Справа № 813/1128/13-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Справа № 876/7160/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Реліквія» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2013р. в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Реліквія» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.02.2013р. позивач Приватне підприємство /ПП/ «Реліквія» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській обл. № 0300 від 25.10.2012р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу (а.с.2-3).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2013р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.36-37).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач ПП «Реліквія», який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення по справі, яким заявлені позовні вимоги задоволити (а.с.43 і на звороті).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки стосовно апелянта порушено справу про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, застосування відповідачем штрафу за порушення законодавства про рекламу суперечить суті встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» процедур відновлення платоспроможності, оскільки лише погіршує складне фінансове становище боржника.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Львівської обл. від 27.04.2011р. в порядку ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порушено провадження у справі № 5015/2298/11 про банкрутство ПП «Реліквія» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.5).

Згідно ухвали цього суду від 20.12.2012р. уведено процедуру санації боржника ПП «Реліквія» (а.с.6-11).

Із змісту протоколу № 0300 від 25.10.2012р. засідання Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській обл. стосовно справи про порушення законодавства про рекламу убачається, що в порушення вимог п.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» керівництвом ПП «Реліквія» прийнято рішення про самовільне розміщення зовнішньої реклами на газоні у м.Львові по вул.Городоцька (парна сторона, за скнилівським мостом) без погодження з органами місцевого самоврядування. Також у порушення вимог п.6 ст.27 вказаного Закону не подано інформації щодо вартості розповсюдженої реклами або виготовлення реклами (а.с.14).

25.10.2012р. відповідачем Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській обл. винесено постанову № 0300 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, відповідно до якої за самовільне розміщення зовнішньої реклами у населеному пункті без погодження з органами місцевого самоврядування на відповідача накладено штраф у розмірі 1700 грн. (а.с.12-13).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що неустойка (штраф та пеня) є інститутом зобов'язального права та відноситься до способів забезпечення виконання зобов'язань і відповідно застосовується в межах цивільно-правових зобов'язань між кредитором та боржником. Тому правові підстави для віднесення спірного штрафу за порушення законодавства про рекламу до неустойки чи інших грошових зобов'язань є відсутніми.

За таких умов дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, введена в межах провадження у справі про банкрутство, не поширюється на відносини, що виникають при порушенні позивачем законодавства про рекламу.

Таким чином, спірна постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу винесена у відповідності до вимог закону.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.ст.1, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідації з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання. З огляду на наведене можна зробити висновок про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями, згідно із загальними правилами, нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов'язаннями, які забезпечують належне виконання основного зобов'язання, і є похідними від нього.

З огляду на наведене, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то, відповідно, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, застосування штрафу за порушення законодавства про рекламу ґрунтується на законі.

Враховуючи те, що порушення законодавства про рекламу виявлено відповідачем 25.10.2012р., тобто, після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, тому дія мораторію на виконання цих зобов'язань по сплаті спірного штрафу не розповсюджується.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, про правомірність застосування Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській обл. штрафу за порушення законодавства про рекламу, які виникли після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та відповідає практиці Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії.

Доводи апелянта в іншій частині апеляційної скарги на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є необгрунтованим і безпідставним, а тому задоволенню не підлягає, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Реліквія» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2013р. в адміністративній справі № 813/1128/13-а залишити без задоволення, а згадану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська