Справа № 2а-1870/5092/11
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2011 р. справа № 2a-1870/5092/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Спільне українсько-білоруське підприємство "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - СУБП «Укртехносинтез») звернулося до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.07.2011року №/55345, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в сумі -38 697грн., та застосована штрафна санкція в сумі - 1грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач безпідставно дійшов висновку про безтоварність та нікчемність господарських операцій з ТОВ «Метал-Ресурс», так як фактичне виконання господарських операцій підтверджується необхідними первинними документами бухгалтерського обліку.

Державна податкова інспекція в місті Суми, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що позивач завищив суму податкового кредиту з ПДВ за січень 2011 року на суму 38697грн. через те, що всі операції купівлі-продажу ТОВ «Метал-Ресурс»з іншими контрагентами, в т.ч. і з позивачем не спричиняють правових наслідків і є нікчемними. Вказаний висновок підтверджується інформацією, наданою Алчевською ОДПІ в Луганській області (акт від 29.03.2011р. № 525/231/36833386 «Про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «Метал-Ресурс»з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за період з 01.01.2011р. по 31.01.2011р.»). Згідно вказаної інформації, ТОВ «Метал-Ресурс»проводить транзитні фінансові потоки, спрямовані на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання. Також в акті перевірки зазначається, що у ТОВ «Метал-Ресурс»відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, підприємство не знаходиться за юридичною адресою та не виконує обов'язків зі сплати податкових зобов'язань. Крім того, проведенні перевірки ТОВ «Метал-Ресурс»не надало головні книги, журнали-ордери, картки рахунків, податкові та видаткові накладні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, позов не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12.07.2011року №/55345 державною податковою інспекцією в м. Суми прийнято на підставі акту документальної невиїзної перевірки спільного українсько- білоруського підприємства "Укртехносинтез" у формі ТОВ з питань достовірності визначення показників податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2010 року від 25.06.2011р. № 4812/235/21127532/59.

Як зазначено в акті перевірки, позивачем допущені порушення вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит, що призвело до заниження суми податку на додану вартість в сумі 38697грн.

Суд не може погодитися з таким висновком державної податкової інспекції в м.Суми з огляду на наступне.

Перевіркою встановлено, що СУБП «Укртехносинтез»було отримано від ТОВ «Метал-Ресурс»міста Алчевськ Луганської області, товар на суму ПДВ - 38697грн.

Згідно інформації, наданої Алчевською ОДПІ в Луганській області (акт від 29.03.11 № 525/231/36833386) «Про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «Метал-Ресурс»з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.01.2011р. по 31.01.2011р.»товариством «Метал-Ресурс»безпідставно сформовано податкові зобов'язання з ПДВ по операціям продажу товарів, робіт та послуг по контрагенту СУБП «Укртехносинтез»у формі ТОВ за січень 2011року в сумі 38697грн. у зв'язку з тим, що підприємством ТОВ «Метал-Ресурс»не надано підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов'язань з ПДВ по операціям продажу товарів, робіт та послуг: головні книги, журнали-ордери та картки відповідних рахунків. Крім того, в ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів звітів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

На думку податкової інспекції, враховуючи що у ТОВ «Метал-Ресурс»відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, підприємство не знаходиться за юридичною адресою, не виконані обов'язки зі сплати податкових зобов'язань, то згідно ч.1, 5 ст.203, ст.215, ст.228 Цивільного кодексу України, угоди з вищезазначеним підприємством, є нікчемними по ланцюгу до вигодонабувача.

Але висновок відповідача про нікчемність угод між ТОВ «Метал-Ресурс»та СУБП «Укртехносинтез»не відповідає фактичним обставинам і не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Так, відповідно до п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у момент виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Метал-Ресурс», як контрагент позивача, був платником податку на додану вартість, що підтверджується відповідним свідоцтвом на час спірних правовідносин з позивачем, а тому мав законні підстави видавати позивачу податкові накладні.

Отже податкові накладні, видані ТОВ «Метал-Ресурс»позивачу на суму поставленого товару відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Позивач виконав вказані вимоги закону, оскільки сплатив ПДВ у ціні придбаного товару. Придбаний товар позивач використав у власній господарській діяльності.

Згідно вимог п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями визначеними в розділі V ПК України.

Такий порядок та критерії зазначені в пунктах 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, відповідно до яких сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки встановлені Податкового кодексу України. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Податкового кодексу України), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

З наведених норм вбачається, що питання щодо встановлення від'ємного значення суми ПДВ поширюється тільки на окремо взятого платника податків (заявника бюджетного відшкодування) і не ставився у залежність від подання податкової звітності та розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до п.п. "а" п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно вимог п.198.2 ст.198 цього кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в діючій на той час редакції) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

З наведених норм вбачається, що Податковий кодекс України не ставить право позивача щодо виникнення, нарахування та віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту так само як і право на бюджетне відшкодування, в залежність від факту подання податкової звітності та сплати ПДВ його підприємствами-контрагентами, або в залежність від можливості або неможливості податкового органу провести перевірку контрагентів позивача.

Крім того, згідно вимог ст.ст.15, 16 Податкового кодексу України платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону. Статтею 61 цього Кодексу встановлено, що контроль за правильністю нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів до бюджету здійснюється контролюючим (податковим) органом.

Тобто, обов'язки з контролю за дотримання достовірності та своєчасністю визначення сум податку, за правильністю нарахування та сплати ПДВ відповідно до Закону, покладаються на податкові ограни, а не на позивача.

Отже відсутні підстави для позбавлення позивача права на нарахування та віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту через можливі порушення податкового законодавства підприємствами-контрагентами позивача.

Відповідач не надав доказів того, що безпосередній контрагент позивача - ТОВ «Метал-Ресурс», був виключений з реєстру платників податку на додану вартість, його свідоцтво платника податку на додану вартість було анульовано, чи позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які нібито допускав його контрагент.

Також відповідачем не було надано суду належних доказів щодо нікчемності господарських операцій, за наслідками яких позивачем було сформовано оспорюваний податковий кредит, не надано і фактичних даних, які б викликали сумнів у реальності виконання цих операцій.

Навпаки, сама податкова інспекція м.Суми в акті перевірки підтверджує наявність у позивача необхідних первинних документів, що свідчать про реальність виконання господарських операцій, а саме: податкових та видаткових накладних, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, платіжних доручень на перерахування грошових коштів, товарно-транспортних накладних, тощо.

Податковою інспекцією не надано суду жодного доказу порушення позивачем податкового законодавства при формуванні податкового кредиту за спірний період.

В той же час в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ТОВ «Метал-Ресурс»існували господарські правовідносини з постачання товарів, які мали реальний характер та не носили ознак фіктивності.

Так, підприємством «Укртехносинтез»був укладений договір поставки № СН-57/2010 від 21.06.2010р. з ТОВ «Метал-Ресурс».

На виконання умов договору, ТОВ «Метал-Ресурс»постачав підприємству «Укртехносинтез»різні товари протягом 2010-2011років, в тому числі і в січні 2011року.

Поставка товарів у періоді, що перевірявся, підтверджується видатковими та податковими накладними, витягом з журналу реєстрації довіреностей, платіжними дорученнями про сплату грошових коштів за поставлений товар, товарно-транспортними накладними.

Отже суми податку на додану вартість по цих операціях були правомірно включені позивачем до податкового кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ДПІ в м. Суми, як субєкт владних повноважень, не довела правомірності свого рішення.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.07.2011року №/55345.

На підставі ст. 94 КАС України з Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.07.2011року №/55345.

Стягнути з Державного бюджету України (ГУ ДКУ в Сумській області, 40030, м. Суми, вул. Воскресенська, 7) на користь Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (40020, м. Суми, пр-т Курський, 6, код 21127532, МФО 337922, р/р 2, Сумська філія АТ "Брокбізнесбанк") судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп. /три грн. 40 коп./.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови виготовлений 23 вересня 2011року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар