Справа № 515/896/15-а
Суддя: Сивоконь Т. І.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/896/15-а
Провадження № 2-а/515/1244/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 23 квітня 2015 року №462,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 26.05.2015 року звернувся до суду з даним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

У березні 2015 року позивач звернувся до Головного управління Держземагенства в Одеській області з питання отримання в оренду земельної ділянки площею 146 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради (за межами населених пунктів) с.Нова Олексіївка. Головне управління Держземагенства в Одеській області звернулося до Дмитрівської сільської ради з питання щодо можливості надання дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки. Згідно листа, підписаного сільським головою ОСОБА_5, Дмитрівська сільська рада надала дозвіл на розробку проекту землеустрою. Після чого між позивачем та Головним управлінням Держземагенства в Одеській області був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 49 років. Даний договір оренди 21 квітня 2015 року представником позивача було зареєстровано Реєстраційною службою Татарбунарського районного управління юстиції.

Таким чином, позивачем було у встановленому законом порядку закріплене право користування земельними ділянками.

Однак, рішенням №462 від 23.04.2015 року Дмитрівська сільська рада відкликала погодження Дмитрівського сільського голови щодо надання дозволу позивачу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в довгострокову оренду для сінокосіння і випасання худоби і підставою винесення такого рішення стало те, що мешканцям с.Дмитрівка та с.Нова Олексіївка недостатньо кількості площі під пасовища, для сінокосіння та випасання худоби.

За таких обставин позивач вважає, що прийняте рішення порушує його права, так як земельним Кодексом України закріплений порядок передачі земельних ділянок у користування із земель державної власності, до яких відноситься і земельна ділянка, що передана йому у користування. Ним повністю витримано в законному порядку процедуру її отримання, а діями відповідача порушуються його права як належного землекористувача, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача позовну заяву визнав та пояснив, що оскаржуване рішення прийняте сесією сільської ради з порушенням вимог чинного законодавства, однак сама сільська рада на теперішній час не наділена повноваженнями щодо відміни даного рішення.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, як правонаступник Головного управління Держземагенства в Одеській області, просив розглянути справу у його відсутності та надав до суду пояснення на позовну заяву, відповідно до яких повідомив, що повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності з 01.01.2013 року покладені на Головне управління Держземагенства в Одеській області (нині - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області).

11.03.2015 року до Головного управління звернувся з заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки строком на 49 років для сінокосіння та випасання худоби, орієнтовною площею 149 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дмитрівської сільської ради (за межами населених пунктів). До Дмитрівської сільської ради було направлено лист про розгляд питання щодо можливості надання такого дозволу і своїм листом сільська рада надала таку згоду.

Після чого Головним управлінням було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та 15 квітня 2015 року між ним та Головним управлінням укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст.3 ЗК України).

В судовому засіданні встановлено та не оспорювалося сторонами, що позивач ОСОБА_1, відповідно до вимог чинного законодавства, а саме ст.122 ЗК України, звернувся з заявою до Головного управління Держземагенства в Одеській області (правонаступник на теперішній час Головне управління Держгеокадастру в Одеській області) про передачу йому в оренду земельної ділянки розміром приблизно 149 га для сінокосіння та випасання худоби, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради (за межами населених пунктів). З метою вирішення даного питання, Головне управління, на виконання листа віце-премєр-міністра України міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (а.с.58-59), звернулося до Дмитрівської сільської ради з питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки. Дмитрівська сільська рада своїм листом, за підписом сільського голови, що діяв від імені сільської ради (а.с.63), надала такий дозвіл і між ОСОБА_1 та Головним управлінням 15 квітня 2015 року було укладено відповідний договір оренди земельної ділянки (а.с.11-18), який в подальшому позивачем був зареєстрований у реєстраційній службі Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.20-25), що підтверджує право позивача на дану земельну ділянку, у відповідності до ст.125 ЗК України, яка передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, 23.04.2015 року рішенням сесії Дмитрівської сільської ради відкликано погодження Дмитрівського сільського голови щодо надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту для відведення земельних ділянок в довгострокову оренду на території Дмитрівської сільської ради (за межами населених пунктів).

Відповідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року, яке є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, встановлено наступне.

В Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ч.1 ст.144). На основі цього положення Конституції України в Законі «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (ч.1 ст.59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст.3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст.74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Оскільки на підставі листа №134 від 20.03.2015 року на імя начальника Головного управління Держземагенства в Одеській області, за підписом Дмитрівського сільського голови ОСОБА_5, що є повноважною посадовою особою та в певному розумінні діяв від імені сільської ради, відповідно до якого Дмитрівською сільською радою ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована не території Дмитрівської сільської ради орієнтовною площею 146 га (за межами населених пунктів) с.Нова Олексіївка виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією ОСОБА_1 своїх суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів по замовленню проекту землеустрою щодо відведення ділянок з передачею їх йому у оренду, і він як суб'єкт цих правовідносин заперечує проти їх припинення, тому суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом скасування незаконного рішення Дмитрівської сільської ради №462 від 23.04.2015 року.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.3,122,123,124,125 Земельного кодексу України, ст.ст.2,6,11,71,86,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 23 квітня 2015 року №462 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 23 квітня 2015 року №462 "Про відклик погодження голови Дмитрівської сільської ради".

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів після її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя Сивоконь