Справа № 2-а-837/10/1970
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-837/10/1970

"29" березня 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В. при секретарі Твердохліб Н.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача не з»явилися ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду місті Тернополі адміністративну справу

за позовом Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції

до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції

про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця від 22 лютого 2010 року ВП№13584356, ВП№13584090 та ВП№13584261 про повернення наказу господарського суду Тернопільської області від 8 листопада 2005 року №7/167-2432 про стягнення в користь державного бюджету податкового боргу та державного мита з ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обєднана державна податкова інспекція звернулася до суду з адміністративним позовом до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця від 22 лютого 2010 року ВП№13584356, ВП№13584090 та ВП№13584261 про повернення наказу господарського суду Тернопільської області від 8 листопада 2005 року №7/167-2432 про стягнення в користь державного бюджету податкового боргу та державного мита з ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що при винесенні оспорюваних постанов про повернення виконавчого документу наказу Господарського суду Тернопільської області від 8 листопада 2005 року, державний виконавець діяв всупереч вимог ст.ст. 5, 40, 45 та 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених в адміністративному позові.

Відповідач не забезпечив явку повноважного представника по справі, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст. ст. 33, 35 КАС України.

Отже, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, тому можливо розглянути справу без участі відповідача, представника відповідача, відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Крім пояснень представника позивача судом досліджено ряд письмових доказів, які подані позивачем.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 лютого 2010 року в Тернопільську обєднану державну податкову інспекцію з першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції надійшли 3 постанови про повернення Наказу Господарського суду Тернопільської області №7/167-2432 від 8 листопада 2005 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь державного бюджету податкового боргу та державного мита.

Зокрема, це наступні постанови:

- постанова заступника начальника відділу ОСОБА_3 ВП№13584356 від 22.02.2010 року з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 7/167-2432 від 08.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь державного бюджету 806, 18 грн. держмита;

- постанова заступника начальника відділу ОСОБА_3 ВП№13584090 від 22.02.2010 року з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 7/167-2432 від 08.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь державного бюджету 22 838, 25 грн. прибуткового податку з доходів фізичних осіб;

- постанова заступника начальника відділу ОСОБА_3 ВП№13584261 від 22.02.2010 року з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 7/167-2432 від 08.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь державного бюджету 57 780 грн. податкового боргу по податку на додану вартість;

Мотивом для повернення виконавчого документа стягувачеві у вище перелічених постановах було те, що вжитими державним виконавцем виконавчими діями встановлено, що за боржником зареєстроване нерухоме майно, однак стягувачем не авансовано витрати на виготовлення технічної документації на квартиру та не здійснено витрати на розшук транспортних засобів боржника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»однією із підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві є те, що у разі якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснює авансування витрат на проведення виконавчих дій, якщо їх авансування передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Про наявність даної підстави державний виконавець у відповідності до ч.2 ст. 40 Закону складає акт.

Статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з:

коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 46 цього Закону;

авансового внеску стягувачів на проведення виконавчих дій згідно із статтею 48 цього Закону;

стягнутих з боржника витрат на проведення виконавчих дій;

інших надходжень, що не суперечать законодавству.

Порядок авансування витрат на проведення виконавчих дій регламентований ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»та п.4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій»від 15 грудня 1999 року №74/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158. Так, згідно ст.48 Закону, з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням із державним виконавцем внести на депозитний рахунок відповідного органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або для покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

При завершенні виконавчих дій авансовий внесок повністю повертається стягувачеві, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи стягувачем є державний орган Тернопільська обєднана державна податкова інспекція.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

З аналізу вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що авансування витрат на проведення виконавчих дій, може здійснюватися лише за рахунок тих стягувачів, які не фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач своїм правом на доведення правомірності оспорюваних постанов не скористався.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобовязаний неупереджено, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії.

Аналізуючи оспорювані постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві, суд приходить до висновку, що вони прийняті в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження»та не обґрунтовано.

Приходячи до висновку про задоволення позовних вимог та обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, керуючись ч.2 ст.11 КАС України, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шляхом визнання протиправними та скасування постанов про повернення виконавчих документів стягувачеві.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником або керівником вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду, постанови начальника або керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальника відповідного органу державної виконавчої служби.

Судові витрати по справі згідно ст.94 КАС України не стягуються.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», 94, 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови заступника начальника першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, а саме:

- постанову заступника начальника відділу ОСОБА_3 ВП№13584356 від 22.02.2010 року з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 7/167-2432 від 08.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь державного бюджету 806, 18 грн. держмита;

- постанову заступника начальника відділу ОСОБА_3 ВП№13584090 від 22.02.2010 року з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 7/167-2432 від 08.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь державного бюджету 22 838, 25 грн. прибуткового податку з доходів фізичних осіб;

- постанову заступника начальника відділу ОСОБА_3 ВП№13584261 від 22.02.2010 року з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 7/167-2432 від 08.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь державного бюджету 57 780 грн. податкового боргу по податку на додану вартість.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.