Справа № 803/2661/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Справа № 876/2205/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-СВ» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05.01.2015р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-СВ» до Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської обл. про визнання бездіяльності протиправною та спонукання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.12.2014р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Ресурс-СВ» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача Відділу державної виконавчої служби /ВДВС/ Луцького районного управління юстиції /РУЮ/ Волинської обл. щодо нескладання акту про відсутність майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, у всіх виконавчих провадженнях, що входять до складу зведеного виконавчого провадження № 41000796; зобов'язати відповідача ВДВС Луцького РУЮ Волинської обл. скласти акт про відсутність майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, у всіх виконавчих провадженнях, що входять до складу зведеного виконавчого провадження № 41000796 (а.с.3-7).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05.01.2015р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.48-50).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив позивач ТзОВ «Ресурс-СВ», який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.72-77).

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що вимога державного виконавця вручена представнику позивача і не направлена на вірну адресу підприємства. Відповідач не вживає заходів щодо розшуку майна по зведеному виконавчому провадженню, останнім не скеровані запити необхідним адресатам.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, на час судового розгляду позивач був боржником у трьох виконавчих провадженнях, які об'єднані у зведене виконавче провадження ВП № 41000796, що знаходиться на виконанні у ВДВС Луцького РУЮ Волинської обл.

Зокрема, постановою державного виконавця від 15.10.2013р. об'єднано у зведене виконавче провадження два окремих виконавчих проваджень:

ВП № 39124229 з виконання виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом 24.007.2013р., про стягнення з ТзОВ «Ресурс-СВ» на користь Державного бюджету України штрафних санкцій в розмірі 1700 грн. (постановою від 25.02.2014р. ВП № 39124229 виконавче провадження закінчено) (а.с.21, 22);

ВП № 39350185 з виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської обл. 13.09.2013р., про стягнення з ТзОВ «Ресурс-СВ» на користь ПП «Безпека-Центр» 50514 грн. 17 коп. (а.с.25, 26).

Зведеному виконавчому провадженню присвоєно номер ВП № 41000796 (а.с.20).

03.12.2013р. постановою державного виконавця приєднано до зведеного виконавчого провадження виконавче провадження ВП № 41770925 з виконання виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом 14.11.2013р., про стягнення з ТзОВ «Ресурс-СВ» в дохід державного бюджету 82364 грн. 05 коп. податкового боргу (а.с.30, 31).

Постановою державного виконавця від 25.04.2014р. приєднано до зведеного виконавчого провадження виконавче провадження ВП № 43116413 з виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської обл. 23.04.2014р., про стягнення з ТзОВ «Ресурс-СВ» на користь ОСОБА_4 65000 грн. (а.с.35, 36).

Із змісту заявленого позову слідує, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нескладання ним акта про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, та зобов'язати відповідача скласти такий акт, посилаючись на закінчення строку здійснення зведеного виконавчого провадження і на відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, при цьому наголошує на відсутності результатів здійснених державним виконавцем заходів щодо розшуку такого майна.

Проте, під час судового розгляду судом першої інстанції вірно з'ясовано, що позивач неналежним чином використовує надані йому, як боржнику у виконавчому провадженні, права і не виконує покладених на нього, як на боржника, обов'язків, а саме: перешкоджає здійсненню державним виконавцем заходів щодо розшуку майна, на яке може бути звернено стягнення, ненадаючи тривалий час витребовуваних ВДВС Луцького РУЮ Волинської обл. документів.

Також строк здійснення зведеного виконавчого провадження ВП № 41000796 обчислюється з 25.04.2014р. і у шестимісячний строк таке не завершено. При цьому, наведену обставину не можна вважати підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки такі підстави не передбачені ч.6 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього, матеріалами справи стверджується, що відповідачем вживалися передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, вчинялися виконавчі дії з виконання рішень зведеного виконавчого провадження.

Зокрема, стягнення за виконавчими документами, в першу чергу, відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» зверталося на кошти на рахунках в установах банків та інших кредитних організаціях згідно постанови від 20.08.2013р. про арешт коштів боржника ВП № 39350185, яка направлялася для виконання у ПАТ КБ «ПриватБанк» і АТ «ОТП Банк» (а.с.27, 28).

Стягнення зверталося на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення, шляхом накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою від 15.08.2013р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 39350185 накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника і заборонено здійснювати його відчуження (а.с.25); постановою від 22.08.2013р. ВП № 39350185 накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с.29).

З метою розшуку майна державним виконавцем зроблені запити у ВРЕР ДАІ від 15.10.2013р. (а.с.23, 39), в Державну інспекцію сільського господарства від 15.10.2013р. (а.с.23), від 26.11.2013р. (а.с.37), від 06.05.2014р. (а.с.38), у Головне управління Держземагентства від 26.03.2014р. (а.с.34), до Державної реєстраційної служби від 15.10.2013р. (а.с.23).

При виїзді 27.03.2014р. державного виконавця за місцезнаходженням боржника для розшуку майна, на яке може бути звернено стягнення, складено в присутності керівника боржника ОСОБА_4 акт про нездійснення господарської діяльності та запропоновано надати документи, необхідні для встановлення місцезнаходження наявного боржнику майна (а.с.43).

Крім того, листом від 15.04.2014р. державним виконавцем зобов'язано боржника у трьохденний строк надати відповідну інформацію, документи, необхідні для встановлення місцезнаходження майна, що належить боржнику; майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами; майна, що перебуває у інших осіб. Також зобов'язано керівника боржника прибути 22.04.2014р. до ВДВС Луцького РУЮ Волинської обл. для дачі пояснень з приводу невиконання рішень суду (а.с.42).

Постановою державного виконавця від 25.04.2014р. через неявку керівника боржника без поважних причин на виклик державного виконавця для надання пояснень і витребовуваних документів застосовано його привід через органи внутрішніх справ (а.с.40, 41).

У подальшому позивачем надані всі необхідні документи відповідачу; 30.01.2015р. складено державним виконавцем Акт про місцезнаходження позивача в с.Струмівка по вул.Старицького, 84, та про відсутність здійснення господарської діяльності та майна, на яке може бути звернено стягнення.

31.01.2015р. державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчих документів стягувачам у виконавчих провадженнях, що входять до зведеного виконавчого провадження ВП № 41000796 (а.с.85).

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що державним виконавцем у відповідності до вимоги ст.ст.11, 25, 27, 30 Закону України «Про виконавче провадження» вживалися заходи для примусового виконання судових рішень.

Натомість, позивач в порушення вимог ст.12 наведеного Закону тривалий час не виконує законних вимог державного виконавця, перешкоджає здійсненню останнім заходів щодо розшуку майна, на яке може бути звернено стягнення, не надаючи тривалий час витребовуваних ВДВС Луцького РУЮ Волинської обл. документів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідач у розглядуваному випадку діяв у межах наданих повноважень та у порядку, визначеному чинним законодавством, а тому підстави для визнання бездіяльності протиправною та спонукання до вчинення дій щодо складання акта про відсутність майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, є відсутніми.

Окрім цього, наведені позивачем причини неможливості виконання законних вимог державного виконавця є недоведеними, а відтак не створювали жодних об'єктивних перешкод у виконанні таких вимог.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності визначені обставини справи, які вказують на відсутність об'єктивних перешкод у виконанні законних вимог державного виконавця, та наведені норми законодавства, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним і необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстави для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-СВ» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05.01.2015р. в адміністративній справі № 803/2661/14 залишити без задоволення, а згадану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська