Справа № 474/1301/14-а
Суддя: Сорочан А. В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №474/1301/ 14-а
П. №2-а/474/4/15
ПОСТАНОВА

іменем України

23.07.15 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А. В.

секретар судового засідання Татаренко О. В.

з участю представника відповідача керівника комунального підприємства « Врадіївське житлово-комунальне господарство» Врадіївської районної ради ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Миколаївській області ВП „Держенергонагляд у Південному регіоні ДП „НЕК „Укренерго до комунального підприємства „Врадіївське житлово-комунальне господарство Врадіївської районної ради про зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

у 2014 році позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до комунального підприємства „Врадіївське житлово-комунальне господарство Врадіївської районної ради про зобовязання вчинити певні дії.

Адміністративну справу за вказаним позовом було передано для подальшого розгляду до Врадіївського районного суду Миколаївської області.

Після апеляційного оскарження ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду, справа з 27.05.2015 року перебуває у провадженні Врадіївського районного суду.

У адміністративному позові ( а. с. 2, 3) позивач просить суд забезпечити позов шляхом зобов»язання представника Комунального підприємства „Врадіївське житлово-комунальне господарство Врадіївської районної ради вчинити певні дії, а саме отримати припис №05/22-01-0007 ПР від 18.11.2013. Зобов»язати представників Комунального підприємства „Врадіївське житлово-комунальне господарство Врадіївської районної ради допустити представника Західного відділення Держенергонагляду у Миколаївській області для проведення заходу з державного енергетичного нагляду щодо проведення перевірки виконання вимог припису № 05/22-01-0004ПР від 23.07.2013 року. Позов мотивований тим, що 18.11.2013 року інспектор Брижко Б. С. не зміг провести перевірку виконання вимог припису від 23.07.2013 року через те, що інспектора на підприємство допущено не було.

Представник позивача до суду не з»явився з невідомої причини, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, та від якого надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Під час судового розгляду представник відповідача позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити через його необгрунтованість. При цьому він суду пояснив, що на даний час підприємство є збитковим. Перевірки вказаної інспекції продовжуються вже тривалий час, ще до його керівництва. На посаді керівника він працює з 05.03.2013 року. У липні 2013 року представником інспекції було проведено перевірку, за результатами якої було внесено припис від 23.12.2013 року та вказано на усунення ряду порушень. Кінцевий термін виконання припису 30.09.2013 року. На підприємство та на нього, як керівника, було накладено штрафні санкції. 18.11.2013 року він разом з аварійною бригадою перебував на об»єкті в с. Краснопіль Врадіївського району. По телефону він довідався про те, що по місцю знаходження ККП приїхав інспектор Брижко з метою проведення перевірки виконання вимог припису від 23.07.2013 року. Фактичного не допуску до перевірки з його сторони не було, так як об»єкти перевірки знаходяться за різними адресами. Все спілкування з інспектором відбувалось по телефону. Припис по почті не приходив. Працівники правоохоронних органів до проведення перевірки не залучались. На даний час не заперечує проти проведення перевірки, але за законом контролюючим органам заборонено їх проводити без дозволу КМУ.

Заслухав пояснення представника відповідача, дослідив письмові докази справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 КАСУ, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами ст. 71 КАС України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. ( ст. 69 КАСУ)

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. ( ст. 70 КАСУ)

Таким чином, враховуючи, що у сторін щодо певних обставин справи, а саме щодо факту не допуску 18.11.2013 року інспектора з енергетичного нагляду до перевірки є спір, обов»язок доказування цієї обставини за законом покладається на сторону позивача.

Із досліджених письмових доказів, які наявні в матеріалах справи ( а. с. 1 88), судом не встановлено доведення належними та допустимими доказами факту не допуску інспектора до об»єкту перевірки. Вказані відомості позивача містяться лише у тексті копії адміністративного позову ( а. с. 2, 3)

Позивач також вказує на ту обставину, що після не допуску інспектора, про що було складено акт, вказаний документ було направлено поштою до ККП, 20.11.2013 року було звернення до міліції та 14.02.2014 року до прокуратури, хоча ці обставини не підтверджені письмовими доказами, так як вони не можуть бути підтверджені будь-якими іншими засобами доказування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що законних підстав для задоволення позовних вимог немає через їх необґрунтованість та недоведеність фактичних обставин справи, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на вимоги, які ставить позивач у адміністративному позові, враховуючи також зміни в законодавстві за цей час щодо мораторію на проведення перевірок, суд також вважає слушними доводи представника відповідача про заборону проведення перевірок у 2015 2016 роках контролюючими органами, яким є державна інспекція з енергетичного нагляду.

Так, відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених

законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних

органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади

Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування

(далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень,

передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням

вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення

інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та

послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього

природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові

заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій,

оглядів, обстежень та інших дій;

За вимогами ст. 3 цього Закону, основними принципами державного нагляду (контролю) є, в тому числі, рівність прав і законних інтересів усіх суб'єктів господарювання; гарантування прав суб'єкту господарювання; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

З 2014 року в Україні діє мораторій на проведення перевірок контролюючими органами. Так, статтею 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (зі змінами, внесеними Законом України від 31.07.2014 № 1622-VII) заборонено проведення перевірок контролюючими органами підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців. Виключення становлять перевірки, що проводяться Державною фіскальною службою, за наявності дозволу Кабінету Міністрів України або за ініціативи субєкта господарювання щодо його перевірки. Аналогічний мораторій на перевірки запроваджено й у 2015 році Законом України « Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015 року. Але, на відміну від попереднього мораторію, у 2015 році, крім Державної фіскальної служби України, право на здійснення перевірок без отримання дозволу Кабінету Міністрів України або заявки субєкта господарювання щодо його перевірки надано також Державній фінансовій інспекції України.

У відповідності до ст. 94 КАСУ судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Миколаївській області ВП „Держенергонагляд у Південному регіоні ДП „НЕК „Укренерго до комунального підприємства „Врадіївське житлово-комунальне господарство Врадіївської районної ради про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Врадіївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя А. В. Сорочан