Справа № 2890/10
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2010 р. справа № 2а-1908/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Нагорної Л.М. Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року ОСОБА_1 було відмовлено в поновленні процесуального строку звернення до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради з вимогами про захист прав за 2007 рік та з 01.01.2008 року по 23.09.2008 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року, оскільки вона винесена з порушенням норм процесуального права, прийняти рішення про поновлення процесуальних строків звернення до адміністративного суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку суд першої інстанції посилався на той факт, що позивачка звернувшись з адміністративним позовом до суду 24.09.2009 року пропустила річний строк, передбачений ст. 99 КАС України, при цьому помилково керувався положеннями ст. 102 КАС України в якій передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка без участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В пункті 14 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ»від 06 березня 2008 року № 2 зазначено, що за правилами ч.3 ст. 100 КАС України позовні заяви повинні прийматися до розгляду адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду. Припис ч. 2 цієї статті щодо розгляду і вирішення справи у разі визнання судом причини пропуску строку звернення до суду поважною стосується саме прийняття судом постанови за результатами розгляду справи, тобто відповідно до встановлених обставин та норм матеріального права. У разі ж відсутності підстав для визнання поважною причини пропуску строку звернення до суду та встановлення факту порушення права суд відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку. При цьому такий висновок суду повинен міститися в постанові, прийнятій за результатами розгляду справи.

При визначенні наслідків пропущення строку звернення з адміністративним позовом не можуть застосовуватися правила статті 102 КАС України щодо поновлення та продовження строків, оскільки ця стаття стосується лише процесуальних строків.

Таким чином, районний суд, відмовляючи позивачці в поновленні пропущеного строку звернення до суду, не дотримався вимог процесуального закону та помилково прийняв з цього приводу ухвалу без вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом були допущені порушення норм процесуального права, які призвели до ухвалення ним незаконного рішення.

З огляду на наведене, оскаржене судове рішення відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.199 КАС України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Вимоги позивачки щодо поновлення процесуального строку звернення до суду задоволенню не підлягають, оскільки ці питання в даному випадку знаходяться поза межами компетенції апеляційної інстанції і можуть бути розглянуті та вирішені лише судом першої інстанції при розгляді справи по суті.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 199, ст.ст. 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року - скасувати.

Матеріали справи направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Повний текст ухвали виготовлено 26 лютого 2010 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Судді: Л.М. Нагорна

ОСОБА_2