Справа № 2392/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2010 р.справа № 2а-1362/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Лукманової О.М.

при секретарі судового засідання: Щербатому І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації"

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради, в якому просив визнати дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради відносно відмови у реєстрації прав власності ОСОБА_1 на нерухоме майно гараж № 4 (площа 31,10 кв.м.) з підвалом (площа 31,10 кв.м.), що розташований за адресою: вул. Дзержинського, 33 «ж»в м. Дніпропетровську без акту введення в експлуатацію на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2008 року по справі № 2-3645/08 неправомірними; визнати рішення Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради реєстратора про відмову в реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно гараж № 4 з підвалом за адресою: вул. Дзержинського, 33 «ж»в м. Дніпропетровську без акту введення в експлуатацію на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2008 року по справі № 2-3645/08 незаконними та скасувати; зобовязати Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_1 на гараж № 4 (площа 31,10 кв.м.) з підвалом (площа 31,10 кв.м.), що розташований за адресою: вул. Дзержинського, 33 «ж»в м. Дніпропетровську без акту введення в експлуатацію.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Визнано дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради стосовно відмови в реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно гараж № 4 (площа 31,10 кв.м.) з підвалом (площа 31,10 кв.м.), що розташований за адресою: вул. Дзержинського, 33 «ж»в м. Дніпропетровську без акту введення в експлуатацію на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2008 року по справі № 2-3645/08 незаконними. Визнано рішення субєкта владних повноважень - Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради реєстратора про відмову в реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно гараж № 4 з підвалом за адресою: вул. Дзержинського, 33 «ж»в м. Дніпропетровську без акту введення в експлуатацію на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2008 року по справі № 2-3645/08, незаконним та скасовано. Зобовязано субєкт владних повноважень - Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_1 на гараж № 4 (площа 31,10 кв.м.) з підвалом (площа 31,10 кв.м.), що розташований за адресою: вул. Дзержинського, 33 «ж»в м. Дніпропетровську без акту введення в експлуатацію.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилався на те, що відповідно до п.1.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02р. №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.02р. за №157/6445 (із змінами та доповненнями станом на 19.05.05р.), реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти. Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №197-р від 21.05.01р. «Про порядок приймання в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів незалежно від форм власності»передбачено, що всі обєкти, закінчені будівництвом, підлягають обовязковому введенню в експлуатацію затвердженими актами державних технічних комісій. Таким чином, органи БТІ неправомочні здійснювати державну реєстрацію прав власності на обєкти нерухомого майна, які не введені в експлуатацію, так як це суперечить вимогам діючого законодавства.

Представником позивача ОСОБА_2 подано заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до якого просила суд апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2009 року без мін. Вказувала на те, що готовність будівлі гаражу до експлуатації у всіх аспектах визначена будівельно-технічним висновком. Такими чином, технічний стан новоствореної за її функціональним призначенням, що надає можливість введення обєкту в експлуатацію без складання акту прийняття до експлуатації, та не потребує іншого проведення дослідження готовності до експлуатації прийняття до експлуатації, в тому числі складання актів прийняття до експлуатації.

У судовому засіданні представник КП «ДМБТІ»вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити із зазначених у ній підстав.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що її вимоги не ґрунтуються на вимогах Закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04 грудня 2008 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська прийняте рішення по справі №2-3645/08, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на гараж № 4 (площа 31,10 кв.м.) з підвалом (площа 31,10 кв.м.) інвентаризаційною вартістю 31928 грн., що розташований за адресою: вул. Дзержинського, 33 «ж»в м. Дніпропетровську без акту введення в експлуатацію. Право власності на вказаний гараж за таких обставин було визнано за позивачем у звязку з тим, що виникла необхідність на місці старого гаражу, який належав позивачу на праві власності та знаходився у комплексу гаражів, побудувати фактично новий гараж зі зміною його перепланування та розмірів.

З метою реєстрації права власності ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради.

Рішенням КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»від 20 серпня 2009 року ОСОБА_1, на підставі п. 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, було відмовлено у реєстрації права власності на вищевказаний гараж. Підставами для відмови в реєстрації права власності стали: подані документи не відповідають вимогам, установленим Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна та іншим актам чинного законодавства України. Як на правові підстави відмови у реєстрації права, відповідач посилався на п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, зокрема зазначивши, що при здійсненні державної реєстрації прав власності відповідач наділений владними управлінськими функціями, а відтак є субєктом владних повноважень.

У відповідності до ч.2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьвід 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно з ст.19 названого Закону підставами для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно, до Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна, згідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, одним із правовстановлювальних документів є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності..

Таким чином, надане позивачем рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04.12.2008р.. відноситься до правовстановлювальних документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності.

Вказане рішення суду не оскаржувалося, його невизнано недійсним в установленому законом порядку, а відтак рішення має юридичну силу і є підставою для реєстрації права власності.

Посилання апелянта на те, що відповідно до п.1.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02р. №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.02р. за №157/6445 (із змінами та доповненнями станом на 19.05.05р.), реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, а тому відсутні підстави для виконання замовлення позивача щодо реєстрації вказаного нерухомого майна, колегією суддів визнаються безпідставними, виходячи із наступного.

У п. 3.3 зазначеного Положення вказаний вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації прав власності, з яких жодне не є підставою для відмови у реєстрації прав власності на вказане нерухоме, оскільки правовстановлюючим документом для реєстрації зазначеного об'єкту нерухомості є рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04.12.2008р..

Саме таке рішення подавалось позивачем для державної реєстрації прав на нерухоме майно. При цьому законодавством не передбачено за таких обставин вимагання органами БТІ документів, що підтверджують прийняття нерухомого майна в експлуатацію.

Згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України № 19-32/30 від 22.06.2007 р. "Щодо надання роз'яснення стосовно рішень судів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна" визначено, що Конституцією України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Окрім того, в цьому ж роз'ясненні зазначено, що забороняється тлумачення прав реєстратором відомостей про заявлені права власності… Так, реєстрація прав на нерухоме майно має здійснюватися у відповідності до резолютивної частини рішення суду.

У частині 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»наведений вичерпний перелік підстав у відмові державної реєстрації права, до якого наведена Відповідачем підстава не віднесена. За ч.3 ст.24 Закону, відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, у звязку з чим вважає за необхідне постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради - залишити без задоволення

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 10 грудня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.М. Лукманова