Справа № 2а-1066/2011
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-1066/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2011 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника та виплату недоплачених сум,

в с т а н о в и в :

02 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 10 вересня 2004 року помер її чоловік ОСОБА_3, який був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІ групи.

Згідно із постановою військово-лікарської комісії ГУ МВС України в Київській області від 20 березня 2006 року захворювання її чоловіка, яке призвело до його смерті, повязане із виконанням ним службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На підставі цього висновку 18 травня 2007 року Київською обласною державною адміністрацією їй видано посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою.

До дня смерті чоловіка вони проживали разом у житловому будинку № 108 по вулиці Андрєєва у місті Броварах Київської області.

На день смерті чоловіка вона була пенсіонеркою, отримувала пенсію за віком та була на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3

Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції до 01 січня 2008 року у ст. 52 було визначено, що щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року до ст. 52 вказаного Закону вносилися зміни, якими дана компенсація з 01 січня 2008 року визначалася розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зазначені вище зміни визнані неконституційними, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 Конституції України вони втратили чинність з дня ухвалення цього рішення.

Листом від 28 січня 2011 року № 229/Б-01 відповідач ОСОБА_2 ПФУ повідомило її, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530 щомісячна компенсація за втрату годувальника їй виплачується в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у сумі 75 грн., з чим вона не згодна, оскільки розмір компенсації згідно із зазначеним вище Законом повинен становити 375 грн.

Вважає такі дії ОСОБА_2 ПФУ такими, що суперечать положенням Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та порушують її права, оскільки розмір щомісячної компенсації в разі втрати годувальника згідно із ст. 52 вказаного вище Закону має становити 50 % мінімальної пенсії за віком.

Просила визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови їй у нарахуванні щомісячної компенсації в разі втрати годувальника відповідно до ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними, зобовязати ОСОБА_2 ПФУ провести з 02 серпня 2010 року перерахунок розміру щомісячної компенсації в разі втрати годувальника згідно із ч. 1 ст. 52, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити їй недоплачену суму компенсації з урахуванням проведених виплат.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, вважає, що його дії є правомірними, оскільки щомісячна компенсація за втрату годувальника виплачується позивачу на підставі чинної постанови Кабінету Міністрів України, яка відповідно до ст. 117 Конституції України є обовязковою для виконання.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, вдовою померлого інваліда війни.

Перебуває вона на обліку в ОСОБА_2 ПФУ і одержує пенсію по втраті годувальника, смерть якого настала внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції до 01 січня 2008 року) щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Підпунктом 14 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни у ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У частині першій слова 50 процентів мінімальної пенсії за віком замінено словами 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім цього, після частини першої цю статтю доповнено новою частиною такого змісту: Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати компенсації згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому з цього часу позивач має право на виплату щомісячної компенсації в разі втрати годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою у п. 5 встановлено, що, починаючи з 22 травня 2008 року, щомісячна компенсація сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, не може бути нижчою від 10 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру щомісячної компенсації непрацездатним членам сімї за втрату годувальника застосуванню підлягає ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розмір, визначений п. 5 вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року.

Дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника відповідно до ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи суперечать вимогам цього Закону, тому вони судом визнаються протиправними.

Із змісту ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру щомісячної компенсації непрацездатним членам сімї за втрату годувальника за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ПФУ повинно виплачувати позивачу ОСОБА_1 як непрацездатному члену сімї щомісячну компенсацію за втрату годувальника, передбачену ч. 1 ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо проведення з 02 серпня 2010 року перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника та доплати недоотриманих сум компенсації заявлені в межах строку звернення до адміністративного суду та підлягають задоволенню.

Суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити позивачу з 02 серпня 2010 року перерахунок розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, а також доплатити їй недоотримані суми компенсації.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 52, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 159 163, 1832, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести ОСОБА_1 з 02 серпня 2010 року перерахунок розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника згідно із ч. 1 ст. 52, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, і виплатити їй недоплачену суму компенсації з урахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.