Справа № 485/09-2010
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2010 р. справа № 2а-132/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області

на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області та просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо не нарахування в повному обсязі основної пенсії як інваліду 3 групи повязаної з ліквідацією наслідків аварії наслідків на ЧАЕС, та додаткової пенсії згідно ст. 50, 54, 67 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі по тексту Закону №796), та щомісячного довічного грошового утримання згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити заборгованість з основної та додаткової пенсій, доплати до пенсій, починаючи з жовтня 2006 року по день звернення до суду.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково, зобовязано відповідача здійснити перерахунок і виплатити позивачу пенсію як інваліду 3 групи, повязану з ліквідацією Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію та щомісячне довічне грошове утримання (доплата до пенсії) відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 7, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 50, 54, 67 Закону № 796, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням фактично раніше отриманих сум, визнавши незаконною бездіяльність відповідача стосовно нездійснення цього перерахунку та невиплати позивачеві зазначених видів виплат за період з жовтня 2006 року по квітень 2009 року у відповідності до вказаних норм законодавства. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та внаслідок захворювань, пов'язаних з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії визнаний інвалідом ІІІ групи.

Статтею 49 Закону № 796 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796 в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів першої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком, другої групи - 8 мінімальних пенсій за віком, а для інвалідів третьої групи - не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком (редакція норми із змінами, внесеними згідно із Законом України від 17.11.2005 року № 3108-IV).

Згідно з частиною першою статті 50 Закону № 796 особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами першої групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі - 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, а особам, які є інвалідами третьої групи - у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком (редакція норми із змінами, внесеними згідно із Законом України від 17.11.2005 року № 3108-IV).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»зміни до зазначених положень Закону № 796 не вносились.

Пунктом 28 Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було внесено зміни до ст. ст. 50, 54 Закону №796, проте рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/08 положення Закону № 107-VI щодо внесення змін до Закону № 796, зокрема до ст. ст. 50, 54 визнано неконституційними.

Оскільки з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року ст. ст. 50, 54 Закону №796 діяли у редакції Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI та на цей час не були визнані неконституційними, колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІІ групи, у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50, п.4 ст. 54, п. 3 ст. 67 Закону №796 з розрахунку державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, за цей період задоволенню не підлягають.

Наявність права у позивача на призначення пенсії та додаткової пенсії в розмірах передбачених ст. ст. 50, 54 Закону №796 є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (частина 2 статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач неправомірно при визначенні розміру пенсій позивачу виходив з положень Постанов Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача, тоді як застосуванню підлягає частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Частину 5 ст. 54 Закону №796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, проте надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі ст. 28Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Аналіз законодавства дає підстави для висновку, що застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону №796, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має визначатись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачам повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином перерахована пенсія повинна виплачуватись до зміни законодавчих норм, що регулюють призначення пенсії цього виду або до змін обставин які є підставою для призначення та виплати пенсії.

Оскільки під час розгляду справи як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду справи, відповідач не наполягав на застосуванні положень ст.ст. 99,100 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 01 жовтня 2006 року.

Що стосується вимог позивача по виплаті підвищення до пенсії як інваліду війни передбачену п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», колегія суддів приходить до висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що він має статус інваліда війни.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2009 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку основної та додаткової пенсій з 01 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної пенсії з розрахунку не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку не менше 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, з 01 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст виготовлено 23 лютого 2011 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова