Справа № 826/2170/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2170/15 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Беарс» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Беарс» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та просило визнати протиправними та скасувати вимогу від 01.10.2014 №Ю-1870-25 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 30.09.2014 №, від 30.09.2014 № та від 30.09.2014 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 30.09.2014 № та від 30.09.2014 №. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на положення п.129.6 ст.129 ПК України, відповідно до якої платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів з вини банку або органу.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 10 жовтня 2014 року ТОВ «Група Беарс» отримало від ДПІ у Деснянському районі головного управління Міністерства доходів та зборів у місті Києві вимогу про сплату боргу від 01.10.2014 №Ю-1870-25 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.09.2014 №, від 30.09.2014 № та від 30.09.2014 №.

Вважаючи вищеозначені рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач повністю сплатив нараховану суму з єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в термін, визначений законодавством України, а несвоєчасне перерахування коштів сталося з вини банківської установи, - рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.09.2014 №, від 30.09.2014 № та від 30.09.2014 № підлягають скасуванню. Водночас, зазначив, що позивачем не спростовано наявність порушень, за які виставлено вимогу про сплату боргу від 01.10.2014 №Ю-1870-25 та винесено рішення від 30.09.2014 №, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, перегляду в апеляційному порядку підлягає лише та частина позовних вимог, які були задоволенні судом першої інстанції та стали підставою до звернення апелянта зі скаргою.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно пункту 4.2.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1622/24154, днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органів доходів і зборів - день списання банком або органами Державної казначейської інспекції України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органів доходів і зборів.

Згідно пункту 7.1 даної Інструкції за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.10.2014 за товариством з обмеженою відповідальністю «Група Беарс» дійсно обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, на час розгляду справи позивач погасив заборгованість зі сплати єдиного внеску у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: від 14.11.2014 №177, від 12.11.2014 №176, від 07.11.2014 №174, від 06.11.2014 №170, від 03.11.2014 №168, від 30.10.2014 №166, від 27.10.2014 №163, від 24.10.2014 №162, від 21.10.2014 №159 та від 20.10.2014 №155, наявними в матеріалах справи.

Згідно рішення від 30.09.2014 № до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1758,74 грн. (в т.ч.1707,51 грн. - штраф та 51,23 грн. - пеня) за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2014 року.

Так, відповідно до Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів Форми №Д4 (місячна), загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті позивачем за березень 2014 року в термін до 22.04.2014 становила 17 185,20 грн.

Повна оплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2014 року була здійснена ТОВ «Група Беарс» 22.04.2014, що підтверджується платіжним дорученням №91 на суму 17 185,20 грн.

Однак, ПАТ «Банк Перший» виконав прийняте до виконання платіжне доручення позивача лише 25.04.2014.

24 Квітня 2014 року товариство направило на адресу відповідача лист-повідомлення №05/04 з додатками, в якому зазначило, що з метою сплати податкових зобов'язань зі сплати єдиного соціального внеску за березень 2014 року ними було подано в обслуговуючий банк ПАТ «Банк Перший» відповідні платіжні доручення, які були прийняті банківською установою для виконання, проте невиконані, без зазначення підстав. Вказаний лист-повідомлення з додатками відповідач отримав 28.04.2014.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи повне виконання позивачем своїх зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2014 року в термін, визначений законодавством України, та належне повідомлення відповідача про наявність перешкод у зарахуванні таких податкових платежів на рахунок Державного бюджету, - платник податків належним чином виконав зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому податковий орган неправомірно виніс рішення про застосування штрафних санкцій від 30.09.2014 №, з огляду на що воно підлягає скасуванню.

Стосовно рішення від 30.09.2014 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 535,59 грн. (в т.ч. 530,29 грн. - штраф та 5,30 грн. - пеня) за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2014 року, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів Форми №Д4 (місячна), загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті позивачем за червень 2014 року в термін до 21.07.2014 становила 17 221,44 грн.

Повна оплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2014 року була здійснена ТОВ «Група Беарс» 18-21 липня 2014 року, що підтверджується платіжними дорученнями від 18.07.2014 №73 на суму 2 021,43 грн., від 21.07.2014 №74 на суму 9 787,00 грн. та від 21.07.2014 №75 на суму 5 413,00 грн.

Однак, враховуючи те, що платіжне доручення від 21.07.2014 №75 на суму 5 413,00 грн. було одержано та проведено банківською установою лише 22.07.2014 виникло прострочення платежу тривалістю в 1 день.

22 Липня 2014 року позивач самостійно сплатив суму з урахуванням штрафних санкцій на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням від №78 на суму 541,30 грн.

Таким чином, позивач самостійно та добровільно погасив штрафні санкції за прострочення платежу, яке виникло у період з 21.07.2014 по 22.07.2014, а тому, на переконання колегії суддів, податковий орган неправомірно рішенням від 30.09.2014 № покладає на позивача обов'язок щодо повторної сплати таких санкцій.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на доводи апеляційної скарги, яка містить лише посилання на п.129.6 ст.129 ПК України, без будь-яких висновків, мотивів та пояснень, що зумовлює необхідність самостійного трактування судом апеляційної інстанції суті таких заперечень, що свідчить про недбале та формальне ставлення суб'єкта владних повноважень в даному випадку, - ДПІ у Деснянському районі головного управління ДФС у місті Києві, - до обов'язку щодо доказування правомірності своїх рішень, покладеного на нього ч.1 ст.71 КАС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 21 липня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.