Справа № 14206/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2010 р. справа № 2а-50/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Уханенка С.А. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради на постанову Тернівського районного суду в м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2009 року у справі №2а-50/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, про визнання незаконної бездіяльності відповідача у здійснені нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення суми недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2008 року позивачка звернулась до Тернівського районного суду в м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, в якому просила: визнати незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради у здійснені нарахування та виплати їй частини допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007-2008 роки; стягнути з Державного бюджету України на її користь суму несплаченої їй частини допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 8357,93 грн.

Постановою Тернівського районного суду в м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2009 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.07р. по 31.12.07р.; зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.07р. по 31.12.07р.; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, відповідач в апеляційній скарзі просив слухати справу за його відсутності, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку, передбаченому ст.41 КАС України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову Тернівського районного суду в м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2009 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою, на яку поширюється дія статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»18 січня 2001 року N 2240-III (надалі Закон України № 2240-ІІІ). Згідно частини 1 статті 43 вищезазначеного Закону Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2240-ІІІ розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно зі встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 43 Закону України №2240-ІІІ зупинено пунктом 7 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2240-ІІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 7 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 43 Закону України №2240-ІІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Позивачка отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з квітня 2007 року (а.с.11).

Отже, відповідач правомірно діяв при нарахуванні сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 01.04. 2007 року по 09.07. 2007 року, і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Проте з 09.07.2007 року відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

У відповідності до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивач звернувся до суду з пропуском річного строку, а саме в жовтні 2008 року.

В позовній заяві позивач не зазначає, причин поважності пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з 09.07. 2007 року по 27.10.2007 року за пропуском строку.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року N 107-VІ ст. 43 Закону 2240-ІІІ було виключено.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції від 28.12.2007 року)допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Пунктом 3 розділу VІІІ Прикінцевих положень вказаного закону передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2008 року надається у розмірі, що дорівнює різниці між - 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону України "Про Конституційний Суд України" єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів, як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю. У 2008 році дані положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік»не конституційними не визнавались.

Відносно вимог по виплатам за 2009 рік, колегія суддів виходила з того, що правові підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2008 року, зокрема положення частини 1ст. 15 Закону № 2811-ХІІ в частині встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не визнавались не конституційними, і тому мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю. Отже, позовні вимоги за 2009 рік задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, п.4 ст. 202, ст. 207 КАС України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради - задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду в м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2009 року у справі №2а-50/09 в частині визнання протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради щодо не перерахунку та виплаті у період з 09.07.2007 року по 27.10.2007 року сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 27.10.2007 року скасувати, відмовивши в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 Леонідівни- задовольнити частково.

В іншій частині постанову Тернівського районного суду в м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2009 року у справі №2а-50/09 залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання законної сили.

Головуючий: М.А. Руденко

суддів: Н.А. Бишевська

ОСОБА_3