Справа № 24626/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2011-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2011 р. справа № 2-а-1104/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Сафронової С.В. Божко Л.А.

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу виконавчого комітету Світловодської міської ради

на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Світловодської міської ради про оскарження рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

26 травня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконними дії виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо не взяття її 11.01.1997 року на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи з жовтня 1988 року. Зобовязати виконавчий комітет Світловодської міської ради взяти її на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи з жовтня 1988 року.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №222 від 11.02.2010 року «Про постановку на квартирний облік ОСОБА_1І.». свої вимоги обґрунтовувала тим, що з жовтня1988 року перебувала на квартирному обліку за місцем роботи на ДП «СКТС і ТМ», 11.01.1997 року була звільнена із підприємства на підставі п.1 ст.40 КЗпП України і до 2001 року ніде не працювала. Згідно ч.2 ст.30 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов»з 11.01.1997 року вона повинна була перебувати на квартирному обліку у виконавчому комітеті Світловодської міської ради із збереженням часу перебування на обліку на підприємстві, вважала, що так воно і було. У жовтні 2009 року дізналась, що надаються квартири особам, що перебувають на обліку у виконкомі, звернулась туди за отриманням квартири і зясувалось, що на квартирному обліку у виконавчому комітеті вона не перебуває, оскільки підприємство ДП «СКТС і ТМ»документів на осіб, які потребують поліпшення житлових умов відповідачу не передавало. 09.12.2009 року вона передала до відповідача усі необхідні документи та заяву про взяття на квартирний облік зі збереженням часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи з 1988 року. Однак відповідач прийняв рішення про взяття її на квартирний облік лише з часу винесення рішення 11.02.2010 року. Такі дії відповідач обґрунтовував тим, що у період з 11.01.2001 року по 14.03.2006 року вона працювала на ДП «СКТС і ТМ»і була звільнена за власним бажанням, а тому не може бути поставлена на облік з 1988 року. З такими діями відповідача не погоджується і звертається до суду за захистом своїх прав.

Відповідач проти позову заперечував .

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Дії виконавчого комітету Світловодської міської ради визнано неправомірними. Скасовано рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №222 від 11.02.2010 року «Про постановку на квартирний облік ОСОБА_1І.». Зобовязано виконавчий комітет Світловодської міської ради взяти ОСОБА_1 на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи з жовтня 1988 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідно до ст..15 ЦПК України, вказаний спір, як житловий, повинен розглядатись у порядку цивільного судочинства. Крім того, апелянт зазначав про те, що їх дії у даних правовідносинах були правомірними, оскільки відповідали положенням п.18,22, ч.2 п.30, п.31, 32 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов», адже позивачка перебувала на житловому обліку на підприємстві, до них звернулась із заявою після звільнення із підприємства за власним бажанням, що є підставою для взяття на квартирний облік за місцем проживання лише на загальних підставах.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового рішення, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з вересня 1988 року перебувала на квартирному обліку ДП «СКТС і ТМ»і числилась у списках на отримання житла під № 582 ( протокол № 35 від 20.09.1988 року ). Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради №630 від 24.11.88 року ОСОБА_1 затверджена на квартирному обліку на ДП «СКТС і ТМ»з 20.10.1988 року. ( а.с.42)

11.01.1997 року ОСОБА_1 була звільнена з підприємства за скороченням чисельності штату згідно ст.. 40 п.1 КЗпП України ( а.с.11)

З 11.01.2001 року по 14.03.2006 року працювала на цьому ж підприємстві (ДП «СКТС і ТМ») та звільнена за власним бажанням ( а.с.33).

09 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернулась до виконавчого комітету Світловодської міської ради із заявою про прийняття її на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку за місцем роботи з 20.10.1988 року в загальній черзі ( а.с.21)

Рішенням виконкому Світловодської міської ради № 222 від 11 лютого 2010 року ОСОБА_1 поставлена на квартирному обліку у виконкомі Світловодської міської ради за місцем проживання на загальних підставах. ( а.с.5).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення п.п. 22-26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, не вніс позивача в книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень та не проводив щорічну звірку перебуваючих на обліку громадян з підприємством СКТСіТМ. Тому посилання представника відповідача, що зазначені питання не входять до обовязків виконавчого комітету, суд визнав безпідставними. Визнаючи рішення відповідача №222 від 11.02.2010 року «Про постановку на квартирний облік ОСОБА_1І.»незаконним , суд дійшов висновку про те, відповідач, приймаючи вказане рішення, вийшов за межі звернення позивача, так як вона не просила відповідача ставити її на квартирний облік на загальних умовах. Відповідач був зобовязаний або задовольнити її заяву, або відмовити в задоволенні. Крім того, позивач на час звільнення з підприємства 11.01.1997 року за скороченням чисельності штату, не втрачала права на поліпшення житлових умов. Також вона не втрачала такого права і після наступного її прийняття та звільненя з роботи за власним бажанням в період часу з 11.01.2001 року по 14.03.2006 рік, а посилання відповідача, що у звязку із звільненням позивача з підприємства за власним бажанням, позивач втрачає право на збереження попередньої черги, є помилковим та нічим не обгрунтованим, а тому вищевказане рішення відповідача підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Вірно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 8 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР № 470 від 11.12.1984 року ( надалі Правил) , квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.

Пунктами 20-22 Правил регламентовано, що, громадяни беруться на квартирний облік:

за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів;

за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Рішення щодо взяття на квартирний облік повинно бути винесене у місячний строк з дня подання громадянином необхідних документів.

Рішення про взяття громадян на квартирний облік за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. Про прийняте рішення виконавчий комітет місцевої Ради, адміністрація підприємства, установи, організації направляють заявникові письмову відповідь з повідомленням відповідно дати взяття на облік, виду і номера черги або підстави відмови у задоволенні заяви.

Громадяни вважаються взятими на квартирний облік: у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів - з дня винесення рішення виконавчого комітету, за місцем роботи - з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради.

Таким чином, відповідно до положень вищевказаних Правил, ведення квартирного обліку передбачено незалежно один від одного: або за місцем проживання особи, що потребує поліпшення житлових умов, або на підприємстві за місцем роботи такої особи, коли вона не виявляла бажання перебувати на обліку іще і у виконавчому комітеті відповідної ради та не подавала про це до виконкому заяви згідно пункту 18 Правил.

Судом встановлено та сторонами визнано, що позивачка з жовтня 1988 року перебувала на квартирному обліку лише за місцем роботи - ДП «СКТС і ТМ» і не виказувала бажання одночасно перебувати на обліку і у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.

Пунктом 26 вищевказаних Правил визначено, що громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті.

Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках… припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР;

Частиною 2 пункту 30 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР передбачено, що при припиненні трудових відносин з підприємством, установою, організацією громадянина, який перебував на квартирному обліку за місцем роботи, і тимчасовому виїзді на роботу в іншу місцевість (якщо за тим, хто виїхав, за законом зберігається жиле приміщення), він переводиться на облік до виконавчого комітету Ради народних депутатів за місцем проживання.

У зазначених випадках за громадянами зберігається попередній час перебування на квартирному обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, у межах, відповідно, часу їх роботи на даному підприємстві, в установі, організації або часу проживання у даному населеному пункті.

Крім того, згідно пункту 32 Правил, громадяни, які перебували на квартирному обліку за місцем роботи і перейшли на інше підприємство, в установу, організацію у тому ж населеному пункті (крім зазначених в абзаці другому пункту 16 Правил), беруться на облік за новим місцем роботи, а якщо там не ведеться облік, то у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання, із збереженням попереднього часу перебування на обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, у випадках:

2) звільнення у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників;

Судом встановлено та сторонами визнано, що після звільнення з підприємства 11.01.1997 року за скороченням чисельності штату згідно ст.. 40 п.1 КЗпП України, ОСОБА_1 продовжувала залишатись на квартирному обліку на ДП «СКТС і ТМ», ніяких заяв до відповідача щодо взяття її на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку не писала, бажання перебувати на квартирному обліку у виконавчому комітеті Світловодської міської ради ніяк не виявляла.

Більш того, ОСОБА_1 11 січня 2001 року повернулась працювати на це ж підприємстві (ДП «СКТС і ТМ») , з якого 14 березня 2006 року була звільнена за власним бажанням. Навіть після звільнення з підприємства за власним бажанням, рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку на підприємстві не приймалось, згідно довідки підприємства, квартирні справи до цього часу знаходяться на підприємстві, за виключенням справи позивачки, яку було видано їй особисто ( а.с. 61).

Пунктом 31 Правил передбачено, що у випадку ліквідації житлового обліку за місцем роботи, облікові справи громадян передаються до виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Однак із наданої ДП «СКТС і ТМ»довідки слідує, що адміністрацією та профспілковим комітетом підприємства не приймалось рішення про ліквідацію квартирного обліку за місцем роботи та облікові справи громадян не передавались до виконавчого комітету Світловодської міської ради ( а.с.61).

Оскільки позивачка виявила бажання перебувати на квартирному обліку у виконавчому комітеті Світловодської міської ради, написавши відповідну заяву лише 09 грудня 2009 року ( а.с.21), тобто, після звільнення з підприємства за власним бажанням, рішення про ліквідацію квартирного обліку за місцем роботи до заяви не долучала, колегія суддів приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №222 від 11.02.2010 року про постановку ОСОБА_1 на квартирний облік лише з дати прийняття рішення є правомірним та таким, що узгоджується з вищевказаними положеннями Житлового кодексу України, відповідає вимогам ч.3 ст. 2 КАС України і підстави для його скасування відсутні, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись п.3, 4 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, п.1ч.1 ст.157, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Світловодської міської ради задовольнити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2010 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Світловодської міської ради відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 24 січня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Л.А. Божко