Справа № 10078/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2010 р. справа № 2а-194/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року по справі №2а-194/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради ради про стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року позивачка звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, в якому просила стягнути з відповідача недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.01.2007 року по жовтень 2008 року у розмірі 5678,12 грн.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2009 року позов був задоволений частково: зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року 2031,72 грн. рішення в частині стягнення суми державної допомоги по утриманню дитини у розмірі платежу за один місяць у розмірі 463 грн. допущено до негайного виконання.

Постановою Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року скасовано постанову того ж суду від 11 лютого 2009 року, а позовні вимоги задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивача в меншому розмірі, ніж передбачено ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року; зобовязано відповідача нарахувати та сплатити позивачу за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, у відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням фактично отриманої суми допомоги у зазначений період. В решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки позивачкою було пропущено строк звернення до суду за захистом порушених прав, коштів в бюджеті на виконання постанови суду не передбачено. Окрім того, Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік»не були збільшені видатки на виплату вищевказаної допомоги.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони в судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, у звязку з цим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку, передбаченому ст. 41 КАС України

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини (свідоцтво про народження а .с. 5) та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Так, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів. Проте, Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу 3 частини 2 статті 56, та п.14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

На 2007 рік правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не встановлювався, а постановою КМУ № 32 від 16.01.2007 року встановлено, що дана допомога у 2007 році застрахованим особам призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем їх проживання і в II-IV кварталах ними ж і виплачується.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що вимога позивача про поновлення строку звернення до суду відсутня, а відповідач просив застосувати наслідки пропуску такого строку (а.с.36). Тому суду першої інстанції належало вирішити питання щодо застосування наслідків пропуску строку відповідно до ст.. 100 КАС України.

Враховуючи, що позивач звернулась до суду 30.10.2008 року, тому в частині позовних вимог щодо стягнення за період з 09.07.2007 року по 29.10.2007 року необхідно позивачу відмовити, оскільки дані виплати здійснені на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», який діяв на той період часу.

Щодо вимог позивача про доплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, колегія суддів приходить до наступного. Відповідно до положень п. 23 пп. 7 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»статтею 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»визначено, що дана допомога виплачується і застрахованим особам, а стаття 15 була викладена в наступній редакції: «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, за середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 гривень.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення п. 23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі по 130 гривень щомісячно з січня 2008 року.

Тому суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо відмови в задоволенні позовних вимог, позивач своїм правом оскаржити постанову суду першої інстанції не скористався, що позбавляє суд процесуальної можливості переглянути постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має можливість її скасувати та прийняти нову постанову. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року по справі №2а-194/09 в частині перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до трьох років позивачу з 09.07.2007 року по 29.10.2007 року.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року по справі №2а-194/09 задовольнити частково.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року по справі №2а-194/09 в частині зобовязання відповідача нарахувати на користь позивача допомоги по догляду за дитиною до трьох років за період з 09.07.2007 року по 29.10.2007 року скасувати, відмовивши в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Викласти третій та четвертий абзаци резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_1 відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за період з 30.10.2007 року по 31.12.2007 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко