Справа № 813/2655/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року № 813/2655/15

Львівський окружний адміністративний суд в колегіальному складі:

головуюча суддя Братичак У.В., суддя Гулкевич І.З., суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

представника позивача Куць Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Міжнародна благодійна організація «Екологія-Право-Людина» (далі - позивач, МБО ЕПЛ) звернулась з адміністративним позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства екології та природних ресурсів України щодо несвоєчасного та неповного надання інформації на запити МБО ЕПЛ № 627 від 08.12.2014р., № 2 від 12.01.2015р., № 114 від 03.03.2015р.;

- зобов'язати Міністерство екології та природних ресурсів України надати повну інформацію та копії запитуваних документів у відповідь на запити МБО ЕПЛ № 627 від 08.12.2014р., № 2 від 12.01.2015р., № 114 від 03.03.2015р., зокрема: 1) інформацію про підприємство, що відповідало за видалення відходів (опис способу утилізації/видалення, копії документів, що підтверджують потужність і місцезнаходження санкціонованого об'єкта, термін дії дозволу на його експлуатацію); 2) копію ліцензії на здійснення операцій поводження з небезпечними відходами, запропонованими для експорту, та на їх транскордонне перевезення, видану ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.»; 3) копію повідомлення ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» в Мінприроди України про експорт відходів гексахлорбензолу; 4) копію контракту між експортером ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» та підприємством, що відповідало за видалення відходів; 5) відомості про походження та склад відходів та копії протоколів результатів досліджень відходів; 6) опис шляху транспортування відходів; 7) копію страхового полісу експортера ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.»; 8)копії повідомлень Мінприроди країнам імпорту та транзиту відходів; 9) копії отриманих Мінприроди України підтверджень від країн імпорту та транзиту; 10) копію дозволу на експорт у відповідності до Базельської конвенції; 11) документи, що були надані ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» в Мінприроди України для підтвердження виконання договорів з видалення відходів гексахлорбензолу; 12) чи отримувало Мінприроди України у відповідності до Базельської конвенції від держави імпорту повідомлення про неможливість знешкодження відходів гексахлорбензолу; 13) копії нотаріально засвідчених дозволів та (або) погоджень на поводження з небезпечними відходами відповідних країн - для нерезидентів (ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.»); 14) копії підтверджуючих документів про надання послуг у 2012-2013 роках ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» із видалення відходів гексахлорбензолу на суму 439,4 млн. грн.;

- притягнути до адміністративної відповідальності осіб, винних у ненаданні інформації на запити ЕПЛ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на запити позивача відповідач не надав своєчасної та повної відповіді, та відповідних копій документів, що вимагались. Вважає що такими діями відповідач порушив норми Закону України "Про доступ до публічної інформації», оскільки запитувана інформація є публічною, створювалась в процесі виконання повноважень посадовими особами відповідача, та відповідно підлягає оприлюдненню.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях на позов. Вважає, що надав усю необхідну інформацію на запити позивача. Щодо надання копій запитуваних документів, то такі були вилучені на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва, про що належним чином було повідомлено позивачу.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала в повному обсязі просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке.

Міжнародна благодійна організація «Екологія-Право-Людина» 08.08.2014р. звернулась із запитом № 627 до Міністерства екології та природних ресурсів України та просила надати документи та інформацію щодо видалення відходів гексахлорбензолу, що знаходилися на території Калуського району, зокрема: 1) інформацію про підприємство, що відповідало за видалення відходів (опис способу утилізації/видалення, копії документів, що підтверджують потужність і місцезнаходження санкціонованого об'єкта, термін дії дозволу на його експлуатацію); 2) копію ліцензії на здійснення операцій поводження з небезпечними відходами, запропонованими для експорту, та на їх транскордонне перевезення, видану ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.»; 3) копію повідомлення ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» В Мінприроди України про експорт відходів гексахлорбензолу; 4) копію контракту між експортером ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» та підприємством, що відповідало за видалення відходів; 5) відомості про походження та склад відходів та копії протоколів результатів досліджень відходів; 6) опис шляху транспортування відходів; 7) копію страхового полісу експортера ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.»; 8)копії повідомлень Мінприроди країнам імпорту та транзиту відходів; 9) копії отриманих Мінприроди України підтверджень від країн імпорту та транзиту; 10) копію дозволу на експорт у відповідності до Базельської конвенції; 11) документи, що були надані ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» в Мінприроди України для підтвердження виконання договорів з видалення відходів гексахлорбензолу; 12) чи отримувало Мінприроди України у відповідності до Базельської конвенції від держави імпорту повідомлення про неможливість знешкодження відходів гексахлорбензолу.

Не отримавши відповіді на вказаний запит позивач повторно звернувся до відповідача із аналогічним запитом № 2 від 12.01.2015р., а також просив надати копії підтверджуючих документів про надання послуг у 2012-2013 роках ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» із видалення відходів гексахлорбензолу на суму 439,4 млн. грн.

Листом від 11.02.2015р. за № 5/1-7/1334-15 відповідач надав відповідь на вказані вище запити позивача. Зокрема у відповіді зазначено, що ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, перевезення, зберігання) має ТзОВ «СІ БУД СІСТЕМ», яке є субпідрядною організацією ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.», також дане підприємство має повідомлення на транскордонне перевезення небезпечних відходів № UA00369 від 07.10.2013р. та № UA00412 від 10.09.2013р. з терміном дії на один рік. Також відповідач назвав компанію що займається утилізацією відходів («Tradebe Fawley Ltd.» Великобританія, «Tredi» Франція), хто являється перевізником по суші вищевказаних відходів (ТзОВ «АВС-ТРАНС»), а також повідомив що у відповідності до Базельської конвенції отримує повідомлення про транскордонне перевезення відходів від держави імпорту, що підтверджує факт перевезення відходів ТзОВ «СІ БУД СІСТЕМ». При цьому інформації щодо підприємства ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» надано не було.

Вважаючи таку відповідь неповною позивач втретє звернувся із аналогічним запитом № 114 від 03.03.2015р., а також просив повідомити чи Мінприроди України як головний розпорядник коштів, здійснювало контроль за процедурою закупівлі послуг в одного учасника зі збирання небезпечних відходів ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» на полігоні твердих токсичних відходів Калуського району Івано-Франківської області.

Листом від 08.04.2015р. за № 7/788-15 відповідач надав відповідь аналогічну попередній та додатково зазначив, що документи щодо підтвердження надання послуг у 2012-2013 роках ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» із видалення відходів гексахлорбензолу були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва за № 757/11969/13-к від 04.06.2013р. та опису вилучення документів від 03.07.2013р.

Вважаючи і таку відповідь неповною та не отримавши відповіді на запити та копій документів, позивач оскаржив такі дії відповідача до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону N 2939-VI, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Частинами 2 та 3 цієї статті визначено, що запитувач має право оскаржити, зокрема: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; несвоєчасне надання інформації. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ст. 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач не надав своєчасно відповіді на запити позивача. Зокрема на запит від 08.12.2014р. відповіді не надано, на запит від 12.01.2015 відповідь була надана лише 11.02.2015р., а на запит від 03.03.2015р. відповідь була надана лише 08.04.2015р. Таким чином, відповідачем порушено строки надання відповіді передбачені п.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а відтак такі дії відповідача є протиправними, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими.

Вичерпна відповідь на запити позивача була надана лише 08.04.2015р. де було повідомлено, що документи що стосуються ТзОВ «С.І. Груп Консорт Лтд.» були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

При цьому, суд вважає помилковими доводи позивача про те, що при вилученні документів розпорядник інформації мав право залишити копії документів, а тому мав можливість надати повну відповідь на запит, зокрема копії запитуваних документів.

Як передбачено ч.3 ст.165 КПК особа яка пред'являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей та документів, зобов'язана залишити володільцю речей та документі опис речей та документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді; копії вилучених документів залишаються лише на вимогу володільця речей/документів. Однак відповідач не скористався правом на залишення копій документів, а відтак і не надав такі на запити позивача.

Разом з тим, відповідну інформацію про вилучення документів на підставі ухвали слідчого судді відповідач повідомив позивача лише після отримання третього запиту, відтак попередня відповідь від 11.02.2015р. за № 5/1-7/1334-15 на запити позивача була неповною.

Оскільки надання копій запитуваних документів є неможливим у зв'язку із їх вилученням у відповідача, не підлягає до задоволення позовна вимога щодо зобов'язання Міністерства екології та природних ресурсів надати такі документи.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних у ненаданні інформації на запити.

Так, відповідно до ст. 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити:1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;3) ненадання відповіді на запит на інформацію;4) надання недостовірної або неповної інформації;5) несвоєчасне надання інформації;6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином нормами вказаного вище закону та Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено повноваження окружного адміністративного суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних у ненаданні інформації на запити.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України "Про доступ до публічної інформації" особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст., 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства екології та природних ресурсів України щодо несвоєчасного надання інформації на запити Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» № 627 від 08.12.2014р., № 2 від 12.01.2015р., № 114 від 03.03.2015р.

Визнати протиправними дії Міністерства екології та природних ресурсів України щодо неповного надання інформації на запити Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» № 627 від 08.12.2014р., № 2 від 12.01.2015р.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» 36,54 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 22.07.2015 року.

Головуюча суддя Братичак У.В.

Суддя Гулкевич І.З.

Суддя Кедик М.В.