Справа № 2-а-758/11
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-758/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 березня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києві про зобов»язання вчинити дії щодо виплати недоотриманих сум пенсій , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов»язання вчинити дії щодо виплати недоотриманих її чоловіком сум пенсій, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на пенсійному обліку у відповідача. 23.03.2010 року її чоловік помер. Вважає, що при житті її чоловіком були недоотримані суми пенсії, що була йому призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», доплат за понаднормативний стаж, надбавки як дитині війни, а тому просила зобов»язати відповідача виплатити їй недоотримані її чоловіком суми пенсії за останні перед його смертю 25 місяців за період з 01.03.2008 року по 03.2010 року в розмірі 85 748,98 грн.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги позову, просила суд про стягнення з відповідача (відшкодування шкоди) незаконно удержувані суми пенсії за період з 01.03.2008 року по 31.03.2010 року в розмірі 85 748 грн. 98 коп., що належали її чоловікові по закону, але не були їм отримані в зв»язку із смертю, в тому числі в подвійному розмірі.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що всі суми пенсії, які були фактично нараховані згідно вимог чинного законодавства і належали померлому ОСОБА_3 чоловікові позивача були виплачені йому в повному обсязі. На підставі викладеного просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, матеріали пенсійної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого 23.03.2010 року ОСОБА_2, пенсію якому в Україні було призначено з 01.03.2008 року у віці 63 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 52 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв»язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім»ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім»ї, зазначеним у частині 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Таким чином, згідно матеріалів пенсійної справи померлого всі суми пенсії, які належали померлому ОСОБА_3 були виплачені в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Це означає, що йдеться не про будь які права та обов»язки, які належали спадкодавцеві, а лише ті, існування яких не припиняється смертю певної особи.

Частиною 4 ст. 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов»язки, що нерозривно пов»язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, тобто правонаступництво щодо виплат, які є предметом позовних вимог у справі, не допускається.

Оскільки до складу спадщини входять тільки цивільні права та обов»язки, то не переходять у спадщину права і обов»язки спадкодавця в адміністративних, трудових, інших правовідносинах, якщо вони не набули цивільно правового майнового змісту. Не переходять у спадщину також цивільні права й обов»язки, нерозривно пов»язані з особистістю спадкодавця, котрі він не міг би нікому передати і за життя. Право на отримання або перерахунок пенсії має особистий характер, оскільки покликане забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повинно бути відмовлено в повному обсязі.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1218,1219 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: