Справа № 804/20482/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Потіп О.М., за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі
м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області
до Приватного акціонерного підприємства «Дніпровський завод мінеральних добрив»
про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-
Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Приватного акціонерного підприємства «Дніпровський завод мінеральних добрив» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та № 2 в сумі 1308245 грн. 05 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не сплатив кошти, призначені на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та № 2, що призвело до утворення недоїмки в сумі 1308245 грн. 05 коп., яка підтверджується розрахунками. Вказана сума заборгованості відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на надані суду письмові заперечення, у яких зазначено, що позивачем до своїх розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій були включені громадяни, які ніколи не працювали на підприємстві відповідача, а відповідач в свою чергу не є правонаступником підприємств, на яких працювали дані особи. З огляду на викладене, відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Приватне акціонерне підприємство «Дніпровський завод мінеральних добрив» зареєстроване як юридична особа, є правонаступником ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», що підтверджується статутом підприємства та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та платник, що відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.
Судом встановлено, що ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» в свою чергу є правонаступником ДП «Агрофос» і ДП «Амофос» на підставі наказу №472 від 05.08.2002 року Міністерства палива та енергетики України.
Згідно наказу №299 від 04.08.2000 року Міністерства палива та енергетики України «Про створення підприємства «Агрофос» реорганізовано ДП «Придніпровський хімічний завод» шляхом виділення цеху № 17 і створено на базі майна цього цеху ДП «Агрофос», а також наказано скласти розподільчий баланс станом на 01.07.2000 року, здійснити приймання-передачу майна та зобов'язань згідно з розподільним балансом, ДП «Агрофос» вважати правонаступником ДП «Придніпровський хімічний завод» в частині прав і обов'язків щодо майна, переданого згідно з розподільним балансом.
При цьому, наказом ВО «Придніпровського хімічного заводу» №609 від 31.12.1996 року цеха №№4, 22 з 01.01.1997 року було реорганізовано у цех по виробництву мінеральних добрив №17. Правонаступником ВО «Придніпровський хімічний завод» є ДП «Придніпровський хімічний завод».
Згідно наказу №298 від 04.08.2000 року Міністерства палива та енергетики України «Про створення підприємства «Амофос» реорганізовано ДП «Придніпровський хімічний завод» шляхом виділення цехів №1, №10, №15 і створено на базі майна цих цехів ДП «Амофос», а також наказано скласти розподільчий баланс станом на 01.07.2000 року, здійснити приймання-передачу майна та зобов'язань згідно з розподільним балансом, ДП «Агрофос» вважати правонаступником ДП «Придніпровський хімічний завод» в частині прав і обов'язків щодо майна, переданого згідно з розподільним балансом.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2012 року у справі №Б26/24/147/00 ліквідовано юридичну особу ДП «Придніпровський хімічний завод».
Так, на ДП «Придніпровський хімічний завод» з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювали громадяни, які у даний час отримують пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджено довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій.
Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій були видані відповідачем - ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив».
З матеріалів справи вбачається, що через те, що відповідач в повному обсязі не сплатив кошти, призначені на покриття виплати і доставку пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками №№1, 2, за ним рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року у загальній сумі 1308245 грн. 05 коп., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які є наявними в матеріалах справи. Розрахунки направлялись на адресу відповідача, що вбачається з копій поштових повідомлень про вручення, які наявні в матеріалах справи.
Так, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВРплатниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інші установ та організації, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників встановлюються ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.
Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/8663 (надалі Інструкції №21-1 від 31.12.2003 р.). Визначення сум до відшкодування, формування розрахунків фактичних витрат здійснюється органами Фонду.
Відповідно до п.п. 6.1, п.6 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 р., відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 р., застрахованим особам які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно п.п. 6.2 п. 6 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 р., витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
Згідно п. 6.4 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 р. розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058- IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
У відповідності до п.п.6.8, п.6 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 р., підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відповідно до п.п.6.8 п.6 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 р., підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
П.п. 6.9 п.6 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 р. передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.
Статтею 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.
Таким чином, необхідність відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списками №№1, 2 визначена чинним законодавством. Та відповідач як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний сплачувати до Пенсійного фонду України збір у 100% розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача у повному обсязі.
При цьому, право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року і після цієї дати не працювали на цих роботах, наявності атестації робочих місць не вимагається.
Особам, які до і після 01.01.1992 року працювали на роботах, передбачених списками, пенсія призначається відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (списки №№1, 2), затверджено постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, яка чинна до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.03.2003 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах».
Відповідно до Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовуються списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.
Згідно зі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими та із шкідливими і важкими умовами праці, за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до п.20 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції; стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування; стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону. Як вже зазначалось судом, такі довідки були видані відповідачем.
Лише, у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Що стосується посилань відповідача на те, що він не є правонаступником та до розрахунків фактичних витрат управлінням були включені громадяни, які отримують пільгові пенсії, проте ніколи не працювали на Приватному акціонерному товаристві «Дніпровський завод мінеральних добрив», суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається, що згідно наказу ВО «Придніпровського хімічного заводу» №609 від 31.12.1996 року цеха №№4, 22 з 01.01.1997 року було реорганізовано у цех по виробництву мінеральних добрив №17. Далі, згідно наказу Міністерства палива та енергетики України №299 від 04.08.2000 року ДП «Придніпровський хімічний завод» був реорганізований шляхом виділення цеху №17 і створено на базі майна цього цеху Державне підприємство «Агрофос», наказом Міністерства палива та енергетики України №298 від 04.08.2000 року ДП «Придніпровський хімічний завод» був реорганізований шляхом виділення цехів №1, №10, №15 і створено на базі майна цих цехів Державне підприємство «Амофос».
Відповідно до статутів Державного підприємства «Агрофос» та Державного підприємства «Амофос», затверджених 23.08.2000 року, Державне підприємство «Агрофос» та Державне підприємство «Амофос» є правонаступниками Державного підприємства «Придніпровський хімічний завод» за розподільним балансом. А згідно наказу Міністерства палива та енергетики України №472 від 05.08.2002 року Державне підприємство «Амофос» та Державне підприємство «Агрофос» припинили свою діяльність у зв'язку із реорганізацією шляхом злиття цілісних майнових комплексів державних підприємств та включенням їх до складу Закритого акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив», що підтверджується матеріалами справи.
Так, відповідно до положень ч.5, 6 ст.34 Закону України «Про підприємство в Україні» від 27.03.1991 № 887-XII (чинний на момент реорганізації зазначених підприємств, у відповідній чинній на момент такої реорганізації редакції) у разі злиття підприємства з іншим підприємством усі майнові права та обов'язки кожного з них переходять до підприємства, яке виникло в результаті злиття.
При приєднанні одного підприємства до іншого до останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаного підприємства. У разі поділу підприємства до нових підприємств, які виникли в результаті цього поділу, переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства.
При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства.
Надалі, відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», Закрите акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив» було перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив», згідно наказу №247 від 01.12.2009 року.
Чинним законодавством передбачено правонаступництво за усіма правами та обов'язками кожного з підприємства до підприємства, яке виникло в результаті злиття або поділу, за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства, в тому числі і обов'язки перед органами Пенсійного фонду України щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
При цьому, ДП «Придніпровський хімічний завод» дійсно є ліквідованим, згідно рішення суду, однак до його ліквідації відбулось злиття та поділ на інші підприємства, які є окремими юридичними особами від ДП «Придніпровський хімічний завод».
З огляду на вищевикладене, твердження відповідача не знайшли свого підтвердження та не відповідають дійсним обставинам справи, а тому, суд доходить висновку, про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.
Керуючись ст.ст. 160-162,167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного підприємства «Дніпровський завод мінеральних добрив» на користь Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області суми витрат на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року в сумі 1308245 грн. 05 коп. (один мільйон триста вісім тисяч двісті сорок пять гривень пять копійок).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 22.06.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 22.06.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4