Справа № 820/4041/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 липня 2015 р. № 820/4041/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Тріумф» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Тріумф», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Харкові міжрегіонального головного управління Міндоходів Харківської області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 02 квітня 2015 року у повному обсязі.

В обґрунтування позову позивач посилається на ті обставини, що 06 квітня 2015 товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Тріумф», далі Позивач, отримано податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 02 квітня 2015 року, відповідно якого Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ Міндоходів, далі Відповідач, на підставі Акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року № 99/28-09-42-10/3051350 від 20.03.2015 року, далі Акт перевірки, встановлено порушення з боку Позивача п. п. 198.1., п. 198.6. ст. 198, п. 200.1. ст.. 200 Податкового кодексу України, яке полягає у включенні Позивачем до податкової декларації з ПДВ № НОМЕР_2 від 20.02.2015 року податкових накладних, складених у грудні 2014 року, у звязку з чим збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість, зобовязано Позивача сплатити за основним зобовязанням 202990, 00 грн., відповідно п. 123.1. ст.. 123 ПК України за штрафними санкціями 50747,50 грн., всього 253737,50 грн. У розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 02 квітня 2015 року зазначено, що Позивачем завищено суму податкового кредиту за січень 2015 року на суму ПДВ 202989,55 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на 202989,55 грн.

Вважаючи дане рішення суб'єкт владних повноважень таким, що прийнято з порушенням норм діючого законодавства, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як було встановлено в судовому засіданні, 06 квітня 2015 товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Тріумф», далі Позивач, отримано податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 02 квітня 2015 року, відповідно якого Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ Міндоходів, далі Відповідач, на підставі Акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року № 99/28-09-42-10/3051350 від 20.03.2015 року, далі Акт перевірки, встановлено порушення з боку Позивача п. п. 198.1., п. 198.6. ст. 198, п. 200.1. ст.. 200 Податкового кодексу України, яке полягає у включенні Позивачем до податкової декларації з ПДВ № НОМЕР_2 від 20.02.2015 року податкових накладних, складених у грудні 2014 року, у звязку з чим збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість, зобовязано Позивача сплатити за основним зобовязанням 202990, 00 грн., відповідно п. 123.1. ст.. 123 ПК України за штрафними санкціями 50747,50 грн., всього 253737,50 грн. У розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 02 квітня 2015 року зазначено, що Позивачем завищено суму податкового кредиту за січень 2015 року на суму ПДВ 202989,55 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на 202989,55 грн.

Відповідно п.п. а) п. 198.1., п. 198.2., ст.. 198 ПК України в редакції, яка була чинною на дату складання податкової декларації з ПДВ, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Право на віднесення до податкового кредиту сум податку, зазначених у податкових накладних № 7328 та № 26485 виникло у Позивача в січні 2015 року. Відповідно абзаців 1та 2 п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Враховуючи викладене, порушенням вимог п. 198.1., 198.6. ст. 198 ПК України та підставою для застосування до платника податку штрафних (фінансових) санкції (штрафів), передбачених п. 123.1. ст.123 ПК України, є неправомірне включення платником податку до складу податкового кредиту сум податків, не підтверджених зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджених митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно п. 201.10. ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суми податків, включені Позивачем до складу податкового кредиту згідно податкової декларації з ПДВ № НОМЕР_2 від 20.02.2015 року підтверджувались зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними № 7328 (зареєстрована в ЄРПН 13.01.2015 р.) та № 26485 (зареєстрована в ЄРПН 08.01.2015 р.), а отже включені Позивачем до складу податкового кредиту у відповідності чинного податкового законодавства.

Відповідно п.п. 109.1., 109.2. ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. Таким чином, обовязковою передумовою для притягнення платника податку до відповідальності, передбаченої ПК України, є вчинення платником податків порушень законів з питань оподаткування.

Суми податків, включені Позивачем до складу податкового кредиту згідно податкової декларації з ПДВ № НОМЕР_2 від 20.02.2015 року, підтверджувались зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними № 7328 (зареєстрована в ЄРПН 13.01.2015 р.) та № 26485 (зареєстрована в ЄРПН 08.01.2015 р.), що відповідно п. 201.10. ст.. 201 ПК України є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Враховуючи викладене та пп. а) п. 198.1., п. 198.2., ст.. 198, п. 201.10. ст.. 201 ПК України у Позивача не було законних підстав для включення сум податків до складу податкового кредиту у попередніх періодах.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, пояснень представників сторін, судом встановлено відсутність порушень в діях позивача при формуванні податкового кредиту.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідач не надав належних доказів правомірності висновків акту перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки, факт вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження при судовому розгляді справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові міжрегіонального головного управління Міндоходів Харківської області № НОМЕР_1 від 02 квітня 2015 року року підлягає скасуванню, як таке що прийнято з порушенням ч.3 ст.2 КАС України, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.8,19 Конституції України, ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Тріумф» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.04.2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 липня 2015 року.

Суддя Тітов О.М.