Справа № 810/2640/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2015 року 810/2640/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пухівський вентиляційний завод" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Пухівський вентиляційний завод" з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

від 27.03.2015 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 383580,00 грн., з яких: 255720,00 грн. - за основним платежем; 127860,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом);

від 27.03.2015 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 426200,00 грн., з яких: 284133,00 грн. - за основним платежем; 142067,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

В основу визначення податкових зобов'язань згідно із зазначеними повідомленнями-рішеннями податковим органом покладено твердження про неправомірне віднесення позивачем до складу валових витрат коштів, сплачених контрагенту придбаний товар, а також формування податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок сум податку, сплачених цьому ж контрагенту у складі ціни придбаного товару. Податковий орган стверджував, що в дійсності господарські операції мали безтоварний (фіктивний) характер, а договір та інші фінансово-господарські документи учасники цих господарських операцій склали з метою неправомірного отримання податкової вигоди. За твердженням податкового органу, це призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що правильно визначив податкові зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість, а висновки податкового органу вважає безпідставними, оскільки господарські операції мали реальний характер - товар контрагентом поставлено в повному обсязі й оплачено позивачем, ці факти підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності. Таким чином, позивач просив суд податкові повідомлення-рішення визнати протиправним і скасувати.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що податкові повідомлення-рішення є законними і обґрунтованими, підстави для їх скасування відсутні.

У судовому засіданні: представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити; представник відповідача підтримав заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пухівський вентиляційний завод" є юридичною особою, що зареєстрована 12.07.2007 (запис про державну реєстрацію в ЄДР: 0001166). Як платник податків позивач перебуває на податковому обліку в Броварській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області, зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Основним видом діяльності позивача є виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткування.

У березні 2015 року посадовими особами Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо взаємовідносин з постачальником - ТОВ "Вентпростор" та підприємствами-покупцями за період з 01.08.2014 по 31.08.2014.

За результатами перевірки посадові особи податкового органу дійшли висновку про порушення позивачем вимог чинного законодавства, зокрема:

пунктів 138.2, 138.4, 134.6, 134.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток на загальну суму 255720,00 грн., у тому числі за 2014 рік - на суму 255720,00 грн.;

пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 284133,00 грн., у тому числі за серпень 2014 року - на суму 284133,00 грн.

Висновки посадових осіб відповідача пов'язуються з оцінкою господарських операцій з придбання товарів, які здійснювались між позивачем та ТОВ "Вентпростір". На думку посадових осіб податкового органу, в дійсності товар контрагентом не поставлявся, господарські операції мали безтоварний (фіктивний) характер, а договір та інші фінансово-господарські документи учасники цих господарських операцій склали з метою неправомірного отримання податкової вигоди та ухилення від сплати податків.

Такі висновки посадові особи контролюючого органу, які здійснювали перевірку, зробили на тій підставі, що позивач не надав до невиїзної документальної перевірки копії довіреностей на осіб, які одержували товар та їх відношення до підприємства, сертифікатів відповідності на придбаний товар та доказів транспортування товару (копій товарно-транспортних накладних та подорожніх листів).

За результатами перевірки Броварською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області прийнято два податкових повідомлення-рішення, а саме:

від 27.03.2015 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 383580,00 грн., з яких: 255720,00 грн. - за основним платежем; 127860,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом);

від 27.03.2015 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 426200,00 грн., з яких: 284133,00 грн. - за основним платежем; 142067,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до вищестоящих податкових органів в адміністративному порядку, однак за результатом розгляду скарг податкові повідомлення-рішення були залишені без змін, а скарги без задоволення.

У подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом.

З метою всебічного і повного з'ясування обставин справи суд витребував від позивача первинні фінансово-господарські документи, що підтверджують факти поставки товару та оплати його вартості, у тому числі сплати сум податку на додану вартість у складі ціни товару. Крім того, суд зобов'язав позивача надати витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що містять дані про Товариство з обмеженою відповідальністю "Вентпростір".

Суд на підставі зібраних по справі доказів встановив наступне.

У липні 2014 року між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вентпростір" (постачальник) укладено договір поставки вентиляційного обладнання від 01.07.2014 № 01072014, згідно з яким постачальник зобов'язувався поставити обладнання (пластикові частки повітряного клапану, трубчасті кутники, викрутки ніпельні, кліщі, ключі розвідні, ножиці по металу, лещата слюсарні, підшипники тощо (перелік та вартість товару визначалась на кожну партію окремо у рахунках-фактурах та видаткових накладних)), а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити цей товар.

Згідно з умовами договору пославка обладнання здійснювалась на умовах EXW (згідно з Інкотермс 2000), склад постачальника: Київська область, Броварський район, село Пухівка, вул. Радгоспна, 63.

Поставка на умовах EXW (EX WORKS ФРАНКО ЗАВОД (...назва місця) згідно з Інкотермс 2000 означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання з поставки, коли він надав товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві або в іному місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т.д.). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також митне очищення товару для експорту.

На виконання вказаного договору постачальник здійснив поставку двох партій товару на загальну суму 1704797,16 грн., у тому числі ПДВ - 284133,00 грн.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вентпростір" є торговим партнером позивача, який має складські приміщення на спільній з позивачем території, їх склади розташовані за однією адресою. Транспортування товару здійснювалось шляхом переміщення зі складу на склад складською технікою, товарно-транспортні накладні та подорожні листи не виписувались, оскільки в цьому не було жодної потреби.

Факт поставки товару підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями видаткових накладних (від 28.08.2014 № РП-0000013 на суму 99918,76 грн., у тому числі ПДВ - 16536,46 грн.; від 19.08.2014 № РН-0000015 на суму 1605578,40 грн., у тому числі ПДВ - 267596,40 грн.), складених уповноваженими представниками постачальника та позивача, а також копіями складських документів (прибуткових накладних), оборотно-сальдовими відомостями по аналітичним рахункам: 631 "Розрахунки з постачальниками тa підрядниками" (призначений для обліку розрахунків з постачальниками (підрядниками) за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи та надані послуги); 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети" (призначений для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух малоцінних та швидкозношуваних предметів, що належать підприємству та знаходяться y складі запасів); 201 "Виробничі запаси" (призначений для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству запасів сировини та матеріалів (в т.ч. сировина й матеріали, які є в дорозі та в переробці), будівельних матеріалів, запчастин, матеріалів сільськогосподарського призначення, палива, тари й тарних матеріалів, відходів основного виробництва).

Крім того, на підтвердження реальності господарських операцій з придбання товару у ТОВ "Вентпростір" позивач представив суду копії документів, що підтверджують подальше використання придбаного товару: акти списання виробничих запасів у виробництво (щодо товару, призначеного для власного виробництва); договори та видаткові накладні (щодо перепроданого товару); аналітичні бухгалтерські документи, що підтверджують рух товару по регістрам бухгалтерського обліку в розрізі первинних бухгалтерських документів (рахунків-фактур, прибуткових та видаткових накладних).

В оплату за поставлений товар позивач перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентпростір" кошти в загальній сумі 1704797,16 грн., у тому числі ПДВ - 284133,00 грн., факт перерахування коштів підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями платіжних доручень та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 "Розрахунки з контрагентами" ТОВ "Вентпростір".

На підтвердження права на формування податкового кредиту за вказаними господарськими операціями позивач отримав від ТОВ "Вентпростір" дві податкових накладних на загальну суму 1704797,16 грн., у тому числі ПДВ - 284133,00 грн. (від 28.08.2014 № 13 на суму 99918,76 грн., у тому числі ПДВ - 16536,46 грн.; від 29.08.2014№ 17 на суму 1605578,40 грн., у тому числі ПДВ - 267596,40 грн.), податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказану суму податку на додану вартість позивач включив до складу податкового кредиту за серпень 2014 року, відобразив у податкових деклараціях з податку на додану вартість та реєстрах отриманих податкових накладних за вказаний звітний (податковий) період, а витрати на оплату придбаного товару (за виключенням сум податку на додану вартість) - врахував при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік.

З приводу юридичної особи контрагента позивача суд на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вентпростор" є юридичною особою, що зареєстрована 22.05.2014 (запису про державну реєстрацію в ЄДР - 0049378); стан юридичної особи - зареєстрована; статус відомостей - підтверджено; види діяльності за КВЕД: оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; неспеціалізована оптова торгівля; записи про відсутність за місцезнаходженням та припинення у ЄДР відсутні.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

У справі, що розглядалась, в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень податковий орган поклав твердження про безтоварність (фіктивність) господарських операцій, які здійснювались між позивачем та постачальником - ТОВ "Вентпростір". Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності або спростування таких тверджень податкового органу про безтоварність (фіктивність) господарських операцій.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом під час судового розгляду встановлено, що факти поставки товару на користь позивача та оплата його вартості підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у податковому обліку та податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними; висновок податкового органу про безтоварність (фіктивність) господарських операцій, що здійснювались між позивачем і ТОВ "Вентпростір", є безпідставним.

З приводу визначення позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, є платниками податку на прибуток (пункт 133.1 статті 133 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 134 Податкового кодексу України у цьому розділі об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

В силу пункту 138.2 статті 132 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, зокрема витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Як встановлено під час судового розгляду, кошти сплачені позивачем за придбаний у ТОВ "Вентпростір" є пов'язаними з господарською діяльністю, а витрати підтверджуються документально.

Фактів порушення позивачем обмежень, установлених статтею 139 Податкового кодексу України податковим органом суду не наведено і не доведено.

Тому, податкове повідомлення-рішення від 27.03.2015 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, підлягає скасуванню як безпідставне.

З приводу визначення позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця (п.п. 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.7 статі 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

В силу положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Суд на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановив, що факт поставки (отримання) товару та оплати його вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Твердження податкового органу про фіктивність господарських операцій у судовому засіданні були спростовані, а надані позивачем докази є переконливими і достатніми для висновку суду щодо їх реальності.

Тому, податкове повідомлення-рішення від 27.03.2015 № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість підлягає скасуванню як безпідставне.

За наведених обставин позов є таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір, доказів понесення інших судових витрат суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, а саме:

від 27.03.2015 № , згідно з яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Пухівський вентиляційний завод" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 383580,00 грн., з яких: 255720,00 грн. - за основним платежем; 127860,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом);

від 27.03.2015 № , згідно з яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Пухівський вентиляційний завод" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 426200,00 грн., з яких: 284133,00 грн. - за основним платежем; 142067,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пухівський вентиляційний завод" судові витрати у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - "20" липня 2015 р.