Справа № 21498/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2010 р. справа № 2а-1750/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Поплавського В.Ю. Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання: ЦьокаІ.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року у справі за позовом Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області до Запорізького обласного центру зайнятості про визнання дій неправомірними та визнання протиправними і нечинними актів в частині пропонування сплатити штраф, ,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року Богданівська сільська рада Приазовського району Запорізької області звернулася з позовом до Запорізького обласного центру зайнятості, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог (а.с.82-83), просила суд визнати неправомірними дії спеціалістів Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості щодо проведення перевірки з питань дотримання законодавства України про зайнятість населення Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області та визнати протиправними та нечинними акти Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості № 3/20 від 12.03.2010 року про порушення законодавства України про зайнятість населення, № 4/20 від 12.03.2010 року про порушення законодавства України про зайнятість населення, № 13/20 від 12.03.2010 року перевірки додержання законодавства про зайнятість населення в частині пропонування сплатити штраф у розмірі річної заробітної плати кожного вивільненого працівника у загальній сумі 17461.24 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на відповідність своїх дій статті 20 Закону України «Про зайнятість населення».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року у задоволенні адміністративного позову Богданівській сільській раді Приазовського району Запорізької області було відмовлено.

Не погодившись з даною постановою, Богданівська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити їх позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що оскільки вони є субєктом господарювання, юридичною особою, то на спірні правовідносини, що виникли між Богданівською сільською радою та відповідачем під час здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про зайнятість населення повинна розповсюджуватись дія Закону України « Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»від 05.04.2007 р. ( Закон № 877). А відповідно до положень ст.. 6 вказаного Закону, позапланову перевірку відповідач мав право проводити лише за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на її проведення. Таким чином, і дії посадових осіб відповідача, і складання трьох актів за результатами однієї перевірки, є неправимірними. При цьому припис не оформлений окремим документом, більш того припис не може передбачати штрафних санкцій, а ОСОБА_1, видані та підписані головними спеціалістами Інспекції не є розпорядчими документами і не можуть вважатись розпорядженням в розумінні положень ч.9 ст.7 Закону № 877.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на безпідставність її доводів та просив залишити рішення суду без змін. При цьому зазначив, що у провадженні суду першої інстанції знаходиться цивільна справа за їх позовом до Богданівської сільської ради про стягнення штрафу за виявлені порушення законодавства про зайнятість населення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи Богданівській сільській раді Приазовського району Запорізької області у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.8 Положення про Інспекцію по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення, Інспекції надане право, зокрема, безперешкодно відвідувати підприємства, установи та організації усіх форм власності з метою контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення, давати власнику (керівнику) підприємства, установи та організації або уповноваженому ним органу та іншим роботодавцям у разі виявлення порушень законодавства про зайнятість населення приписи про їх усунення, а також застосовувати економічні санкції до підприємств, установ і організацій усіх форм власності, за порушення законодавства про зайнятість населення, передбачені статтями 5 і 20 Закону України «Про зайнятість населення»і за недодержання вимог статей 8 і 18 зазначеного Закону. Тому проведення перевірки дотримання вимог Закону України «Про зайнятість населення», зокрема ст.20 Закону, відноситься до компетенції інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості та здійснена нею відповідно до наданих прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що дії Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості при проведенні перевірки 12.03.2010 року Богданівської сільської ради з питань дотримання ними вимог ч.5 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення»були правомірними та узгоджувались з положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України.

Посилання апелянта на те, що відповідно до положень ст.. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»від 05.04.2007 р., позапланову перевірку відповідач мав право проводити лише за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на її проведення, визнається колегією суддів безпідставним, оскільки до спірних правовідносин щодо компетенції інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення на проведення перевірки дотримання вимог Закону України «Про зайнятість населення»підприємств, установ та організацій усіх форм власності з метою контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення слід застосовувати положення Закону України «Про зайнятість населення»та норми трудового законодавства, зокрема статтю 49-2 Кодексу законів про працю України.

В той же час, приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог щодо визнання протиправними та нечинними актів Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості № 3/20 від 12.03.2010 року та № 4/20 від 12.03.2010 року, № 13/20 від 12.03.2010 року про порушення законодавства України про зайнятість населення, в частині пропонування сплатити штраф у розмірі річної заробітної плати кожного вивільненого працівника у загальній сумі 17461.24 грн., та дійшовши вірного висновку про те, що вказані ОСОБА_1 не є розпорядчими документами, так як не містять приписів управлінського характеру щодо здійснення певних дій або утримання від їх здійснення, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного прийняття рішення у цій частині позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

ОСОБА_1 перевірки не є рішеннями субєкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

За своєю правовою природою, ОСОБА_1 перевірки це документ, який лише посвідчує факт проведення певним органом будь-яких дій та видається на підставі відповідних документів, тобто не є рішенням субєкта владних повноважень в розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Акт не містить норм права, тобто не є нормативно-правовим актом, він не містить приписів обов'язкового характеру, не встановлює прав та обов'язків позивача, не змушує останнього до будь-яких дій, що погіршують його становище, не зобов'язує до сплати штрафних санкцій, тощо.

В оскаржуваних актах міститься лише пропонування сплатити штраф у розмірі річної заробітної плати кожного вивільненого працівника, що в свою чергу не є рішенням субєкта владних повноважень щодо обовязкової сплати позивачем штрафних санкцій за порушення законодавства про зайнятість населення.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту, а тому за таких обставин суду слід відмовляти у відкритті провадження в адміністративному позові, а відкрите провадження у справі належить закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України (п.13 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 30.11.2009 року № 1619/10/13-09).

Більш того, як зазначив представник Запорізького обласного центру зайнятості, у провадженні суду першої інстанції уже знаходиться цивільна справа за їх позовом до Богданівської сільської ради про стягнення штрафу за виявлені порушення законодавства про зайнятість населення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та нечинними актів Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості № 3/20 від 12.03.2010 року та № 4/20 від 12.03.2010 року, № 13/20 від 12.03.2010 року про порушення законодавства України про зайнятість населення, в частині пропонування сплатити штраф у розмірі річної заробітної плати кожного вивільненого працівника у загальній сумі 17461.24 грн. слід скасувати та провадження у справі у цій частині - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України.

В іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, п.1 ч.1 ст.157, ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та нечинними актів Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості № 3/20 від 12.03.2010 року про порушення законодавства України про зайнятість населення, № 4/20 від 12.03.2010 року про порушення законодавства України про зайнятість населення, № 13/20 від 12.03.2010 року перевірки додержання законодавства про зайнятість населення в частині пропонування сплатити штраф у розмірі річної заробітної плати кожного вивільненого працівника у загальній сумі 17461.24 грн. скасувати та провадження по адміністративній справі у цій частині закрити.

В решті постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 17 грудня 2010 року..

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Ю.М. Дадим