Справа № 2а-1870/5885/11
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2011 р. справа № 2a-1870/5885/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Бабаніної О.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом відкритого акціонерного товариства "Федеральна пасажирська компанія" ОСОБА_4 Федерації до Сумського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, першого заступника - начальника штабу полковника ОСОБА_5, треті особи: державне підприємство "Укрзалізниця", Міністерство юстиції України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство Федеральна пасажирська компанія ОСОБА_4 Федерації (далі по тексту - позивач, ВАТ Федеральна пасажирська компанія ОСОБА_4 Федерації) звернулося до суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, першого заступника - начальника штабу полковника ОСОБА_5 про скасування постанови №36 від 15.07.2011року про накладення штрафу в сумі 8500 грн. Свої вимоги мотивує тим, що товариство не має статусу перевізника в розумінні Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень, відповідно не може нести відповідальність за правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до статті 38 Угоди про міжнародне пасажирське сполучення, стороною якого виступає Україна, перевізник не має права контролювати дотримання пасажирами паспортних правил, встановлених при проїзді залізничним транспортом в міжнародному сполученні. Позивач також стверджує, що перевізнику не вручений другий примірник протоколу про правопорушення, а також в протоколі відсутній підпис представника перевізника.

Відповідач, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що постанову №36 від 15.07.2011року про накладення штрафу в розмірі 8500грн. прийнятою у повній відповідності з чинним законодавством України та обставинам справи. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.38-42).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що постанова про накладення штрафу відповідає вимогам діючого законодавства.

Представник третьої особи Міністерства юстиції України в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Справу просить розглядати без його участі (а.с.239).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що начальником 2 відділення інспекторів прикордонної служби ВПС "Конотоп" Сумського прикордонного загону складений протокол від 01.07.2011року №9953-0096 про правопорушення, пов"язане зі здісненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, яким встановлено, що 01.07.2011 року під час здійснення прикордонного контролю потягу №22 сполученням "Київ-Москва" у вагоні №01 виявлено громадянина України ОСОБА_6, 23.12.2004року народження, у якого було відсутнє свідоцтво про народження (слідував у супроводі бабусі громадянки України ОСОБА_7І.), чим ВАТ Федеральна пасажирська компанія ОСОБА_4 Федерації скоєно правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.1 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень /а.с.43-45/.

Сумським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесена постанова від 15.07.2011року №36 про правопорушення, пов"язане із здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на ВАТ Федеральна пасажирська компанія ОСОБА_4 Федерації накладений штраф в розмірі 8500 грн. /а.с.7-8/.

Суд вважає, що вказана постанова відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22-1 Закону України "Про залізничний транспорт" під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні пасажир зобов'язаний мати належним чином оформлені документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та пред'явити їх перевізникові на його вимогу. Перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні, крім обов'язків, передбачених статтею 22 цього Закону, зобов'язаний до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи.

Згідно ст.1 Угоди між Урядом ОСОБА_4 Федерації та Урядом України про безвізові поїздки громадян ОСОБА_4 Федерації та України від 16.01.1997р., громадяни держави однієї сторони можуть в'їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у додатках 1 та 2 до цієї Угоди.

Відповідно до п. 3 додатку 1 Угоди (у формі обміну нотами) між Кабінетом Міністрів України та Урядом ОСОБА_4 Федерації про внесення змін до Угоди між Урядом України і Урядом ОСОБА_4 Федерації про безвізові поїздки громадян України і ОСОБА_4 Федерації від 16 січня 1997 року (Угоду затверджено Постановою КМ № 1034 (1034-2007-п) від 08.08.2007р.) документом громадянина України для в'їзду, виїзду, перебування і пересування територією ОСОБА_4 Федерації для дітей віком до 16 років (за умови виїзду у супроводі батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або осіб, уповноважених на це батьками (усиновлювачами), опікунами, піклувальниками) є свідоцтво про народження.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2011року під час здійснення прикордонного контролю потягу №22 сполучення "Київ-Москва" у вагоні №01 виявлено громадянина України ОСОБА_6, 23.12.2004року народження, який слідував у супроводі бабусі громадянки України ОСОБА_7, у якого під час прикордонного контролю було відсутнє свідоцтво про народження.

Виходячи із положень вищевказаної Угоди, у громадянина України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, були відсутні документи, необхідні для вїзду до держави прямування, а саме до ОСОБА_4 Федерації, оскільки ксерокопію свідоцтва про народження не можливо застосовувати для в'їзду-виїзду, прямування транзитом і пересування територією ОСОБА_4 Федерації для дітей віком до 16 років.

В порушення вимог Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень, залізниця не виконала обов'язку щодо перевірки перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира - громадянина України ОСОБА_6, 23.12.2004року народження, який слідував у супроводі бабусі громадянки України ОСОБА_7, документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, а саме до ОСОБА_4 Федерації

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення. Справи про правопорушення, передбачені статтею 1 цього Закону, розглядають відповідні органи охорони державного кордону України. Від імені органів охорони державного кордону України розглядати справи про правопорушення та накладати штрафи мають право начальники органів охорони державного кордону України та їх заступники.

Згідно матеріалів справи, громадянин України ОСОБА_6, 2004року народження, який слідував у супроводі бабусі громадянки України ОСОБА_7, під час намагання в"їхати на територію ОСОБА_4 Федерації, для паспортного контролю предявив ксерокопію свідоцтва про народження.

Тобто, при посадці в потяг, у громадянина України ОСОБА_6, були відсутні необхідні документи для в"їзду до держави прямування.

Тому Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у відповідності до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень, обґрунтовано виніс постанову і притягнув до відповідальності ВАТ "Федеральна пасажирська компанія" ОСОБА_4 Федерації.

Посилання позивача на те, що до ВАТ "Федеральна пасажирська компанія" ОСОБА_4 Федерації неможливо застосовувати вимоги Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень є необґрунтованим.

Так, відповідно до преамбули Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_8 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

Тобто вказаний Закон був прийнятий на підставі міжнародно-правових актів, а саме: Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_8 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми.

Стаття 7 ("Прикордонні заходи") ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми передбачає наступне: без шкоди для міжнародних зобов'язань стосовно вільного пересування осіб Сторони будуть посилювати, наскільки це можливо, такий прикордонний контроль, який може бути необхідним для запобігання й виявлення торгівлі людьми; кожна Сторона вживає законодавчих або інших відповідних заходів для запобігання, наскільки це можливо, використанню транспортних засобів, які експлуатуються комерційними перевізниками, для вчинення правопорушень, визначених згідно із цією ОСОБА_8; де це доцільно й без шкоди для відповідних міжнародних конвенцій такі заходи включають запровадження обов'язку комерційних перевізників, зокрема будь-якої транспортної компанії або власника чи оператора будь-якого транспортного засобу, упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, які вимагаються для в'їзду до приймаючої держави; кожна Сторона вживає необхідних заходів згідно зі своїм внутрішнім законодавством для забезпечення санкцій у випадках порушення обов'язку, викладеного в пункті 3 цієї статті; кожна Сторона вживає таких законодавчих або інших заходів, які можуть бути необхідними згідно з внутрішнім законодавством Сторони для відмови у в'їзді або анулюванні віз особам, причетним до здійснення правопорушень, визначених згідно із цією ОСОБА_8. Тобто будь-яка транспортна компанія зобов"язана упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави. Аналогічна норма передбачена статтею 11 ("Заходи прикордонного контролю") Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та статтею 11 Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_8 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми. Отже, вказані норми передбачають, що відповідальність перевізника не обмежується національними ліцензіями, не залежить від країни, по території якій здійснюється перевезення. Крім того, комерційний перевізник, у тому числі будь-яка транспортна компанія або власник чи водій будь-якого транспортного засобу, де це потрібно і без шкоди для відповідних міжнародних конвенцій, зобов"язаний упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави. Тому, ВАТ Федеральна пасажирська компанія ОСОБА_4 Федерації зобов"язано було упевнитися, що пасажир - громадянин України ОСОБА_6, 2004року народження, який слідував у супроводі бабусі громадянки України ОСОБА_7, при посадці у потяг №22 сполученням "Київ-Москва" для в"їзду на територію ОСОБА_4 Федерації мав проїзні документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави, а саме - свідоцтво про народження.

Суд також зазначає, що твердження позивача про ненадання представнику перевізника під розписку другого примірнику протоколу про правопорушення, пов'язаного зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень та відсутності в протоколі підпису представника перевізника, відомостей про вручення протоколу або його направлення є безпідставним, оскільки у протоколі про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 01.07.2011р. №9953-0096, в графах, визначених для проставляння підписів представниками перевізника, в зв'язку з відмовою даного представника від підписів, є напис, зроблений уповноваженою особою відділу прикордонної служби "Конотоп" Сумського прикордонного загону під час складання протоколу, що представник перевізника відмовився від отримання другого екземпляру протоколу та від проставляння підписів. Даний факт засвідчено підписами двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.45).

Таким чином, в задоволенні адміністративного позову ВАТ "Федеральна пасажирська компанія" ОСОБА_4 Федерації до Сумського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, першого заступника - начальника штабу полковника ОСОБА_5 про скасування постанови про правопорушення, пов"язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 15 липня 2011 року №36 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відкритого акціонерного товариства "Федеральна пасажирська компанія" ОСОБА_4 Федерації до Сумського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, першого заступника-начальника штабу полковника ОСОБА_5 про скасування постанови про правопорушення, пов"язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 15 липня 2011 року №36 відмовити. Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови виготовлений 9 грудня 2011року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар