Справа № 826/6883/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2015 року письмове провадження № 826/6883/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури

Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва

про визнання протиправними та скасування рішень

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідачів у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 20 березня 2014 року про залишення її скарги на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 27 листопада 2014 без задоволення;

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 27 листопада 2014 року у дисциплінарній справі відносно адвоката Шабельника С.В. та зобов'язати розглянути її скаргу із дотриманням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики.

Позовні вимоги мотивовано тим, що адвокат Шабельник С.В. протиправно представляв інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судах, оскільки представництво здійснювалося на підставі довіреностей, а не договору з адвокатом. Разом із цим зазначає про те, що в матеріалах цивільної справи наявні довіреності на ім'я адвоката від імені ОСОБА_4 від 26.09.2012 року та від 20.05.2014 року, які відповідно до експертного дослідження встановлено, що підписані на них виконані різними особами. Враховуючи дане, на думку Позивача, адвокат порушив Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правила адвокатської етики. Однак відповідачі при розгляді скарг позивача про порушення адвокатом Шабельником С.В. вимог закону вказані обставини проігнорували.

Позивач вважає, що оскаржувані рішення прийняті всупереч вимогам ст.ст. 26,27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 18 Правил адвокатської етики, ст. 2 Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури України, а рішення дисциплінарної палати Київської міської кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури від 27 листопада 2014 року про відмову у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката Шабельника С.В. є таким, що прийнято без проведення належної, у повному обсязі наданих показів порушення, перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 проти заявлених позовних вимог заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях, просив у задоволенні позову відмовити. Також заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог.

Представник відповідача 2 вважає прийняте ними рішення законним та обґрунтованим, з дотриманням норм чинного законодавства та у межах повноважень наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Повноваження, порядок формування та діяльність КДКА визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішеннями з'їзду адвокатів України, Статутом Національної асоціації адвокатів України (надалі - «НААУ»), актами Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України цим Положенням та Регламентом КДКА, який затверджується Радою адвокатів України та іншими актами НААУ.

Основними засадами діяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є відкритість, гласність, законність, незалежність, об'єктивність, колегіальність прийняття рішень, їх обов'язковість, право на оскарження рішень КДКА у передбачених Законом випадках.

До повноважень Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належить: організація та проведення кваліфікаційних іспитів; прийняття рішень про видачу свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю, про позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю; здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів; вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішеннями з'їзду адвокатів України, Статутом Національної асоціації адвокатів України (НААУ), рішеннями Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України цим Положенням та Регламентом КДКА.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури здійснює контроль за додержанням адвокатами зобов'язань, що передбачені діючим законодавством України, Присяги адвоката України, Правил адвокатської етики та інших актів НААУ; виявляє причини та умови, що сприяли вчиненню адвокатами дисциплінарних проступків, наданню правової допомоги на низькому професійному рівні, та розробляє рекомендації стосовно заходів щодо усунення цих причин і умов.

В Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури створені кваліфікаційна палата та дисциплінарна палата.

При цьому, дисциплінарна палата розглядає скарги громадян, окремі ухвали судів, постанови суддів, постанови, подання слідчих органів, голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії або її членів, заяви адвокатських об'єднань, підприємств, установ, організацій та громадян на дії адвокатів; вирішує питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, розглядає порушені з цих питань справи, приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення або про відмову у притягненні адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Згідно із приписами статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 17 вересня 2014 року звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва зі скаргою щодо порушення присяги адвоката України та правил адвокатської етики адвокатом Шабельником С.В.

Членами дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області проведена перевірка скарги ОСОБА_1, в ході якої отримано письмові пояснення від адвоката Шабельника С.В, вивчено документи, що були додані до скарги, та пояснень адвоката.

За результатами розгляду скарги та проведеної перевірки, дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області прийнято оскаржуване рішення від 27 листопада 2014 року, яким відмовлено у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката Шабельника С.В за відсутністю ознак дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 67 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З'їздом адвокатів України 17.11.2012 року, щодо відносин дисциплінарної відповідальності адвокатів діє презумпція невинуватості.

Статтею 34 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", встановлено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Статтею 36 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" встановлено, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

З наведених норм законодавства вбачається, що підставою для порушення дисциплінарного провадження є заява, яка містить документально підтверджені факти порушення адвокатом вимог Правил адвокатської етики, або іншого законодавства, яке регулює діяльність адвокатів.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2014 ОСОБА_1 звернулася зі скаргою щодо незаконних дій адвоката Шабельника С.В. до дисциплінарної палати Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якій зазначала про порушення адвокатом Шабельником С.В. правил адвокатської етики (надання правової допомоги без оформлення договорів та використання сумнівної довіреності), під час судового розгляду цивільної справи № 2/760/698/14 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення, яка перебувала в провадженні Солом'янського районного суду м. Києва.

Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.01.2014 року, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду м. Києва від 10.04.2014 року, та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.06.2014 року позов задоволено, зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_3, ОСОБА_4 перешкод в користуванні АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 до АДРЕСА_1.

З оскаржуваного рішення вбачається, що адвокат Шабельник С.В виконував свої професійні обов'язки в рамках, наданих йому Законом, тобто представляв і захищав права, свободи та інтереси фізичних осіб.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені Законом, Правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 статті 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із ч. З статті 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 244 Цивільного кодексу України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами(ч.3 ст. 244 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно 24 вересня 2012 року та 26 вересня 2012 року видали адвокату Шабельнику С.В. довіреності для представництва їх інтересів, які нотаріально посвідчені приватним нотаріусом КМНО Бовбалан Н.Р. та нотаріусом НО Санкт-Петербургу Таракановським Л.Ф. Дані довіреності чинні станом на час розгляду справи та не скасовані особами, що їх видали.

Таким чином, Шабельник С.В. мав всі підстави реалізувати повноваження передбачені довіреностями, оскільки вони є самостійними письмовими документами, що підтверджують повноваження представника.

З огляду на вказане, суд погоджується із доводами відповідача 1, про те, що адвокат представляючи інтереси своїх клієнтів в рамках цивільної справи 2/760/698/14 був належним представником та діяв відповідно до вимог законодавства.

Як вірно вказує відповідач, зазначеним фактам також дано правової оцінки судом першої, другої та третьої інстанції, які допустили в якості представника до провадження адвоката Шабельника С.В., що підтверджено відповідними прийнятими рішеннями на користь клієнтів адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Також з матеріалів справи вбачається, що вибрана правова позиція адвоката Шабельника С.В. була підтримана його клієнтами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується написаними нотаріально - посвідченими заявами його клієнтів до суду першої інстанції та запереченнями на апеляційну скаргу до суду другої інстанції.

Під час розгляду справи також встановлено, що 01 жовтня 2013 року між адвокатським об'єднанням "Адвокатська група сприяння бізнесу", де адвокат Шабельник С.В. є головою об'єднання та громадянином ОСОБА_9, який діяв в інтересах своєї дружини ОСОБА_3, було укладено договір №01/10-13 про надання правової допомоги, предметом якого було надання правової допомоги в питанні усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Посилання Позивача на те, що чоловік ОСОБА_9 не мав права укладати даний договір в інтересах своєї дружини спростовується ч. 4 статті 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, відповідно до ч. 4 статті 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Таким чином, твердження Позивача щодо протиправності оскаржуваних рішень на даних підставах є необґрунтованими та помилковими.

Посилання Позивача на те, що адвокат порушив ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» оскільки наявні дві довіреності на ім'я адвоката від гр. ОСОБА_4 від 26.09.2012 року та від 25.05.2014 року, які згідно експертного висновку підписані виконані різними особами, суд до уваги не бере, оскільки рішень компетентних органів про підроблення адвокатом вказаних довіреностей суду не надано.

Відповідно до п.3 ст. 6 Правил адвокатської етики (надалі - Правила), адвокат зобов'язаний не допускати у своїй професійній діяльності компромісів, що впливали б на його незалежність з метою догодити клієнту, якщо такі компроміси розходяться із законними інтересами клієнта та перешкоджають належному здійсненню адвокатської діяльності.

Згідно із п.2 ст. 11 Правил, адвокат зобов'язаний надавати правову допомогу клієнта, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, досконалість в урахуванні всіх обставин, що стосується доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

За змістом ч. 1 ст. 8 Правил, адвокат зобов'язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнтів перед своїми власними інтересами, інтересами колег, партнерів, співробітників, законних представників клієнтів або їх опікунів, піклувальників та інших осіб, а також перед будь-якими іншими міркуваннями.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Правил, адвокат зобов'язаний використати всі розумно необхідні і допустимі йому законні засоби для надання ефективної правової допомоги клієнту, здійснення його захисту або представництва.

В матеріалах вищевказаної справи відсутні належні та допустимі, в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, докази, на підтвердження того, що адвокат Шабельник С.В., порушив правила адвокатської етики. Також у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що адвокат Шабельник С.В., порушив присягу адвоката.

На думку суду, в контексті наведених вище вимог Правил адвокатської етики, критерій добросовісності адвоката при наданні ним правової допомоги, зобов'язує останнього, з урахуванням всіх обставин та можливих правових наслідків, використовувати всі надані йому законодавством можливості з метою захисту прав клієнта та належного виконання власних професійних обов'язків.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що на стадії проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката така перевірка проведена поверхнево.

Отже посилання позивача про порушення правил адвокатської етики та присяги адвоката не підтверджується належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 69, 70, 71, 128, 181, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій