Справа № 2-а-2885/11
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари Справа № 2-а-2885/2011 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2011 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок і виплату доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіологічного контролю та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2011 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що її віднесено до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В Управлінні Пенсійного фонду України в Броварському районі вона перебуває на обліку. В 2010 році їй стало відомо, що доплата до пенсії за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, яку вона отримує, нараховується невірно.

В тексті адміністративного позову позивач зазначає, що відповідно змін до Закону України № 230/96 від 06.06.1996, а саме ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй повинна виплачуватись доплата як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, але вказана допомога виплачується позивачу в значно меншому розмірі .

Крім того відповідно ст. 51 цього ж закону позивачу як особі, віднесеній до категорії 4, повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, але їй вона виплачується в розмірі 5 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В січні 2011 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, але отримала відмову в задоволенні своїх вимог.

В звязку з цим позивач звернулась до суду та просить суд визнати дії відповідача в частині відмови в перерахунку додаткової пенсії та доплати до пенсії протиправними та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі провести перерахунок зазначеної доплати відповідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії відповідно ст. 51 цього ж Закону в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком та здійснити їх виплату з врахуванням вже проведених виплат, починаючи з 2003 року.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі мотивуючи тим, що розмір доплати позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю та додаткової пенсії в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, нараховується на підставі постанов Кабінету Міністрів України, які є обовязковими для виконання. Управління Пенсійного фонду України є органом виконавчої влади, а тому не виконувати чинні постанови вищого органу виконавчої влади не в праві.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в адміністративній справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Броварському районі, є особою, що постійно проживає в зоні посиленого радіологічного контролю та отримує доплату, як непрацюючий пенсіонер, що проживає в зоні підвищеного радіологічного контролю та додаткову пенсію як особа, віднесена до категорії 4 в розмірі 5 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В січні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із письмовою заявою про перерахунок доплати, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні підвищеного радіологічного контролю відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, але отримала відмову в задоволенні своїх вимог.

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі від 01.02.2011 року за № 307/Г-01 у задоволенні вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Статус того, що ОСОБА_1 постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджується посвідченням серії В-П № 128477 від 09.12.1993 року, що видане Київською обласною державною адміністрацією.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Порядок обчислення доплат громадянам, які проживають в зоні підвищеного радіологічного контролю та додаткових пенсій визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Тому Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом №796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій. Навпаки, у ч.1 ст.67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У Законі №796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом №796-ХІІ, є безпідставним.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при визначенні розміру доплати громадянам, які проживають в зоні підвищеного радіологічного контролю та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, застосуванню підлягає ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, якими керується відповідач при нарахуванні вказаної доплати та додаткової пенсії позивачу, що істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Конституційний суд неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, визначено, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Відповідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені в ст.100 КАС України, згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно п.8 ч.6 ст. 183-2 КАС України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні зазначається зокрема обовязок відповідача виконати постанову негайно.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачем не подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин поважності його пропущення, суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, що передбачена ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії, як особі віднесеній до категорії 4 в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно ст. 51 цього ж Закону, починаючи з 04 вересня 2010 року та здійснити їх виплату з урахуванням вже проведених виплат, позовні вимоги за період з 2003 року по 03 вересня 2010 року необхідно залишити без розгляду в звязку з пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

В частині позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, передбачену ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії, як особі віднесеній до категорії 4 в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно ст. 51 цього ж Закону, суд вважає необхідно відмовити, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області є підвідомчим органом вищестоящих органів і підпорядковується їхнім наказам.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46, 22, 75, 92 Конституції України, ст.39, ст.67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.99, 100, 183-2 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії, як особі віднесеній до категорії 4 в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 04 вересня 2010 року та здійснити їх виплату з урахуванням вже проведених виплат.

Постанова в частині проведення ОСОБА_1 перерахунку доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії, як особі віднесеній до категорії 4 в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 04 вересня 2010 року та здійснення їх виплати з урахуванням вже проведених виплат, -підлягає негайному виконанню.

В задоволенні інших позовних вимог, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О.Білик