Справа № 802/1111/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1111/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

22 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу обласної асоціації "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом обласної асоціації "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Вінницька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання дій неправомірними, визнання неправомірною та скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Учасники по справі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів, керуючись положеннями статті 197 КАС України, вважає, що справу можливо розглянути в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, без фіксування судового засідання (частина 1 статті 41 КАС України).

Дослідивши докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконанні у Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 212/2872012, виданого 04 липня 2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці про зобов'язання Вінницької громадської телерадіокомпанії "Вінниччина" відшкодувати ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн.; виконавчого листа № 212/287/2012, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з Вінницької громадської телерадіокомпанії "Вінниччина" на користь ОСОБА_5 судових витрат в сумі 951,40 грн.; вимоги про сплату боргу № Ю-637/25-у, виданої 12 травня 2014 року Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області про стягнення з асоціації "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" на користь держави боргу в сумі 13203,57 грн.; виконавчого листа № 127/7235/14-ц, виданого 26 вересня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОА "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" на користь ОСОБА_6 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 березня 2014 року до дня поновлення на роботі в сумі 27641,10 грн.; виконавчого листа № 127/14578/14-ц, виданого 23 вересня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОА "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 8305,60 грн.; вимоги про сплату боргу № Ю-999/25-у, виданої 04 серпня 2014 року Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області про стягнення з ОА "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" на користь держави боргу в сумі 21411,56 грн.; виконавчого листа № 127/14578/14-ц, виданого 29 серпня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОА "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн.

Згідно інформації наданої ДПС України, боржником - ОА "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" відкриті рахунки у філії АТ "Укрексімбанк" м. Вінниця, МФО 302429, ПАТ "ВТБ Банк" м. Київ, МФО 321767, ПАТ "Альфа-Банк", м. Київ, МФО 300346 та Казначействі України, м. Київ, МФО 899998.

З метою повного та своєчасного виконання вимог вищезазначених виконавчих документів відповідачем прийнято рішення про накладення арешту на грошові кошти боржника в сумі 78414,13 грн. (з урахуванням виконавчого збору в сумі 7901,05 грн.), що містяться на всіх рахунках належних ОА "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина", про що 24 березня 2015 року заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Медяним В.І. винесено постанову про арешт коштів боржника (ВП № 45244920).

Не погоджуючись з даною постановою позивач звернувся до суду.

Суд І інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 24 березня 2015 року (ВП № 45244920) діяв на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Законом України "Про виконавче провадження" та із урахуванням усіх обставин, необхідних для прийняття рішення.

Колегія суду погоджується з вказаним висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частин 1-4 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна (ч. 4 ст. 57 Закону).

Судом встановлено, оскаржувана постанова надіслана боржнику простим листом 25 березня 2015 року, що підтверджується копією реєстру вихідної кореспонденції Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, тобто на наступний день після її винесення, як того вимагає норма ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, частиною 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Тобто, даною нормою не передбачено обов'язку державного виконавця надсилати боржнику постанову про арешт коштів боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того, колегія суду звертає увагу, що належним доказом про дату направлення постанови є саме реєстр поштових відправлень.

Таким чином, державний виконавець дотримався порядку та строків надіслання постанови про арешт коштів боржника від 24 березня 2015 року (ВП № 45244920), а тому вимога позивача про визнання неправомірними дій Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції щодо не направлення у встановлений строк постанови про арешт коштів боржника від 24 березня 2015 року (ВП №45244920) задоволенню не підлягає.

Однією з підстав для скасування постанови про арешт коштів боржника від 24 березня 2015 року (ВП № 45244920) позивач зазначає те, що в даній постанові державним виконавцем допущено ряд помилок. Однак, судом встановлено, що 22 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки (описки) в постанові про арешт коштів боржника ОА "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" від 24 березня 2015 року. Дана постанова є невід'ємною частиною постанови про арешт коштів боржника від 24 березня 2015 року.

Згідно з ч. 3 ст. 83 Закону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Тому, беручи до уваги технічний характер допущених в оскаржуваній постанові помилок, а також враховуючи, що такі помилки виправлені, із цих підстав постанова про арешт коштів боржника від 24 березня 2015 року не може бути визнана протиправною та скасованою.

Крім того, колегія суду звертає увагу на те, що згідно з частиною 3 статті 57 Закону постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

А тому посилання позивача на те, що сума коштів на яку накладено арешт не є співмірною із сумою його боргу у виконавчому провадженні ВП № 45244920, є безпідставними, оскільки оскаржуваною постановою накладено арешт на кошти у межах суми 78414 грн. 13 коп., а із урахуванням постанови від 22 травня 2015 року сума боргу позивача у зведеному виконавчому провадженні із урахуванням виконавчого збору становить 81 425,38 грн.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 52 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Частиною 5 ст. 52 Закону передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Необхідно зазначити, що на момент прийняття постанови про арешт коштів боржника державний виконавець не володіє інформацією про суми коштів, які можуть знаходитися на рахунках боржника, а в його розпорядженні знаходиться інформація лише про банківські установи, де такі рахунки відкриті. Тому, повністю узгоджується із вимогами закону одночасне існування арешту як коштів, так й іншого майна боржника у виконавчому провадженні.

За сукупністю наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову про арешт коштів боржника від 24 березня 2015 року (ВП № 45244920), відповідач діяв на підставі Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для задоволення позову - відсутні.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишення в силі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу обласної асоціації "Вінницька громадська телерадіокомпанія "Вінниччина" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.