Справа № 10624/10
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2011 р. справа № 2а-542/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Проценко О.А. Мірошниченка М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Пологівському районі Запорізької області на постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Пологівському районі Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок надбавки до пенсії як «Дітям війни»,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Пологівському районі Запорізької області та просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2009 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі: визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязано відповідача донарахувати та виплатити недоплачену суму щомісячної надбавки до пенсії за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України №2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням.

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Задовольняючи позовні вимоги за період з 22.05.2008 року по 07.10.2008 року суд першої інстанції зазначив що позивачем не пропущено строк звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки порушення прав припинилось лише у січні 2008 року, проте колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В позовній заяві позивач зазначає, що його не було повідомлено про належні йому як дитині війни виплати, тому про факт порушення прав йому стало відомо після висвітлення подій у засобах масової інформації. Проте, ці обставини не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки рішення Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року та 10-рп від 22 травня 2008 року, на які посилається позивач, були належним чином оприлюднені в засобах масової інформації. А позивач звернувся до суду першої інстанції лише в жовтні 2009 року, тобто більше ніж за рік після того як він повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства, (яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Крім того у своїх запереченнях відповідач наполягав на застосуванні строку встановленого ст. 99 КАС.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги за період 22.05.2008 року по 07.10.2008 року задоволенню не підлягають, а тому постанову суду в цій частині слід скасувати та відмовити в задоволенні цих позовних вимог за пропуском строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог за період з 08.10.2008 року по 31.12.2008 року виходячи з наступного.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-ІV в новій редакції. Тобто, було відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач починаючи з 22 травня 2008 року неправомірно застосовує п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, якою встановлено, що «дітям війни»(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії виплачується підвищення у розмірах : з 22 травня - 48,1 гри., з 01 липня - 48,2 грн., з 01 жовтня - 49,8 грн., бо ці положення протирічать Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішенню Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Вищенаведені висновки свідчать, що відповідач діяв не у спосіб передбачений чинним законодавством на певний період часу, рішення Конституційного суду не виконував, що стало причиною звернення позивача до суду.

Посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки органи державної влади не можуть посилатись па відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає частковому скасуванню в частині задоволених позовних вимог за період з 22.05.2008 року по 07.10.2008 року.

Крім того, зважаючи на те, що з січня 2008 року відповідач виплачував позивачеві підвищення до пенсії у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, з метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне уточнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Пологівському районі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2009 року в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 22.05.2008 року по 07.10.2008 року скасувати, відмовивши в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Абзац другий резолютивної частини постанови Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2009 року викласти в наступній редакції:

«Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Пологівському районі Запорізької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 08 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням сум, виплачених у цей період».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: М.В. Мірошниченко