Справа № 21157/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2010 р. справа № 2а-1102/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Божко Л.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Інспектора роти дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції у м.Кременчуці ОСОБА_1,

на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції у м.Кременчуці ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Інспектора роти дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції у м.Кременчуці ОСОБА_1, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ВІ №168122 від 16.05.2010р. про накладення на нього адміністративного стягнення по ч.1 ст.126 КУпАП в розмірі 425грн., винесену відносно нього інспектором ДПС Кременчуцького ВДАІ прапорщиком міліції ОСОБА_1, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2010 року адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2010 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що суд першої інстанції прийняв рішення, не встановивши усіх обставин справи.

Заперечень на апеляційну скаргу іншою стороною до суду не надавались.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Інспектора роти дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції у м.Кременчуці ОСОБА_1 серії ВІ №168122 від 16 травня 2010 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом, не мав при собі страхового полісу цивільно-правової відповідальності водія, чим порушив пп. «ґ»п.2.1 ПДР України.

Правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до «ґ»п.2.1 ПДР водій повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, талона до нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, а у випадках, передбачених законодавством, належно оформленого дорожнього (маршрутного) листа або документів на вантаж, що перевозиться, ліцензійної картки на транспортний засіб, а так само поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, зазначеною нормою права визначено дві складових правопорушення, а саме: якщо водій керував транспортним засобом і не мав при собі зазначених документів або не предявив чи не передав для перевірки такі документи.

Тобто, водій транспортного засобу повинен мати при собі страховий Поліс і в разі вимоги інспектора ДПС предявити його для перевірки.

При цьому, Правила дорожнього руху, не передбачають можливості керування транспортними засобами водіями, які мають при собі копію страхового полісу, а не його оригінал.

Факт скоєння правопорушення підтверджується встановленими обставинами справи та фактично не заперечувався позивачем, який зазначив, що на вимогу працівника ДПС надав для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС 4400210, оформлений на імя його батька власника транспортного засобу і особи, що зазначена в договорі. Разом з тим у своїй позовній заяві, ОСОБА_2 зазначив, що на його думку, інспектор не взяв до уваги те, що його страховий поліс відноситься до першого типу, відповідно до якого застраховується цивільно-правова відповідальність всіх осіб, які мають право на керування даним транспортним засобом.

Проте, такі доводи позивача спростовуються наявною в матеріалах справи копією полісу №ВС 4400210, в якому чітко зазначений тип договору 3.

Статтею 15 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначено Типи договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах: страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах (договір I типу); страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації будь-якого транспортного засобу або одного з транспортних засобів, зазначених у договорі, особою, вказаною в договорі страхування (договір II типу); страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі (договір III типу).

Таким чином, договір ІІІ типу передбачає можливість зазначення у страховому полісі інших осіб, крім власника транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність яких застраховується цим полісом.

Враховуючи те, що у наданому позивачем полісі №ВС 4400210 зазначено лише особу ОСОБА_3 власника транспортного засобу, а також те, що вказаний поліс поширювався лише на осіб, вказаних у полісі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Інспектора роти дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції у м. Кременчуці ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2010 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 25 листопада2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: А.В. Суховаров