Справа № 21329/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2010 р.справа № 2а-444/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання: Щербатому І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою головного державного інспектора з охорони праці Запорізької державної інспекції промислової безпеки, охорони праці в машинобудуванні, будівництві та енергетиці територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області ОСОБА_1

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до головного державного інспектора з охорони праці Запорізької державної інспекції промислової безпеки, охорони праці в машинобудуванні, будівництві та енергетиці територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області ОСОБА_1, третьої особи: Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції, про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для звернення до суду. Визнано постанову № 688 від 22 червня 2009 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу 136 грн. незаконною та її скасовано .

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, головний державний інспектор з охорони праці Запорізької державної інспекції промислової безпеки, охорони праці в машинобудуванні, будівництві та енергетиці територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області ОСОБА_1, подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2010 року, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що суд першої інстанції при розгляді справи не надав повної оцінки документам, доданих до справи, неповно зясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначав про безпідставне поновлення позивачу строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Заперечень на апеляційну скаргу іншою стороною до суду не направлялися.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити із зазначених у ній підстав.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення була винесена з порушенням норм процесуального права, без врахування усіх обставин справи, упереджено і не розсудливо.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Запорізькій області відповідно до наказу по управлінню від 28.05.2009 року № 199, видано направлення на проведення позапланової перевірки стану промислової безпеки, охорони праці на КП «Підприємство комунальної власності»(а.с.23). У період з 02.06.2009р. по 03.06.2009р. головним державним інспектором ЗДІПБ та ОП в М,Б та Е, ОСОБА_1 у присутності головного інженера КП ПКВ ОСОБА_3 та заступника директора охорони праці КП ПКВ ОСОБА_4, було проведено позапланову перевірку щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці, за результатами якої, 03 червня 2009 року було складено акт №02-06/09 від 03.06.2009р (а.с.24).

10 червня 2009 року головним державним інспектором ЗДІПБ та ОП в М,Б та Е, ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 було складено протокол №688 про адміністративне правопорушення (а.с.31), відповідно до якого керівником КП ПКВ, ОСОБА_2, не забезпечено право безперешкодного доступу до ЗТП-5 і РП-5 працівникам ЦЕМ ВП ЗАЕС, у віданні яких знаходяться ці електроустановки, для їх ремонту, технічного обслуговування та оперативних перемикань. Допущено знаходження в охоронній зоні ЗТП-5, для блокування дверей РУ -0,4 кВ, вантажного автомобілю НОМЕР_1, який належить КП ПКВ. Допущено влаштування звалища тари від лакофарбових матеріалів, яке перешкоджає доступу до приміщень РУ-10 кВ РП-5, що є порушенням п.22, п.8 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 р. №209.

На підставі цього протоколу 22 червня 2009 року було винесено постанову №688 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 136,00 грн. за порушення п.22, п.8 «Правил охорони електричних мереж»(а.с.35).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення №688 було винесено з порушенням ст.. 256 КУпАП.

У протоколі не зазначено місце його складання, місце та час вчинення правопорушення, обставини того, що ОСОБА_2 відмовився від підписання протоколу, не підтверджено ніякими доказами. В той же час, згідно матеріалів судового засідання, відповідач визнавав, що складав протокол у своєму робочому кабінеті, за відсутності ОСОБА_2, з даним протоколом його не знайомив, пояснень не відбирав.

Більш того, на час проведення відповідачем позапланової перевірки ( відповідно до акту вона проведена 03.06.2010 року а.с.24), ОСОБА_2 взагалі був відсутній на підприємстві, оскільки знаходився у відрядження з 01.06.2010 року по 04 06.2010 року а.с. 54.

Вказані обставини не спростовані ніякими доказами, навпаки, підтверджуються змістом Акту від 03.06.2010 року, відповідно до якого перевірка проводилась за відсутності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, обовязок доказування у справах про визнання протиправними рішень субєктів владних повноважень, покладається саме на останніх, якщо вони заперечують проти позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні у постанові, прийнятій на його основі, не зазначено час скоєння правопорушення та не наведені докази, що саме у період знаходження позивача на підприємстві допущено ті порушення п.22, п.8 «Правил охорони електричних мереж», про які іде мова в Акту перевірки, колегія суддів приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.. 256 КУпАП та відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_2 правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 41 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не тільки відмовився від підпису та отримання протоколу, а й перешкоджав головному державному інспектору Родному С.О. під час проведення перевірки, не допускаючи його на підприємство , визнаються колегією суддів безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач не міг не допускати інспектора на підприємство, оскільки перебував у цей час у відрядженні.

А не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, який слугував основним доказом і підставою винесення оскаржуваної постанови, місця, а саме головне, часу скоєння правопорушення, за умови відсутності позивача деякий час на підприємстві, свідчить про те, що постанову №688 від 22.06.2010 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2І за ч.2 ст. 41 КУпАП не згоджується з положеннями ч.2 ст.3 КАС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу головного державного інспектора з охорони праці Запорізької державної інспекції промислової безпеки, охорони праці в машинобудуванні, будівництві та енергетиці територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 14 грудня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Ю.М. Дадим