Справа № П/811/15/14
Суддя: Н.В. Чубара
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Справа № П/811/15/14

Колегія суддів Кіровоградського окружного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чубари Н.В., суддів Притули К.М., Хилько Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної реєстраційної служби України про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач, ОСОБА_1О.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної реєстраційної служби України (далі відповідач) з наступними позовними вимогами: визнати дії відповідача, які полягають у прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 23 липня 2013 року №4246383 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 03.07.2013 року за реєстраційним номером 1829467 незаконними та зобовязати відповідача вчинити дії по здісненню державної реєстрації права власності на нерухоме майно квартири АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2013р. позивач через представника, звернулась із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Світловодського МУЮ Кіровоградської області з відповідним пакетом документів. Однак, позивачу було направлено рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації права власності від 23.07.2013 року №4246383 на підставі ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 16 та 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 22.06.2011 № 703. Вважає вказане рішення державного реєстратора речових прав протиправним, необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню. На підставі вищенаведеного просить суд позов задовольнити.

Відповідач до суду надав письмові заперечення, в яких зазначив про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення реєстратор діяв в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначає, що подані документи не відповідають установленим вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, що є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.38-40,51-53).

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено наступні обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду.

1991 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14-15). 22.02.2008 року позивачем укладено договір дарування з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який посвідчений приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованим за №567.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.05.2013 року у справі №121/6351/12 2/401/173/13 розірвано договір дарування квартири АДРЕСА_3, укладеного 20.02.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №567 (а.с.12-13).

24 травня 2013 року позивач, через представника, звернулась до реєстраційної служби Світловодського МУЮ Кіровоградської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.05.2013 р.

23.07.2014р. державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_6 Державної реєстраційної служби України, розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 03.07.2013 17:03:51 за реєстраційним номером 1829467, яку подала ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності для проведення державної реєстрації права власності форма власності: приватна, на квартиру, що розташована АДРЕСА_4, встановив, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (правовстановлювальним документом, зокрема, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна є рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно).

Керуючись статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 16 та 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. № 703, державний реєстратор прав на нерухоме майно прийняв рішення від 23.07.2013р. №4246383 про відмову у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, на квартиру, що розташована АДРЕСА_5, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1 (а.с.11).

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України від 16.01.2003р. №435-ІV (зі змінами та доповненнями), Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004року (зі змінами та доповненнями), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011року (зі змінами та доповненнями).

Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до ст.2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені засади державної реєстрації прав, відповідно до яких державна реєстрація прав є обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону обовязковій реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Статтею 19 Закону визначені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема пп.. 1,5 ч. 1 визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом, рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, повязаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених ч. 9 ст. 15 цього Закону.

В свою чергу, Постановою КМУ від 22.06.2011 року №703 затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає процедуру проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Статтею 22 Закону та п. 13 вищезазначеного Порядку зазначено, що у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав прийнято державним реєстратором на підставі ст. 24 вищезазначеного Закону із посиланням на те, що подані представником позивача документи не відповідають вимогам Закону та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

З наданих до суду письмових пояснень державного реєстратора ОСОБА_6, вбачається, що підставою для відмови у проведенні державної реєстрації стало те, що договір дарування був укладений 20.02.2008 року, а розірваний за рішенням суду лише 07.05.2013 року, і вказане нерухоме майно знаходилось у власності іншої особи досить тривалий час, без визнання права власності в судовому порядку реєстрація права власності (а.с.35-36). Проте мотивувальної частини рішення відповідача про відмову у реєстрації права власності не містить взагалі.

Частиною 3 статті 2 КАС України обумовлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проте, рішення, прийняте Державним реєстратором, зазначеним вимогам не відповідає, оскільки було прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, зокрема без дотримання реєстратором процедури зупинення розгляду заяви, без звернення уваги на момент виникнення права власності, та призвело до порушення необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, що передбачені цивільним законодавством, свобод та інтересів особи (позивача) і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За таких обставин, суд вважає, що дії відповідача в частині прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є протиправним, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державної реєстраційної служби України вчинити дії по здійсненню державної реєстрації права власності за позивачем на зазначену квартиру, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи судом встановлено про необґрунтованість прийнятого рішення, а до компетенції адміністративних судів відноситься виключно оцінка законності дій чи рішень суб'єкта владних повноважень, тобто суд не може перебирати повноваження органу, який наділений компетенцією приймати відповідні рішення, здійснювати певні дії, у встановленому законом порядку.

Враховуючи встановлені ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства у вигляді захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого розгляду адміністративних справ, враховуючі приписи ст. 11 КАС України, згідно якої суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, суд вважає, що належним судовим захистом порушених прав позивача буде полягати у зобов'язанні Державної реєстраційної служби України повторно розглянути заяву позивача від 24.05.2013р. за реєстраційним номером 1829467 про реєстрацію права власності на квартиру, розташованої за адресою АДРЕСА_6, з урахуванням змісту даної постанови.

Аналогічні правові позиції викладені Вищим адміністративним судом України у справах К/9991/35320/11 від 21.06.2012р. та № К/9991/5341/12 від 09.04.2013р.

У зв'язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Державної реєстраційної служби України, які полягають у прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 23 липня 2013 року №4246383 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 03.07.2013 року за реєстраційним номером 1829467 незаконними.

Зобовязати Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2013р. за реєстраційним номером 1829467 про реєстрацію права власності на квартиру, розташованої за адресою АДРЕСА_6.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий (суддя) Н.В. Чубара

Судді К.М. Притула

ОСОБА_8