Справа № 2-а-1500/11
Суддя: Лєвша С. Л.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1500/11 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2011 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ЛєвшаС.Л. , розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязати провести перерахунок доплати за проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2011 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулась ОСОБА_1. з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області з вимогами визнати дії управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області по не нарахуванню та невиплаті позивачу щомісячної доплати до основної пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що постійно проживає у зоні безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно, незаконними та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області нарахувати позивачу до основної пенсії щомісячну доплату як непрацюючому пенсіонеру, що постійно проживає у зоні безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ (далі - Закон України №796-ХІІ) в розмірі двох мінімальних заробітних плат з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по день постановлення судом рішення у справі, та провести відповідні виплати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушує його право на отримання доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення.

Від відповідача в установлений законом строк надійшли заперечення на позов, у яких він просить відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 повністю у звязку з безпідставністю.

Заперечення обґрунтовує тим, що виплата йому здійснюється відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та відповідно до ч.2 постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка є чинною та неконституційною не визнавалась.

Суд, дослідивши позовну заяву, заперечення на позов та оцінивши інші докази у справі вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

З копії паспорта громадянина України серії МА № 122381, виданого Шосткинським РВ УМВС України в Сумській області, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1978 року (а.с. 5).

З обґрунтування позову вбачається, що позивач не працює. Заперечень з цього приводу відповідачем не подано.

Згідно посвідчення громадянина, який постійно проживає у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення серія Б № 663467, виданого 10.06.1993 року (а.с. 2), ОСОБА_1 віднесена до осіб 3 категорії, що потерпіли внаслідок аварії на ЧАЕС і має право на пільги і компенсації встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до посвідчення серії АГ № 469121 ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шосткинському районі та отримує пенсію по віку (а.с. 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної ОСОБА_2 Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" с. Богданівка Шосткинського району Сумської області віднесено до зони добровільного гарантованого відселення.

Відповідно до ст.39 Закону України № 796 ХІІ, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні добровільного гарантованого відселення - дві мінімальні заробітні плати. Згідно положень ч.3 ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до третьої категорії, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. передбачена інша редакція статті 39 Закону № 796 ХІІ, якою визначено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів, за рішенням адміністрації зони відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України

Положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. Згідно п. 6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Це означає, що з 22.05.2008 року діють норми ст.39 Закону № 796 ХІІ в редакції, що була чинною в період до внесення змін підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.07 р. (що визнані неконституційними).

Постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836, якою керується УПФ України в Шосткинському районі є підзаконним нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону. Так як, розмір доплати до пенсії позивачу, що визначений за нормами постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 не відповідає нормі ст.39 Закону України № 796 ХІІ, тому необхідно задовольнити позов про перерахунок та виплату доплати до пенсії позивачу відповідно до вимог ст.39 Закону України № 796 ХІІ.

Поважні причини пропуску строку звернення до суду позивачем не обгрунтовані

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав і свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

За таких обставин суд вважає, що вимоги поизивача підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності

Таким чином, суд вважає протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячної доплати до основної пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що постійно проживає у зоні безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення у розмірі, передбаченому ст.39,51 Закону України №796-ХІІ.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із зазначеного принципу покладення обовязку доказування, відповідач не довів правомірність його дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 71,99, 138, 160-163, 167, 183-2, 256 КАС України, ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області щодо ненарахуванню та невиплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до основної пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що постійно проживає у зоні безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 31.09.2010 року по 14.06.2011 року, незаконними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 до основної пенсії щомісячну доплату як непрацюючому пенсіонеру, що постійно проживає у зоні безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі двох мінімальних заробітних плат з 31.09.2010 року по 14.06.2011 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3