Справа № 5201/10
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2010 р. справа № 2а-3725/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2009 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив визнати протиправним рішення відповідача про відмову у призначені підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2006 року до 01.10.2009 року, обчислюючи її з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до частини 1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язати відповідача прийняти рішення про подальше призначення та виплату щомісячної державної соціальної допомоги, обчислюючи її з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.07.2009 року .

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. В поновлені строку відмовлено. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 06 листопада 2008 року до 01 жовтня 2009 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року, з урахуванням раніше виплаченої суми соціальної допомоги за цей період. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи вимоги за 2008 2009 роки з суд першої інстанції правильно виходив з положень статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, оскільки рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік щодо викладення положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в новій редакції.

Таким чином, дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни відновлено.

У 2009 році дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

Доводи відповідача про відсутність виплат у зв`язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України не може бути підставою для відмови в задоволені позовних вимог так як саме на органи Пенсійного фонду України покладено обовязок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями, в тому числі при відсутності достатніх коштів за рахунок власних з наступних їх погашенням з Державного бюджету України.

Згідно частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття мінімальна пенсія за віком, про яке йдеться в ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого даною статтею, мінімального розміру пенсії за віком.

Вимоги позивача щодо зобовязання відповідача в подальшому призначати та виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу, обчислюючи її з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.10.2009 року є безпідставними оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивачів, а не тих прав, які виникнуть в майбутньому.

Висновок суду щодо застосування строку позовної давності з урахуванням клопотання відповідача про застосування пропуску строку звернення до суду є обґрунтованим, оскільки позивачем поважності причини пропуску строку не доведено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Між тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити абзац другий та третій резолютивної частини постанови зазначивши вірно "перерахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії", а не "щомісячної державної соціальної допомоги", оскільки позивач отримує пенсію.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2009 року змінити виклавши абзац другий та третій резолютивної частини постанови в наступній редакції.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії за період з 06 листопада 2008 року до 01 жовтня 2009 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року, з урахуванням раніше виплаченої суми соціальної допомоги за цей період.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський