Справа № 19573/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2010 р.справа № 2а-121/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Уханенка С.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ м.Павлоград про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року позивачка звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила суд скасувати постанову АЕ №014140 по справі про адміністративне правопорушення. Посилалася на те, що відрізок дороги в с.Богуслав, позначений дорожнім знаком 5.45, не проходить в населеному пункті, так як територія хоч і позначена знаком 5.45, не є забудованою й не співпадає з визначенням населеного пункту даним в п.1.10 ПДР. Границя забудов знаходиться в сотнях метрів від вказаного знаку і місця, де її було зупинено співробітником ДАІ. Тому знак 5.45, на її думку, встановлено з порушенням вимог п.5 розділу 33 ПДР й стандартів, згідно яким він повинен бути встановленим на фактичній границі забудови, прилеглої до дороги.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Посилалася на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки суд першої інстанції не повно зясував всі обставини по справі, а саме, суд не врахував її клопотання про відкладення справи для отримання правової допомоги, не прийняв документи, характеристики, які підтверджують її матеріальний стан, та її особу, що при складанні оскаржуваної постанови відповідач не врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, більш того, відповідач одразу після складення протоколу виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, що є неприпустимим.

Заперечень на апеляційну скаргу іншою стороною до суду не надавались.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2009 року було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, позивачка, 10.09.2009 року, керуючи автомобілем «Форд»д.н. НОМЕР_1 у с. Богуслав, позначеному дорожнім знаком 5.45, рухалась зі швидкістю 87 км/год, чим перевищила швидкість руху в населеному пункті на 27 км/год, допустивши порушення п. 12.4 ПДР України.

На підставі цього протоколу 10 вересня 2009 року було винесено постанову серії АЕ № 014140 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за вчинене правопорушення та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Вказане порушення виявлено за допомогою приладу «Радіс»серійний номер 2089.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивачки у скоєнні правопорушення доведена, а вирішення питання правильності встановлення дорожніх знаків не входить до компетенції суду, крім того, не є предметом даного спору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати швидкість у населених пунктах, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ст..251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст..256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом у справі, як це передбачено ст.251 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 10.09.2009р. позивачкою, якій була надана можливість власноручно викласти свої пояснення щодо обставин скоєного правопорушення, будь-яких заперечень щодо того, що у протоколі невірно зазначена швидкість руху її автомобіля, не зазначила. Тобто, не спростовувала того факту, що вона рухалась зі швидкістю 87 км/год. в зоні дії знаку 5.45.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, як вбачається з протоколу судового засідання, позивачка наполягала на тих обставинах, які викладені у її позовній заяві, а саме на тому, що дорожній знак 5.45, на її думку, встановлено з порушенням вимог п.5 розділу 33 ПДР й стандартів, згідно яким він повинен бути встановленим на фактичній границі забудови, прилеглої до дороги.

Більш того, твердження позивачки, викладені у позовній заяві та апеляційній скарзі, фактично зводяться до її незгоди з правильністю встановлення знаку 5.45 в с.Богуслав, що не було предметом спору по даній справі.

За таких обставин, дії співробітника ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення є правомірними та узгоджуються з положеннями ч.3 ст. 2 КАС України та ст..19 Конституції України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 24 грудня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: А.В. Суховаров