Справа № 686/09-2010
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2010 р. справа № 2а-15102/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання дій незаконними, зупинення провадження та скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якому просив суд поновити термін оскарження постанови державного виконавця від 07 вересня 2009 року, визнати дії державного виконавця Єпіка С.О. незаконними, зупинити виконавче провадження, скасувати постанову від 07 вересня 2009 року про стягнення з нього виконавчого збору. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що постановою ВП №14255506 від 14.08.2009р. державним виконавцем Єпіком С.О. відкрито провадження про стягнення з позивача на користь АКІБ "УкрСиббанк" на підставі виконавчого напису №908 від 28.04.2009 р. суму у розмірі 522543,29 грн.; 07.09.2009 р. винесено постанову ВП №14255506 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 52254,32 грн. Разом з тим, позивач вказує, що 04 вересня 2009 року він звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до приватного нотаріуса ОСОБА_2, 3-тя особа АКІБ "УкрСиббанк" про скасування виконавчого напису №908 від 28.04.2009 р. У справі за даним позовом 21 вересня 2009 р. було відкрито провадження, що є підставою для зупинення виконавчого провадження відповідно до ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 р. (далі Закон № 606). Заявою від 04 вересня 2009 року позивач повідомив державного виконавця Єпіка С.О. про відкриття провадження в судовій справі, проте 13 жовтня 2009 року позивач отримав постанову про стягнення з позивача виконавчого збору. Вважає, що дії відповідача є неправомірними, а постанова про стягнення виконавчого збору з відповідача є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення його адміністративного позову. Посилався на те, що суд першої інстанції невірно зазначив, що позивач отримав копію постанови про стягнення виконавчого збору 08 жовтня 2009 року, таким чином, дійшов висновку про пропуск позивачем строку оскарження даної постанови. Зазначив, що він отримав постанову про стягнення виконавчого збору 13 жовтня 2009 року, про що зазначав у своєму позові. Також зазначив про безпідставність висновку суду про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження відповідно до вимог позивача.

Заперечень на апеляційну скаргу іншими сторонами суду не надавалось.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 серпня 2009 року на підставі ст.ст. 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження»державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції постановою ВП №14255506 було відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого напису №908, виданого 28 квітня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN модель TOUAREG, 2007 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_1 За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля постановлено задовольнити вимоги АКІБ "УкрСиббанк" у загальному розмірі 522543,29 грн. Боржнику (ОСОБА_1Л.) надано строк для добровільного виконання до 21 серпня 2009 року (а.с.8-9).

04 вересня 2009 року ОСОБА_1 подав до відповідача заяву, відповідно до якої просив зупинити дію Постанови про відкриття виконавчого провадження від 14 серпня 2009 року у звязку з оскарженням до Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська документу, на підставі якого було зроблено виконавчий напис №908 від 28 квітня 2009 року. Який саме документ (на підставі якого було зроблено виконавчий напис) оскаржується, позивачем в заяві не зазначено, проте до заяви надано копію позовної заяви (а.с.13). Разом з тим, у своїй позовній заяві, поданої до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, про скасування виконавчого напису, ОСОБА_1 не ставив питання про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження за виконавчим написом, який він оскаржує, просив лише скасувати виконавчий напис №908 виданий 28 квітня 2009 року (а.с.11-12).

07 вересня 2009 року на підставі ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з невиконанням позивачем вимог стягувача за виконавчим документом у строк, встановлений для добровільного виконання, державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції винесено Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №14255506 у розмірі 10% від суми боргу - 52254,32 грн. (а.с.16-17).

21 вересня 2009 року ухвалою Бабушкінського районного суду відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2, 3-тя особа АКІБ "УкрСиббанк" про скасування виконавчого напису (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що в діях державного виконавця не вбачається порушень законодавства щодо незупинення виконавчого провадження, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Таким чином, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції є належним відповідачем у розмінні ч.3 ст.181 КАС України.

Відносини у сфері виконання рішень судів та інших органів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України «Про виконавче провадження»та розробленою на виконання цього закону Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 р. за № 865/4158.

Суд першої інстанції вірно встановив невідповідність тверджень ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог, що 04 вересня 2009 року ним було повідомлено відповідача про відкриття провадження, яке є підставою для зупинення виконавчого провадження, дійсним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Так, в матеріалах справи наявна копія ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, відповідно до якої було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2, 3-тя особа АКІБ "УкрСиббанк" про скасування виконавчого напису 21 вересня 2009 року.

Станом на 04 вересня 2009 р. будь-яке провадження у справі, яке може бути підставою для зупинення виконавчого провадження, відкрито не було.

Відомостей щодо розгляду інших позовних заяв ОСОБА_1, які мали б значення для вирішення даної адміністративної справи, матеріали справи не містять.

Крім цього, суд першої інстанції вірно зазначив, що обставини, які зумовлюють зупинення виконавчого провадження визначені ст.ст. 34 та 35 Закону України «Про виконавче провадження». Їх перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.1 с. 36 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження лише з підстав, передбачених у статтях 34 і 35 цього Закону.

Оскільки, серед обставин, що зумовлюють зупинення виконавчого провадження, відсутня така обставина, як подача до суду позовної заяви про скасування виконавчого напису, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання рішення у строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Матеріалами справи встановлено, що в строк для добровільного виконання рішення, встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження, а саме до 21 серпня 2009 року, позивач не здійснив будь-яких дій з виконання вказаної постанови, внаслідок чого державним виконавцем 07 вересня 2009 року було винесено Постанову про стягнення з позивача виконавчого збору.

Як вже було зазначено вище, 21 вересня 2009 року ухвалою Бабушкінського районного суду було відкрито провадження у справі за позовною заявою позивача про скасування виконавчого напису. Дана ухвала суду не містить вимог щодо зупинення виконавчого провадження.

Таким чином, доводи апелянта про наявність підстав для зупинення виконавчого провадження, у звязку з поданням позовної заяви до суду про скасування виконавчого напису, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані наявними в матеріалах справи доказами та Законом України «Про виконавче провадження».

В той же час, суд першої інстанції безпідставно зазначив у мотивувальній частині оскаржуваної постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав пропуску ним строку для звернення до суду, встановленому ст.99 КАС України, на застосуванні якого наполягав відповідач, відповідно до ч.1 ст.100 КАС України. На неправомірність такого висновку, ОСОБА_1 вказує у своїй апеляційній скарзі.

Так, суд першої інстанції зазначив про встановлення конкретної дати отримання позивачем копії Постанови про стягнення виконавчого збору, а саме 08 жовтня 2009 року. Як на доказ, суд першої інстанції послався на відбиток поштового штемпелю на конверті, в якому було направлено позивачу копію Постанови.

Проте, з таким висновком неможливо погодитися, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про фактичне отримання позивачем копії Постанови. Відомостей про дослідження будь-яких інших доказів щодо встановлення конкретної дати отримання позивачем копії Постанови також матеріали справи не містять.

Більш того, пояснення позивача про те, що він отримав копію Постанови про стягнення виконавчого збору саме 13 жовтня 2009 року та в межах 10-денного строку після цього звернувся до суду, відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладено обовязок щодо доказування правомірності рішення, дії, бездіяльності, не спростовано ніякими доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини постанови висновки суду про пропуск ОСОБА_1 10-денного строку на оскарження Постанови про стягнення виконавчого збору, встановленого ч.5 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження»та їх обґрунтування, таким чином частково задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2009 року змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови висновки суду про пропуск ОСОБА_1 10-денного строку на оскарження Постанови про стягнення виконавчого збору, встановленого ч.5 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження»та їх обґрунтування.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 30 липня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_3