Справа № 8842/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2010 р. справа № 2а-1423/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського ВДПС ДАІ у Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Павлоградського ВДПС ДАІ у Дніпропетровській області, в якому просив суд скасувати постанову серії АЕ №058622 від 30.09.09 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на жовтий сигнал світлофора він завершував маневр, а саме завершував проїзд перехрестя, тому Прави Дорожнього Руху не порушував, оскільки виїхав на перехрестя на зелений мигаючий сигнал світлофора. Відповідно до п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2009 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просити скасувати постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2009 року та прийняти нову постанову якою задовольнити його позовні вимоги. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не зясовано всіх обставин, що мають значення для справи.

Заперечень на апеляційну скаргу відповідач до суду не подавав.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2009 року сержантом ІДПС ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ №024615, відповідно до якого, позивач, 30.09.2009 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 проїхав перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофору, тим самим порушив п. 8.7.3 «е»ПДР України. На підставі цього протоколу, 30 вересня 2009 року було винесено постанову серії АЕ №058622 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за вчинене правопорушення та накладено штраф у розмірі 430,00 грн.

Правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в межах наданих повноважень, з урахуванням усіх істотних обставин справи, з додержанням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Так, вирішуючи спір суд першої інстанції послався на те, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладено на субєкта владних повноважень.

Проте, суд першої інстанції безпідставно поклав обовязок доказування на позивача, який у спірних правовідносинах, не є субєктом владних повноважень.

При розгляді справи по суті суду першої інстанції слід було виходити з того, що водій зобовязаний виконувати Правила дорожнього руху і лише в разі порушення цих Правил, за наявності належних та допустимих цьому доказів, водій може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.8.7.3 «е»Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Отже, ПДР визначено обставини, за наявності якого сигналу світлофору забороняється рух.

Відповідно до ст..251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст..256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом, як це передбачено ст.251 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 30.09.2009р.. позивачем зазначено, що він завершив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору.

Вказані обставини відповідачем не спростовані, і відповідно доказів того, що оскаржена постанова прийнята з урахуванням усіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення, відповідачем не надано.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30.09.2009р. неможливо визнати правомірною, обґрунтованою та такою, що відповідає положенням ч.3 ст.2 КАС України.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.202, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2009 року скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АЕ №058622 по справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2009 року, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430,00 грн.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_3