Справа № 20431/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2010 р.справа № 11/743/08-АП

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя

на постанову Господарського суду Запорізької області від 25 травня 2010 року у справі №11/743/08-АП за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький сталеварний завод», Приватного підприємства «Сталь трейд ХХІ»

про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

10.07.2008р. Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя (далі по тексту позивач) звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький сталеварний завод»(далі по тексту відповідач-1), Приватного підприємства «Сталь трейд ХХІ»(далі по тексту відповідач-2) про визнання недійсним договору постачання № 80/06 від 29.11.2006р..

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що між відповідачем 1 (покупець) та відповідачем 2 (постачальник) було укладено договір постачання № 80/06, згідно до якого покупець отримував брухт та відходи чорних металів згідно товарно-транспортної документації, актів прийманняпередачі. Згідно податкових накладних «Сталь трейд ХХІ»(відповідач -2) поставив товар, а ТОВ «Запорізький сталеварний завод»сплатило за вказаний товар на загальну суму 640525,76грн.

Позивач вважає, що вказаний договір є фіктивним, тобто вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлені договором постачання товару. Таких висновків позивач дійшов, оскільки на його думку: ПП «Сталь трейд ХХІ»зареєстроване на підставну особу і являється посередником, а постачальником реалізованої продукції є ТОВ «Метпром - Компані»; ПП «Сталь трейд ХХІ»не має складських, офісних приміщень, виробничих потужностей, транспортних засобів та не орендувало їх у жодних осіб; позивач вважає, що покупцю товар не постачався, адже у директора та засновника ОСОБА_1 вказаного товару не могло бути (тобто він не закуповувався та не вироблявся). З цих підстав, позивач просив визнати договір поставки № 80/06 від 29.11.2006 року недійсним.

Постановою господарського суду Запорізької області від 25.05.2010р. у справі № 11/743/08-АП у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із вищезазначеною постановою суду, подав апеляційну скаргу.

Посилаючись в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 25.05.2010р. у справі № 11/743/08-АП скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилався у позові, а надані докази не свідчать про фіктивність договору постачання, про мету Відповідача-2 за рахунок укладення фіктивного договору збільшити свої фактичні витрати, тим самим занизити податкові зобовязання.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином.

Тобто, відмінними ознаками фіктивного правочину є відсутність у сторін дійсного наміру створити наслідки, які зумовлюються у цьому правочину. У діях сторін, що вчиняють такий правочин, відсутня головна ознака правочину спрямованість на встановлення, припинення або іншу видозміну цивільних правовідносин.

Отже, для вирішення питання про визнання правочину фіктивним необхідно встановити відсутність волевиявлення сторін на створення правових наслідків, які обумовлені правочином.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.11.2006р.. між ТОВ «Запорізький сталеварний завод» (постачальник) та ПП «Сталь трейд ХХІ» (покупець) укладено договір постачання. Відповідно до умов договору постачальник зобовязався поставляти у власність покупця, а останній, в свою чергу, приймати та оплачувати лом відходи чорних металів.

На виконання взятих на себе зобовязань відповідач -2 поставив відповідачу -1 продукцію на загальну суму 606360,76грн., що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Факт прийняття товару підтверджується приймально-здавальними актами на суму 606360,76грн., які підписані повноважними представниками сторін.

На оплату переданої продукції відповідачем 2 були оформлені рахунки-фактури та податкові накладні. Факт сплати поставленої продукції ПП«Сталь трейд ХХІ» не заперечувався позивачем.

Отже, встановлені судом першої інстанції обставини справи та дослідженні докази свідчать про реальність укладеної угоди між відповідачами.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач не надав суду докази, які б свідчили про безтоварність операцій за Договором постачання, посилаючись лише на свої припущення про те, що відповідач 2 не мав можливості виконати умови Договору постачання.

Між тим, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необґрунтованими колегія суддів вважає і доводи позивача про ознаки фіктивності сторони Договору відповідача -2.

Так, суд першої інстанції правомірно послався на ч.1 ст.71 КАС України відповідно до якої, обставини встановлені судовим рішення в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем не заперечувався той факт, що предметом судових розглядів були ті обставини, які мають значення для вирішення цієї справи.

Так, постановами господарського суду Запорізької області у справах №23/158/08-АП від 11.09.2008р., №13/522/08-АП від 30.10.2008р., які прийнятті за результатами розгляду позовів податкових органів та які залишено без змін ухвалами суду апеляційної інстанції, розглядались обставини, які необхідно зясувати у даній справі: обставини підписання договорів від імені ПП «Сталь трейдХХІ», чи мала особа, яка підписувала Договори такі повноваження, чи створене ПП «Сталь трейд ХХІ»на підставну особу, чи є в угодах, укладених між відповідачем 1 та відповідачем 2 ознаки фіктивності, та чи існують підстави для визнання таких угод недійсними.

За результатами розгляду вказаних справ суди дійшли висновку про те, що угоди від імені ПП «Сталь трейд ХХІ»підписувала уповноважена особа ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності. Також, суди у своїх рішеннях зазначили про відсутність підстав вважати, ПП «Сталь трейд ХХІ»зареєстровано на підставну особу, тобто судами встановлена відсутність ознак фіктивності зазначеного підприємства.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що вказані судові рішення не були предметом розгляду суду касаційної інстанції, у звязку з чим їх неможливо приймати до уваги.

Згідно із ч.3 ст.254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, зазначені судові рішення, за наслідками апеляційного провадження, набрали законної сили, у звязку з чим встановлені ними обставини мають преюдиціальне значення для вирішення цієї справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в достатньому обсязі зясував обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не існує.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя - залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Запорізької області від 25 травня 2010 року у справі №11/743/08-АП - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 30.09.2010р.)

Головуючий: Я.В.Семененко

Судді: Н.А. Бишевська

ОСОБА_3