Справа № 335/6618/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6618/15-а 2-а/335/140/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС В30СП №1 РДПС ДАІ України у Полтавській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

08.07.2015 (06.07.2015 року подано на поштове відділення) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти ДПС В30СП №1 РДПС ДАІ України у Полтавській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому зазначив, що 24.06.15 року отримав копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП на підставі постанови від серії ПС2 331385 від 24.06.2015 року та протокол серії АП1 №150588. Отримана копія постанови складена суб'єктом владних повноважень - інспектором роти ДПС ІДПС УМВД України інспектором ДАІ у м. Полтави ОСОБА_2. Зі змісту постанови він дізнався про те ,що 24.06.2015 року у 20 годин 20 хвилин на 326 км траси Київ - Харків, нібито за допомогою фото приладу був зафіксований факт порушення пункту 12.4 правил дорожнього руху, тобто він дізнався про те, що нібито був зафіксований факт за яким транспортний засіб «Тойота Кемрі» д.н АР 2552 СІ нібито рухався зі швидкістю 116 км/ч, що є перевищенням встановленої швидкості на 56км/ч . За викладених обставин - з точки зору суб'єкта владних повноважень у діях водія ОСОБА_1, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.3 КУпАП. Позивач вважає, що зазначене вище рішення суб'єкта владних повноважень є протиправним та підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що він не порушував та не мав взагалі можливості порушити 24.06.2015 року п.12.4 Правил дорожнього руху. На дільниці дороги Київ - Харків, 326 км. Доказом незаконності притягнення до адміністративної відповідальності: на вказаній дільниці траси для автомобілів, що розташована між м.Київ та м.Харк 24.06.2015 року біля 20 годин, він дійсно бачив робітників ДАІ, які нібито виконували дії по профілактиці та припиненню правопорушень. Але надані йому матеріали не містять відомостей про те - хто саме здійснював фото відео, кінозйомку, що не відповідає вимогам п .13.2 Інструкції з діяльності ДПС ДАІ МВС України, (затверджено наказом МВС №1111 від 13.11.2006 року), згідно якими для використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються співробітники які склали заліки з використання цих приладів. Таких відомостей про співробітники матеріали додані до постанови від 24.06.2015 року - не містять. Цією постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 гривень. Вважав, що діяв у відповідності з вимогами Правил дорожнього руху, а тому у його діях відсутній склад злочину. Просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач не зявися, надав суду заяву про розгляд позову за його відсутності, наполягає на задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на неправомірність дії інспектора ДПС.

У судове засідання відповідач не зявився, повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення, що містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Ураховуючи означене, суд вирішує справу на підставі доводів позивача, що викладені в позові та матеріалів, доданих до нього.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

Згідно із статтею 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зібрано достатніх доказів порушення позивачем дорожнього руху.

Зі змісту копії оскаржуваної постанови вбачається, що на позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно протоколу серії АП1 №150588 від 24.06.2015 року 24.06.2015 року у 20 годин 20 хвилин на 326 км траси Київ - Харків в населеному пункті позначеного дорожнім знаком 5.45 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Тойота Кемрі» д.н АР 2552 СІ перевищив встановлену швидкість на 56км/ч, рухаючись зі швидкістю 116 км/год.Швидківсть вимірювалася приладом «Трукам».

Цього ж дня, постановою серії ПС2 331385 від 24.06.2015 року його було притягнуто за вказане правопорушення до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до п. 2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджених Наказом МВС України №185 від 22.02.2001 року, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо). Кожний документ має свої реквізити (дату, адресу, назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-як фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, що притягується до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови вбачається, що в них не зазначено якими доказами підтверджується, що позивач скоїв дане правопорушення, а також зазначені докази не надані Відповідачем і суду. Протокол не містить зазначення жодного свідка правопорушення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Не дивлячись на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в оскаржуваній постанові не наведена будь-яка оцінка вказаного доказу.

Окрім зазначення в постанові, що перевищення швидкості відбулося в пункті позначеному дорожнім знаком 5.45, ніяких інших доказів судові не надано. Суд не може встановити де саме був встановлений прилад, за допомогою якого проводилося вимірювання швидкості, в межах дії яких дорожніх знаків розташовано вказаний прилад. Відсутні докази підтверджуючі роботу вимірювального пристрою в автоматичному режимі.

До того ж, у постанові та у протоколі відсутні посилання на те, хто саме проводив фото фіксацію. Зазначення в постанові цих даних є обов'язковим, оскільки до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Також, в постанові відсутні посилання на записи у журналі обліку роботи технічних засобів вимірювання про використання спеціального пристрою, у порядку встановленому Інструкцією..

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Законодавство України у відповідності до ст. 19 Конституції України передбачає що - посадові (службові) особи органів державної влади можуть діяти виключно у межах, способом, та у порядку що прямо передбачені законом, у тому числі інспекторам ДПС, тільки в рамках їх положень, інструкцій, передписань, які базуються на чинному законодавстві, тобто як суб'єкти владних повноважень вони не можуть виходити за рамки дозволеного їм цими інструкціями.

Під час винесення постанови відповідачем в порушення ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, будь-які письмові докази на підтвердження порушення позивачем ПДР, який не визнавав себе винним у скоєнні правопорушення і про що зазначив інспектору у протоколі; крім цього, письмові пояснення позивача при складанні протоколу про адміністративну відповідальність на окремому аркуші не відбиралися.

В ході розгляду даної справи відповідачем, на якого у даному випадку покладений обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій, всупереч вимогам ст. 251, 256 КУпАП не доведено належними та допустимими засобами доказування вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У доданому до постанови протоколі про адміністративне правопорушення інспектором ДПС не зазначено, як було виявлене правопорушення, якими доказами підтверджується факт порушення позивачем ПДР України. Інспектор ДПС не прийняв до уваги заперечення позивача та його пояснення і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення лише на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому суд вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому такі дії відповідача є протиправними, а постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Керуючись ст.ст.247,287-289, 292-294 КУпАП, ст.10-12, 158-160 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС В30СП №1 РДПС ДАІ України у Полтавській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти ДПС В30СП №1 РДПС ДАІ України у Полтавській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії ПС2№331385 від 24 червня 2015 року інспектора роти ДПС В30СП №1 РДПС ДАІ України у Полтавській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: Ю.В.Апаллонова