Справа № 915/10
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2010 р. справа № 2а-926/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Коршуна А.О.

розглянула в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02.12.09 у справі № 2-а-926/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області, в якому просила визнати не законною бездіяльність відповідача, що призвела до порушення права позивача на 30 % підвищення пенсії з 09.07.07 по 31.12.07 та з 22.05.08 по теперішній час, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязати відповідача провести перерахунок позивачу, з 09.07.07 по 31.12.07 та з 22.05.08 до чинного часу, з урахуванням підвищення її на 30 % від мінімальної пенсії за віком як дитині війни, зобовязавши сплатити недоплачену суму за строк з 09.07.07 по 31.12.07 та з 22.05.08 до чинного часу з урахуванням індексу інфляції щомісячних сум боргу за весь час прострочення. У якості доказів витребувати у відповідача довідку про розмір сплаченої пенсії та довідку про розмір виконаних позивачу доплат згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 09.07.07 по 31.12.07 та з 22.05.08 до чинного часу. Зобовязати відповідача визначити конкретну суму заборгованості, яка утворилася внаслідок недоплати позивачу щомісячної надбавки до пенсії 30 % згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та проіндексувати щомісячні суми боргу за весь час прострочення, з 09.07.07 по 31.12.07 та з 22.05.08 до чинного часу. Поновити строк позовної давності за даним позовом, як пропущений з поважної причини.

Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02.12.09 (суддя Чемолосова С.П.) позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди з 28.10.08 по 31.12.08, з 01.01.09 по 02.12.09. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 суму недоотриманої позивачем пенсії за віком за періоди з 28.10.08 по 31.12.08, з 01.01.09 по 02.12.09 розрахованої відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період з жовтня-грудня 2008 року та 01.01.2009 року по 02.12.2009 року. В задоволені решти позовних вимог відмовлено, в тому числі з причини пропуску строку звернення до суду.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати постанову суду першої інстанції залишити позовну заяву без розгляду, закрити провадження у справі. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги приписи ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також положення ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. В Законі України «Про соціальний захист дітей війни»до 01.01.08 не визначено, який орган повинен сплачувати підвищення до пенсії та за рахунок яких коштів та джерел. З 01.01.08 механізм реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»врегульовано шляхом внесення змін до цієї статті Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»та прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 530, внаслідок чого дітям війни з 01.01.08 виплачується щомісячно підвищення до пенсії в розмірі 10% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, який визначається Законом України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.06, набув статусу «дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області. Як особі, що має статус «дитини війни», позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 2008 року виплачується частково в розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.06 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»змінено, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 № у справі № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На 2009 рік дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»законодавцем не обмежена.

Виходячи з наведених норм, п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000р., в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів, приймаючи до уваги визначені позивачем межі позовних вимог, погоджується з висновком суду першої інстанції про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди з 28.10.08 по 31.12.08, з 01.01.09 по 02.12.09.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Також є помилковим посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 530, яким встановлено розміри підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії. При нарахуванні позивачу щомісячної соціальної допомоги як дитині війни має застосовуватися саме Закон України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки Закони України мають вищу юридичну силу.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «дитини війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відсутність грошових коштів на виплату надбавки до пенсії в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус дитини війни, права на отримання такої надбавки. Закон України не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи обєктивно, повно та всебічно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, і ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2009 року у справі № 2-а -926/2009 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: А.О. Коршун