Справа № 823/1477/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року справа № 823/1477/15

м. Черкаси

11 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі Попельнусі Ю.І.,

за участю:

представника позивача державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_1 за довіреністю,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_2 на користь державного бюджету через ДПІ у Черкаському районі ГУ ДФС у Черкаській області податкового боргу на загальну суму 4205,30грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на час звернення з позовом до суду за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 4205,30грн. по податку з доходів фізичних осіб, який виник внаслідок подання податкової декларації про майновий стан і доходи від 12.06.2014 р. № НОМЕР_1 та несплати визначених в ній зобовязань. Оскільки, ОСОБА_2 зазначена сума заборгованості добровільно сплачена не була, позивач просив стягнути її в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання прибув та підтримав вимоги позовної заяви в повному обсязі.

Відповідач до зали судового засідання також прибув. Проти позовних вимог ДПІ у Черкаському районі ГУ ДФС у Черкаській області не заперечив, проте зазначив, що неможе погасити вищевказану заборгованість в добровільному порядку, в звязку з відсутністю коштів.

Заслухавши пояснення представника позивача, а також відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що станом на день звернення з позовом до суду відповідач має податковий борг зі сплати податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 4205,30грн., який виник внаслідок подання податкової декларації від 12.06.2014 р. № НОМЕР_1 про майновий стан і доходи за 2013 р. (а.с.6-7).

У відповідності до вказаної декларації, ОСОБА_2 отримано у спадщину будинок вартістю 39520,00грн. У вказаній декларації платник зазначив, що сума податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником податку самостійно становить 1976,00грн. Крім цього, відповідач самостійно задекларував суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2229,30грн., в звязку з отриманням доходу в розмірі 14462,99грн.

У звязку з несплатою податкового зобовязання у встановлені законом строки, ДПІ у Черкаському районі на адресу відповідача: 19632, Черкаська обл., Чоронобаївський р-н., с. Степанки, вул. Ситника, 2, рекомендованим листом з повідомленням про вручення була направлена податкова вимога форми «Ф» від 10.03.2015 р. № 101-25 на суму 4205,77грн. Зазначена податкова вимога вручена відповідачеві 13.03.2015 р.

У визначені законом терміни загальна сума податкового боргу по податку з доходів фізичних в розмірі 4205,30грн. ОСОБА_2 добровільно сплачена не була, що спонукало податковий орган звернутися до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

Підпунктом 54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Суд наголошує, зокрема, що особами відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини (п.174.3 ст. 174 ПК України).

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Зокрема, у відповідності до п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Як передбачено п.п.129.1.1 ч.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 у встановлені законодавством строки суму податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 4205,30грн. не сплатив, а податкову вимогу не оскаржив, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Державного бюджету через державну податкову інспекцію у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області податковий борг в сумі 4205 (чотири тисячі двісті пять) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

постанова складена в повному обсязі 27.07.2015р.