Справа № 820/3218/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 липня 2015 р. № 820/3218/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Інвест" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста-Інвест" , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

-визнати неправомірними дії по проведенню позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "Веста-Інвест", результати якої оформлені актом від 04.11.2014 р. № 4537/20-30-22-03/36815063;

-визнати дії відповідача по внесенню інформації (змін) до підсистеми «Податковий аудит» ІС, «Податковий блок» на підставі акту від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063 протиправними;

-зобовязати відповідача вилучити з підсистеми «Податковий аудит» ІС, «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акту від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063 та відновити показники податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість, які були відкориговані (змінені) на підставі акту від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ДПІ у Дзержинському районі протиправно, на думку позивача, проведено позапланову документальну перевірку ТОВ «Веста-Інвест», з огляду на те, що у підприємства наявна вся первинна документація щодо господарських взаємовідносин з контрагентами за період серпень 2014 року, що в свою чергу, як вважає платник податків, вказує на неправомірність внесення контролюючим органом інформації (змін) до підсистеми «Податковий аудит» ІС, «Податковий блок» на підставі акту від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/3681506.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що оскільки позивачем у встановлений законом десятиденний строк надано пояснення та їх документального підтвердження на обовязковий письмовий запит податкового органу від №59/10/20-30-22-05 від 09.01.2014 року, то контролюючим органом було правомірно проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Веста-Інвест".

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 15.07.2015 року не прибув, проте в ході розгляду справи просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомленйи про дату, час та місце розгляду справи, у вказане судове засідання не прибув. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, контролюючий орган на підставі на підставі п.п. 20.1.2, пп.20.1.14, п. 20.1 ст. 20, п.п. 73.3.1 ст.73 Податкового кодексу України та п. 14 Порядку періодичного надання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, звернувся до позивача із письмовим запитом № 15736/10/20-30-15-01-28 від 01.10.2014 року про надання інформації та її документального підтвердження.

У вказаному запиті податковий орган просив ТОВ "Веста-Інвест" надати пояснення та їх документальне підтвердження стосовно взаємовідносин з контрагентами (згідно додатку) з питань формування загального обсягу податкового кредиту (витрат) та податкових зобовязань (доходів) за період серпень 2014 року. Вказаний запит отримано уповноваженим представником позивача 09.10.2014 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.

Матеріали справи не містять, а позивачем в обґрунтування своєї позовної заяви не залучено до матеріалів справи відповідь підприємства на вказаний запит.

22.10.2014 року відповідачем, на підставі п.п.78.1.1 п.78.1, ПК України винесено наказ №2131 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Веста-Інвест" .

Копію наказу від 22.10.2014 року № 2131 та направлення на проведення перевірки від 22.10.2014 року № 2405 були вручені особисто під підпис директору ТОВ "Веста-Інвест" ОСОБА_1 22.10.2015 року, що не заперечувалось самим позивачем.

З 22.10.2014 року по 28.10.2014 року працівниками ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова на підставі направлення від 22.10.2014 року № 2405 виданому відповідачем згідно із п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України та відповідно до наказу від 22.10.2014 року, проведена позапланова виїзна документальна перевірки ТОВ "Веста-Інвест" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з контрагентами за період серпень 2014 року, за наслідками чого складено акт від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063 (а.с.9-25).

Згідно з висновками вказаного акту, в діяльності платника податків податковим органом виявлено порушення п.187 ПК України, в результаті чого завищено податкові зобов`язання на суму 2061901грн. та п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 ПК України у вигляді завищення податкового кредиту за період серпень 2014року в сумі 198603 грн.

Позивач, не погодившись з висновками вказаного акту, надав до ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова свої заперечення від 14.01.2015 року.

Листом від 16.01.2015 року № 433/10/20-30-22-03-21 ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова повідомлено підприємство про прийняття рішення про залишення висновку акту перевірки без змін.

Позивач, не погоджуючись із вказаними діями податкового органу, звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені субєктом владних повноважень в основу рішення про призначення спірної перевірки, а також дій щодо її проведення та внесення за її наслідками інформації до автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про наступне.

Пунктом 20.1.4. Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.п.78.1.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно до п.73.3. ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки;6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Згідно п.78.4. ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Положеннями п.81.1 ст.81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу, що непред'явлення платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення на проведення перевірки або пред'явлення направлення, оформленого з порушенням вимог, установлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Наказ про призначення перевірки є діючим, податковим органом копію наказу від 22.10.2014 року № 2131 та направлення на проведення перевірки від 22.10.2014 року № 2405 були вручені особисто під підпис директору ТОВ "Веста-Інвест" ОСОБА_1 22.10.2015 року (а.с. 9-10), працівники ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова до перевірки були допущені без застережень щодо форми отриманого наказу.

Поряд із цим, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач допустив посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Таким чином, з вищезазначеної правовової позиції Верховного Суду України випливає, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Поряд з цим, суд вважає за доцільне відзначити, що при фактичному проведенні перевірки, діями податкового органу, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки позивача у сфері публічно-правових відносин будуть відповідні рішення про донарахування податкових зобовязань та/або визначення штрафних (фінансових) санкцій.

Між тим, як зміст позовних вимог про визнання неправомірними вже здійснених дій податкової інспекції з проведення такої перевірки свідчить про те, що на момент звернення позивача до суду вони не породжують для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права і обовязки у сфері публічно-правових відносин.

Також, суд зазначає, що надання платником необхідної первинної документації уже безпосередньо під час проведення контролюючим органом перевірки не є свідченням безпідставності проведення такої позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та з огляду на встановлений в ході розгляду справи факт складання податковим органом письмового запиту, отримання вказаного запиту позивачем, ненадання платником податків пояснень та документів на письмовий запит податкового органу, зважаючи на те, що наказ на проведення перевірки є законним та не підлягає скасуванню, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав визнання протиправними дій ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова з проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Веста-Інвест» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з контрагентами за період серпень 2014 року.

З приводу заявлених позовних вимог щодо визнання дії відповідача по внесенню інформації (змін) до підсистеми «Податковий аудит» ІС, «Податковий блок» на підставі акту від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063 протиправними; зобовязання відповідача вилучити з підсистеми «Податковий аудит» ІС, «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акту від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063 та відновити показники податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість, які були відкориговані (змінені) на підставі акту від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Приписами п. 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Наказом Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" (далі - Наказ № 1197) з 01.01.2013 року введено в експлуатацію ІС "Податковий блок" в органах державної податкової служби всіх рівнів".

Згідно пункту 2.1 Наказу № 1197, існуючі інформаційні системи, в тому числі АС "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", експлуатувалися паралельно з інформаційною системою "Податковий блок" до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року "Про введення в дію Тимчасового регламенту експлуатації інформаційної системи "Податковий блок" (далі - Наказ № 1198), з 01.01.2013 року затверджено та введено в дію Тимчасовий регламент експлуатації інформаційної системи "Податковий блок".

Положенням підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що у цьому Кодексі поняття податкова інформація - вживається у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Згідно статті 16 Закону України № 2657-ХІІ від 02.10.1992 року "Про інформацію" (далі - Закон № 2657-ХІІ), податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внесення даних до Інформаційної системи "Податковий блок" , які встановлені контролюючим органом згідно відповідного акту перевірки є лише службовою діяльністю працівників податкової інспекції на виконання своїх службових обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження господарських операцій. Зазначені дії самі по собі не створюють для суб'єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав оскільки є лише відображенням відомостей щодо факту проведення перевірки та її результатів.

Таким чином, що дії відповідача по внесенню інформації до Інформаційної системи "Податковий блок" на підставі акту перевірки від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063 не тягнуть правових наслідків для позивача, а отже внесення даних в автоматизовану систему не порушує прав позивача.

З приводу заявлених позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з Інформаційної системи "Податковий блок" акт перевірки від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063, то суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки поглинається вимогою про зобов'язання суб'єкта владних повноважень відновити в інформаційних базах даних задекларовані позивачем показники податкових зобов'язань та податкового кредиту у податкових деклараціях з податку на додану вартість (відкориговані на підставі акту від 04.11.2014 року № 4537/20-30-22-03/36815063) , яка має захистити права та охоронювані законом інтереси позивача та гарантувати дотримання і захист прав та інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, коли ці порушення ще не припинені.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в Ухвалі від 01.07.2014року по справі № К/800/17592/14.

За правилами частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що позивач не надав суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Інвест" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій неправомірними - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя Горшкова О.О.