3. Рішення ОСОБА_2 міської ради від 15 лютого 2007 року №563 «Про надання дозволу ОСОБА_2 ЦРЛ на передачу в безоплатне користування міні котельні пологового будинку по вул. Леніна, 110 СП ТОВ «Світловодськпобут».

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що ОСОБА_2 міською радою вказаними рішеннями передано у безоплатне користування товариству з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» комунальне майно, що на його думку, суперечить інтересам членам міської громади, оскільки витрачені кошти було б доцільніше вкласти у поліпшення благоустрою міста, соціальну сферу, ремонт міських доріг. СП ТОВ «Світловодськпобут», як на його думку, шахрайським способом безоплатно отримало майно комунальної власності для здійснення господарської діяльності.

Також зазначав, що ОСОБА_2 міська рада приймаючи оскаржувані рішення про безоплатну передачу майна з комунальної власності субєкту господарювання, формою власності якого є приватна, не вказала з якою метою передано майно, яка користь громади, розподілення можливого прибутку від експлуатації. Щодо розбазарювання ОСОБА_2 міською радою комунального майна прокуратурою Кіровоградської області відкрито ряд кримінальних проваджень, проводиться досудове розслідування, але повільно, тому виникло питання у порядку адміністративного судочинства оскаржити вказані рішення для їх скасування.

Про допущені порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень йому стало відомо 19 березня 2014 року з наданої йому на інформаційний запит від 25 лютого 2014 року відповіді ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3, тому він не пропустив строку звернення до суду з даним позовом.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про те, що відповідач не заперечує щодо позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи СП ТОВ «Світловодськпобут» надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Представник третьої особи - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_2 ЦРЛ в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.140 Конституції України громадянам України гарантується право на місцеве самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі-Закону) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Статтею 4 Закону встановлені основні принципи місцевого самоврядування, до яких, зокрема, відносяться: народовладдя; законність; гласність; підзвітність та відповідальність перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; судовий захист прав місцевого самоврядування.

Позивач оскаржує рішення органу місцевого самоврядування - ОСОБА_2 міської ради, від 23 червня 2009 року №1237 «Про надання дозволу УЖКГ міськвиконкому на передачу в безоплатне тимчасове користування обладнання когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут», від 26 жовтня 2010 року №1776, від 25 жовтня 2011 року №340 та від 27 листопада 2011 року №654 «Про надання дозволу УЖКГ міськвиконкому на продовження терміну дії договору безоплатного тимчасове користування обладнання когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут», від 15 лютого 2007 року №563 «Про надання дозволу ОСОБА_2 ЦРЛ на передачу в безоплатне користування міні котельні пологового будинку по вул. Леніна,110 СП ТОВ «Світловодськпобут», які на думку позивача, є протиправними.

Як вбачається з позовних вимог та доданих матеріалів позивач оскаржує вказані рішення якими вирішено питання щодо передачі комунального майна когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут» і продовження терміну дії договору тимчасового користування нею, та міні-котельні пологового будинку за заявою головного лікаря ЦРЛ ОСОБА_3, що знаходиться на території ОСОБА_2 Центральної районної лікарні, в безоплатне користування субєкту господарювання.

Позивач не є учасником у вказаних правовідносинах, сторонами яких є юридичні особи.

Підставою позовних вимог позивач зазначив те, що на його думку, рішення міської ради суперечить інтересам членів міської громади, оскільки витрачені кошти було б доцільніше вкласти у поліпшення благоустрою міста, соціальну сферу, ремонт міських доріг. СП ТОВ «Світловодськпобут», яке є приватним підприємством, шахрайським способом безоплатно отримало майно комунальної власності для здійснення господарської діяльності, що є як на його думку, розбазарюванням ОСОБА_2 міською радою комунального майна, та в звязку з чим прокуратурою Кіровоградської області відкрито ряд кримінальних проваджень, проводиться досудове розслідування.

Суд вважає, що до завершення органами прокуратури кримінальних проваджень щодо розбазарювання ОСОБА_2 міською радою комунального майна внаслідок прийняття оскаржуваних позивачем рішень, до встановлення винних осіб у вказаних кримінальних порушеннях доводи позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, про заволодіння шахрайським способом комунальним майном посадовими особами СП ТОВ «Світловодськпобут» є недоведеними і передчасним.

При цьому, клопотання представника відповідача ОСОБА_4 від 16 квітня 2015 року про те, що відповідач не заперечує позовних вимог ОСОБА_1 в розумінні ч.1 ст.136 КАС України не є заявою про визнання адміністративного позову.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, тощо.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України визначено що позивачем є особа на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, тощо.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

Порушення інтересів особи може полягати також у невизначеності публічних правовідносин за її участю, коли у сторін існують різні уявлення щодо взаємних прав та обовязків.

Порушення прав та інтересів слід відрізняти від порушення закону. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи. Саме лише порушення закону, яке не призводить до порушення прав особи, не дає підстав для задоволення позову такої особи. Позови в інтересах законності не мають на меті захист порушених субєктивних прав, а тому в таких справах не може бути реалізовано завдання адміністративного судочинства.

Оскаржуючи бездіяльність відповідача позивач не вказав, як відповідач порушив його субєктивне право (свободу або інтерес), та яке саме.

Враховуючи, що позивачем не доведено, що оскаржуваними рішеннями органу місцевого самоврядування порушено його субєктивні права (свободи чи інтереси), суд не знаходить правових підстав для задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 10, 11, 71, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання нечинними та скасування рішень ОСОБА_2 міської ради від 23 червня 2009 року №1237 «Про надання дозволу УЖКГ міськвиконкому на передачу в безоплатне тимчасове користування обладнання когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут», від 26 жовтня 2010 року №1776, від 25 жовтня 2011 року №340 та від 27 листопада 2011 року №654 «Про надання дозволу УЖКГ міськвиконкому на продовження терміну дії договору безоплатного тимчасове користування обладнання когенераційної установки, що знаходиться на котельні №3 СП ТОВ «Світловодськпобут», від 15 лютого 2007 року №563 «Про надання дозволу ОСОБА_2 ЦРЛ на передачу в безоплатне користування міні котельні пологового будинку по вул. Леніна,110 СП ТОВ «Світловодськпобут».

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Світловодський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис З оригіналом згідно

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_5