Справа № 1319/3130/12
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 р. Справа № 134846/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 06 червня 2012 року у справі за позовом Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі - Сихівський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР ) звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (далі - ВДВС ГУЮ у Львівській області), яким просив скасувати постанову про накладення штрафу від 28.10.2011 року ВП № 28936574.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 06 червня 2012 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що позивачем було вжито всі можливі заходи для виконання судового рішення. Крім того, невиконання судового рішення внаслідок відсутності виділення бюджетних коштів є поважною причиною невиконання судового рішення.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Відсутність коштів для виконання судового рішення не є поважною причиною для невиконання такого, оскільки відсутність бюджетного фінансування на виплату підвищення до пенсії не може бути причиною невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних нормативно-правових актах, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 27.09.2011 року старшим державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження ВП №28936574 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1256/11, виданого Сихівським районним судом м. Львова 18.07.2011 року, яким зобов'язано Сихівський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням виплачених сум.

Згідно розрахунку № 2605/10-2737 від 30.09.2011 року Сихівським ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР здійснено нарахування щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але у зв'язку із відсутністю фінансування виплати не проведені, тобто рішення суду виконано частково.

Постановою державного виконавця від 28.10.2011 року на Сихівський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, накладено штраф у розмірі 1360,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем підстави є поважними і такими, які б перешкоджали виконанню рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, зокрема підлягають до виконання виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, зокрема підлягають до виконання виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Cтаттею 30 вказаного Закону передбачає обов'язок державного виконавця щодо невідкладного початку примусового виконання, якщо боржник у встановлений державним виконавцем строк добровільно не виконав рішення.

Згідно ст. 75 цього Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89 цього Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно з ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до Типового положення про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.20007 року № 790, основним із завдань Головного управління соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації є забезпечення на території Львівської області державної політики у сфері соціального захисту та соціального обслуговування населення, в т.ч. громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів зазначає, що позивач вживав заходи для виконання судового рішення суду, а саме листами від 05.10.2011 р. та від 26.10.2011 р., адресованими ГУ СЗН ЛОДА, УСЗ ДГП ЛМР з метою виконання судового рішення, яке набрало законної сили та вимог державного виконавця, позивач звертався до останнього з проханням виділити Сихівському ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР бюджетні кошти у сумі 4585 грн. для подальшої виплати цих коштів боржником стягувачу - ОСОБА_1

Крім того, листами від 05.10.2011 року та 26.10.2011 року відповідача було повідомлено про вжиття заходів для виконання судового рішення, виконання якого є неможливим внаслідок незалежних від боржника обставин - відсутності виділення необхідних бюджетних коштів.

Отже, невиконання судового рішення Сихівським ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідно до ст. ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, тому постанова про накладення штрафу у розмірі 1320 грн. є передчасною та протиправною.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 березня 2015 року у справі № 21-66а15.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду міста Львова від 06 червня 2012 року у справі № 1319/3130/12 за позовом Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 03.07.2015 року