Справа № 22-а/0690/3999/11
Суддя: Борисюк Р. М.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3999/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.

суддів: Миніч Т.І., Забродського М.І.

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення коштів, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни",

за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2009 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому в повному обсязі надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період 2006-2008 років та зобовязати відповідача виплатити зазначені суми надбавки до пенсії.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2009 року визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті надбавки до пенсії в розмірі 715 грн. 24 коп. за період травня по грудень 2008 року. В решті позовних вимог суд відмовив в звязку із пропуском строку звернення до суду за захистом порушеного права.

У поданій апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира порушує питання про скасування зазначеної постанови, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, до управління не надходили кошти для проведення зазначених виплат, крім того, Законом України "Про соціальний захист дітей війни" не визначений розмір мінімальної пенсії за віком, з якого обчислюється підвищення та що він не є розпорядником цих коштів.

Перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку , що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Як зазначено у ч.1 ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції до 01.01.2008 року та після 22.05.2008 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в 2008 році встановлені ст.58 Закону "Про Державний бюджет України на 2008 рік .

Положення ч.3 ст.28 Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, а отже, є відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій.

Відповідно до ст. 99 КАС України( в редакції на час звернення позивача до суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач є пенсіонером, має статус дитини війни, підвищення пенсії отримував в розмірі меншому, ніж передбачено законом. Тому, є обгрунтованими вимоги позивача щодо отримання соціальної допомоги за період 2008 року, однак вказана допомога повинна бути нарахована з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про державний бюджет» на 2008 рік» щодо зупинення на 2008 рік дій ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а позивач звернувся до суду із своїми вимогами лише в березні 2009 року.

Разом з тим, визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати позивачу соціальної допомоги, передбачених ч.1 ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд першої інстанції допустив помилку, визначивши та стягуючи конкретну суму заборгованості по сплаті таких виплат.

При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення конкретних сум. А тому постанова суду в цій частині підлягає зміні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 160, 195-198, 202, 207 КАС України, колегія суддів апеляційного суду,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2009 року змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини в такій редакції:

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 недоотриману щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді