Справа № 826/11310/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідання заяви Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» про роз'яснення судового рішення - постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Міністерства аграрної політики та продовольства України, третя особа: Кабінет Міністрів України про визнання нечинними пунктів нормативно-правового акта, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Приватне акціонерне товариство «РАМБУРС» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Міністерства аграрної політики та продовольства України, третя особа: Кабінет Міністрів України, в якому просили:

визнати Фітосанітарні правила ввезення із-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту та порядку переробки та реалізації під карантинних матеріалів, затверджених наказом відповідача 2 від 23 серпня 2005 року №414 такими, що не відповідають акту вищої юридичної сили в частині пунктів 4.30 та 5.1;

визнати нечинними пункти 4.30 та 5.1 Фітосанітарних правил ввезення із-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту та порядку переробки та реалізації під карантинних матеріалів, затверджених наказом відповідача 2 від 23 серпня 2005 року №414.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня2015 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року - задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року - скасовано, ухвалено по справі нову постанову, якою адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Міністерства аграрної політики та продовольства України, третя особа: Кабінет Міністрів України про визнання нечинними пунктів нормативно-правового акта - задоволено частково.

16 червня 2015 року до Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява відповідача про роз'яснення вказаного вище рішення суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про роз'яснення рішення суду задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, а також державного виконавця, ухвалою роз'яснює рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого судового рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Апеляційна інстанція не може не зауважити наступне.

Незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям. Зробити попередній висновок про незрозумілість судового рішення і поставити про це питання перед судом можуть суб'єкти, яким частина перша зазначеної статті надала право звернутися за роз'ясненням судового рішення.

Вказана стаття не визначає критеріїв, якими можна об'єктивно установити доцільність роз'яснення судового рішення. Тому така доцільність приймається за судовим розсудом, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Виходячи із системного аналізу положень статті 170 КАС України, роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Так, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня2015 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року - задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року - скасовано, ухвалено по справі нову постанову, якою адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Міністерства аграрної політики та продовольства України, третя особа: Кабінет Міністрів України про визнання нечинними пунктів нормативно-правового акта - задоволено частково.

визнано пункти 4.30 та 5.1 Фітосанітарних правил ввезення із-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту та порядку переробки та реалізації під карантинних матеріалів в частині щодо необхідної наявності сертифікату на кожну окрему партію товару, затверджених наказом відповідача 2 від 23 серпня 2005 року №414 такими, що не відповідають актам вищої юридичної сили, а саме: Закону України «Про карантин рослин» та Постанові Кабінету Міністрів України № 705 від 23.08.2005року;

визнано нечинними пункти 4.30 та 5.1 Фітосанітарних правил ввезення із-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту та порядку переробки та реалізації підкарантинних матеріалів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 серпня 2005 року №414 в частині, а саме: щодо необхідної наявності сертифікату на кожну окрему партію товару.

При цьому, заявник посилається на те, що у мотивувальній частині не наведено жодних обґрунтувань, з яких міркувань апеляційний суд вважає, що адміністративний позов підлягає лише частковому задоволенню.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким твердженням заявника, оскільки в мотивувальній частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року зазначено, що пунктами 4.30 та 5.1. Фітосанітарних правил безальтернативно встановлено обов'язок супроводження карантинним сертифікатом кожної окремої партії рослинних підкарантинних матеріалів під час перевезення транспортом територією України, що суперечить актам вищої юридичної сили, а саме: Постанові Кабінету Міністрів України № 705 від 23.08.2005року, яка, як вбачається з викладеного вище, приведена у відповідність до Закону України «Про карантин рослин».

Водночас зазначено, що Фітосанітарні правила не містять жодних інших положень, які б визначали наявність винятків, коли об'єкти регулювання можуть не супроводжуватися карантинним сертифікатом.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скасувавши пункти 4.30 та 5.1 Фітосанітарних правил частково, а саме: щодо необхідної наявності сертифікату на кожну окрему партію товару, вказані пункти відповідатимуть актам вищої юридичної сили, а саме: Постанові Кабінету Міністрів України № 705 від 23.08.2005року, яка, як вбачається з викладеного вище, приведена у відповідність до Закону України «Про карантин рослин».

Отже, механізм, визначений статтею 170 КАСУ, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з судовим рішенням особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити таке судове рішення.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до однозначного висновку, що заява Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» про роз'яснення судового рішення - постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року - задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції є чітким, ясним і додаткового роз`яснення не потребує. Обставини, на які посилається заявник не є підставами для роз'яснення судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 170, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» про роз'яснення судового рішення - постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 27 липня 2015 року)

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.