Справа № 681/728/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/728/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дідек М.Б.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

22 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем надана заява вх. № 9874/15 про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання виконавчого листа № 681/1953/14-а, виданого Полонським районним судом Хмельницької області 02 грудня 2014 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Полонському районі здійснити перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_2 за період з 01 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно як інваліду 2-ї групи від захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС: державну пенсію в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком щомісячно, додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, що визначається згідно із ч.1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично виплачених сум. Постанову у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

22 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження.

Однак, рішення суду виконано частково, оскільки, управлінням не надано підтвердження щодо виплати перерахованої пенсії в сумі 13385,65 грн.

05 травня 2015року відповідачем винесено постанову серії ВП №45906785, якою за невиконання постанови суду, а саме в частині виплати коштів ОСОБА_2, на управління Пенсійного фонду України у Полонському районі накладено штраф в сумі 680 грн.

Суд І інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що відсутність коштів, як причина не виконання зобов'язань, не є підставою для не виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Колегія суду не погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Частинами 1 та 2 статті 75 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV) передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 89 Закону №606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Судом І інстанції встановлено, що Управлінням на виконання постанови державного виконавця надіслані повідомлення від 31 грудня 2014 року, від 13 березня 2015 року, в яких зазначено, що на виконання рішення суду проведено відповідний перерахунок пенсії, нараховано до виплати 13385,65 грн. та справа направлення для виплати до управління координації контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області, а тому позивач просить закрити виконавче провадження, оскільки відсутнє фінансування з Державного бюджету України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002року № 8-2 (далі Положення), управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі Управління) є органами Пенсійного фонду України, підпорядкованими відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів Пенсійного фонду України в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Позивачем надані докази на підтвердження того, що Пенсійний фонд України щомісячно інформується про суми пенсій, визначені за рішенням судів і які невиплачені та залишаються заборгованістю. Проте, фінансування для погашення такої заборгованості не надходить.

На підставі аналізу зазначених норм права та наданих сторонами доказів суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати заборгованих коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 березня 2015 року №21-66а15.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Управління підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова про накладення штрафу від 05 травня 2015 року № ВП45906785 - скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 05 травня 2015 року по ВП № 4906785.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.