Справа № 820/4789/15
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 р.Справа № 820/4789/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. по справі № 820/4789/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астекс- Групп"

до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС-ГРУПП" (далі за текстом - ТОВ "АСТЕКС-ГРУПП", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі за текстом - Західна ОДПІ, відповідач), в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2015 року №, прийняте Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2015, прийняте Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм матеріального права, а саме: п. п. 50.1, 50.2 ст. 50, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Західна ОДПІ зазначає, що в порушення ст. 50 Податкового кодексу України позивачем подано уточнюючий розрахунок після проведеної перевірки, під час якої контролюючим органом були встановлені помилки у раніше поданій декларації, у зв'язку з чим Західною ОДПІ правомірно нараховано позивачу грошове зобов'язання з ПДВ в розмірі 6864,00 грн. та штрафну санкцію 1716,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС-ГРУПП" на виконання вимог чинного законодавства до податкового органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року від 20.02.2015 року , зареєстровану за № (а.с.51-55).

Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт перевірки № 329/20-33-15-01-08/32031841 від 20.03.2015, в якому встановлено порушення вимог глави 5, пункту 198.3, статті 198, пункту 200.1., статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, у зв'язку із чим донараховано податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 6864 грн, в тому числі за грудень 2014 року на суму ПВД 6864 грн (а.с.11-15).

На підставі акту перевірки № 329/20-33-15-01-08/32031841 від 20.03.2015 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 8580,00 грн. (в т.ч. за основним платежем - 6864,00 грн. штрафні санкції - 1716,00 грн) (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 8580,0 грн. (в т.ч. за основним платежем - 6864,0 грн. штрафні санкції - 1716,0 грн.), оскільки позивачем виконано вимоги Податкового кодексу України та подано уточнюючий розрахунок згідно з затвердженою формою на дату подання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій) (п.п. 75.1.1п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу Укрнаїни).

Порядок проведення камеральних перевірок визначений статтею 76 Податкового кодексу України, відповідно до якої камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом проведено камеральну (електронну) перевірку даних, задекларованих у податковій звітності податкової звітності ТОВ "АСТЕКС-ГРУПП" з податку на додану вартість за січень 2015 року, за наслідками якої складено акт перевірки № 329/20-33-15-01-08/32031841 від 20.03.2015р.

Вказаний акт № 329/20-33-15-01-08/32031841 від 20.03.2015р. контролюючим органом направлено підприємству 23.03.2015р., а підприємством отримано 30.03.2015р. (а.с. 32)

24.03.2015 року позивачем був поданий уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, яким було донараховано та сплачено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 6864 грн, в тому числі за грудень 2014 року на суму ПВД 6864 грн., а також штрафну санкцію у розмірі 3 % від суми ПДВ, що складає 206 грн. Податковим органом прийнято уточнюючий розрахунок, що підтверджено квитанцією № 2 (а.с.21).

Отже, уточнюючий розрахунок подано позивачем до отримання ним акта перевірки про встановлені порушення.

Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

За правилами п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

З аналізу викладених норм, виходить, що в разі самостійного виявлення помилок платником податків у раніше поданих ним податкових декларацій (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), надання уточнюючого розрахунку до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку, є обов'язком, а не правом платника податків. Разом із обов'язком подати розрахунок, платник повинен сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Обмеження щодо подання уточнюючого розрахунку стосуються лише випадків проведення контролюючим органом документальних планових та позапланових перевірок. На камеральні перевірки вказані обмеження щодо обв'язку подавати уточнюючий розрахунок після проведення перевірки та складення акту перевірки згідно вимог чинного податкового законодавства не поширюється.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання встановленого п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України обов'язку, 24 березня 2015 року подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, яким було донараховано та сплачено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 6864 грн, в тому числі за грудень 2014 року на суму ПВД 6864 грн., а також штрафну санкцію у розмірі 3 % від суми ПДВ, що складає 206 грн. Податковим органом прийнято уточнюючий розрахунок, що підтверджено квитанцією № 2 (а.с.21).

Враховуючи, що акт № 329/20-33-15-01-08/32031841 від 20.03.2015 року про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих в податковій звітності ТОВ «АСТЕКС-ГРУПП» з ПДВ за січень 2015 року отримано ТОВ «АСТЕКС-ГРУПП» 30 березня 2015 року, уточнюючий розрахунок підприємством подано 24.03.2015р., а податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2015р. отримано позивачем 27.04.2015 року (а.с. 32-34), тому контролюючим органом мав бути врахований поданий позивачем уточнюючий розрахунок при прийнятті рішення про донарахування останньому податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи дотримання позивачем вимог ст. 50 Податкового кодексу України, не доведення контролюючим органом обґрунтованості доводів про заниження платником податків податкових зобов'язань на суму 6864,00 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «АСТЕКС-ГРУПП».

За викладених обставин, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. по справі № 820/4789/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.
Повний текст ухвали виготовлений 27.07.2015 р.