Справа № 2-а-705/10
Суддя: Кучеренко О. П.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
Справа № 2-а-705 /2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року Добровеличківський районний суд

Кіровоградської області

в складі головуючого судді Кучеренко О.П.

При секретарі Ісуповій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ОМ ДТП Білозерського ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що 21 липня 2010 року інспектором ОМ ДТП Білозерського ВДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову ВТ № 199391 в справі про адміністративне правопорушення, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню зі слідуючих підстав.

Як вже було зазначено вище, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення, як вважає інспектор ДПС, позивачем було порушено п.12.4. Правил дорожнього руху - перевищення швидкості у населеному пункті. За таких умов, інспектором було притягнуто позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, та інше.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. В свою чергу ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень Правил дорожнього руху засобами технічний вимірювальним засобом швидкості руху автомобіля «Беркут» № 0510070. Така постанова не відповідає вимогам закону з таких підстав.

Дійсно, 21 липня 2010 року керуючи автомобілем Фольксваген через населений пункт (с. Чорнобрівка Херсонської обл.) під час руху, позивача було зупинено працівником ВДАІ, який вказав на порушення ним ПДР, а саме перевищення швидкості руху в населеному пункті. Зокрема, працівником ВДАІ спочатку було зазначено, що позивач рухався зі швидкістю 82 км/год., але після огляду технічних документів, в яких зазначено, що прилад «Беркут» має похибку від - 2 до + 4 км/год., відповідачем в протоколі було зазначено швидкість руху автомобіля 86 км/год. Оскільки позивач рухався зі швидкістю руху автомобіля 60 км/год., то в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив свою незгоду з діями працівника ВДАІ. Крім того, позивачу було відмовлено в наданні для огляду вимірювального засобу із фіксацією швидкості руху його автомобіля.

Слід звернути увагу на той факт, що у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач вважає, що при винесенні постанови, відповідач по справі ніяким чином не забезпечив доведення його вини в скоєнні адміністративного правопорушення, не використав жодного засобу доказування. Будь-яких законних заходів щодо фіксації наявності в діях позивача характеру адміністративного проступку інспектор ДПС не вчинив. Сам протокол про адміністративне правопорушення не є доказам на підставі якого особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності, оскільки в ньому зазначена незгода позивача з діями відповідача.

Згідно п.Зч.І ст.288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. З ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно. З викладеного вбачається, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, а отже має бути скасована.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позов підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, заперечень суду не надав.

Суд вважає, що поскільки від позивача є заява про слухання справи в його відсутність, а відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду не повідомив суд про причини неприбуття і тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним обставинам:

21 липня 2010 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову ВТ№199391 по справі про адміністративне правопорушення інспектором ОМ ДТП Білозерського ВДАІ майором міліції ОСОБА_2, згідно якого

/

ОСОБА_1, 01.03.1971року народження 01.07.201 Ороку о 17год.07хв. В с.Чорнобрівка на вул.Херсонська керував автомобілем Фольксваген ВА5380АК перевищив встановлену швидкість руху на 26км/год., чим порушив пункту 12.4ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч.ІКупАП, накладено адміністративний штраф в розмірі 340грн. Дане порушення зафіксовано приладом Беркут №0510070.

П.12.4ПДР України вимагає, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60км/год.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи , не повідомив суд про причини не прибуття і тому суд справу вирішує на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх совокупності, керуючись законом і правосвідомістю. При винесенні постанови вимоги ст.252 КУпАП виконані не були.

Виходячи з вище викладеного, позовні вимоги позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення, підлягають задоволенню повністю, а саме в скасуванні постанови інспектора ОМ ДТП Білозерського ВДАІ майора міліції ОСОБА_2 від 21.07.201 Ороку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу по ст. 122 ч.ІКУпАП в розмірі 340,00грн., поскільки позивач довів належними та допустимими по справі доказами свої позовні вимоги.

Керуючись ст.251,252КУпАП, ст.ст. 18,49,65,71,86,94,99,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову ВТ№ 199391 інспектора ОМ ДТП Білозерського ВДАІ майора міліції ОСОБА_2 від 21.07.201 Ороку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу по ст. 122 ч.ІКУпАП в розмірі 340,00грн. скасувати.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя