Справа № 2а-270/10/2470
Суддя: Ковтюк Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12:05год. 30 березня 2010 року м. Чернівці Справа № 2а-270/10/2470

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Ковтюк В.О.

при секретарі судового засідання Павлюку А.Г.

за участю :

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зеленецьке» до Державної податкової інспекції у Кельменецькому районі про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелененьке» (позивач) звернулось з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Кельменецькому районі відповідача) про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 23 572,5 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 30 квітня 2009 року працівниками відповідача проведено перевірку з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.07р по 31.12.08р. За результатами перевірки ними було складно акт № 9/2320/30795974 від 30 квітня 2009 року, в п. 3.12.4 якого зазначено, що позивачем допущено порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95р № 265/95-ВР (далі Закон №265), а саме реалізація послуг без застосування касових ордерів, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій (при наданні послуг млина готівкові кошти покупці надавали завідуючому млином ОСОБА_5, який в подальшому вносив їх в касу підприємства, як виручку від послуг млина) на суму 4714,50 грн. За результатами розгляду матеріалів перевірки прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13 травня 2009 року № НОМЕР_1 на суму 23572,50 грн.

Позивач оскаржив дане рішення до державної податкової адміністрації у Чернівецькій області, а потім до Державної податкової інспекції України про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13 травня 2009 року № НОМЕР_1 на суму 23572,50 грн., однак у задоволенні скарг було, на думку позивача, невмотивовано відмовлено

Позивач не погоджується з рішенням про застосування до нього штрафних санкцій з наступних підстав.

З 08 травня 2008 року по 05 грудня 2008 року ОСОБА_6 млином надано послуги помолу зерна та виготовлення олії з сировини, що належала ОСОБА_6 За одержані послуги він вніс в касу ТОВ «Зелененьке» - 4714,50 грн., на вказану суму йому були виписані ордери, корінці яких були видані ОСОБА_6 Вказані кошти належним чином оприбутковані в касі позивача.

А тому, застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій в розмірі 23572,50 грн., на тій підставі, що облік проводився на паперових носіях інформації (прибуткові касові ордера та касова книга), а не застосувався РРО, не відповідає вимогам чинного законодавства та конституційному принципу верховенства права при реалізації державними органами покладених на них повноважень (реалізація рішення відповідача приведе до банкрутства позивача та звільнення працівників у проблемній щодо працевлаштування сільській місцевості).

Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на п.1 ст.9 Закону №265/95-ВР, а саме, що при проведенні розрахунків за надані послуги помолу зерна та переробки насіння соняшникового на олію позивач міг не застосовувати РРО та розрахункові книжки за умови проведення таких розрахунків у касах цього підприємства, з оформленням прибуткових і видаткових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку кожному споживачу послуг.

Однак, як вбачається з матеріалів перевірки проведеної з 06 по 27 квітня 2009р., завідувач млином ОСОБА_6 надавав послуги з помолу зерна та переробки насіння соняшникового мешканцям села Зелена, а готівкові кошти від споживачів приймав особисто, а не через касу ТОВ «Зелененьке», без належного оформлення прибуткових касових ордерів та видачі відповідних квитанцій завірених печаткою. Готівкові кошти за надані послуги накопичувалися у млині і один раз на місяць здавались у касу підприємства завідувачем млином. На що йому виписувалися прибуткові касові ордери. Твердження позивача, про те що послуги надавалися виключно ОСОБА_7, спростовуються поясненнями мешканців села, які надавали сировину на млин.

А тому, застосування до позивача штрафних санкцій є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства, а у задоволені позову слід відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні представники відповідача наполягали на відмові у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Зелененьке» зареєстроване в єдиному державному реєстрі субєктів підприємницької діяльності 21 лютого 2000 року (а.с.8).

Податковим органом проведена перевірка ТОВ «Зелененьке», в ході якої, в тому числі, встановлені порушення вимог п.1 ст.3 Закону №265, на підставі чого було складено акт перевірки про результати виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.07р. по 31.12.08р №9/2320/30795974 від 30.04.09р. (а.с.14-19), в якому зазначені наступні порушення Закону №265:

- протягом 2008 року позивач надавав послуги населенню без оформлення зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (а.с.16)

Відповідачем 13 травня 2009 року за вказані порушення було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №, яким відповідно до ст.17 Закону№265/95-ВР до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 23572,50 грн. (а.с.7).

Вищевказане рішення було оскаржено в адміністративному порядку та залишено без змін.

Твердження позивача про те, що послуги надавалися завідувачу млином ОСОБА_6, а не мешканцям села, спростовуються як поясненнями самого ОСОБА_6 від 24.04.09р., 27.05.09р. та 20.11.09 р., в яких він зазначив, що надавав послуги по помолу зерна та переробці насіння соняшникового мешканцям села, свого зерна та соняшника він не мав (а.с. 32, 33, 34) так і поясненнями мешканців с.Зелена, а саме:

- поясненнями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 24.04.09р., в яких вони зазначили, що здавали зерно для помолу, а від завідувача млину отримували квитанцію, яка була виписана на звороті етикетки мінеральної води «Зелененька» із зазначенням кількості муки та вартості послуг (а.с. 35- 36).

- прибутковими касовими ордерами №68 від 05.11.08р., №44 від 06.06.08р., №75 від 05.12.08р., №48 від 14.07.08р., №51 від 06.06.08р., №34 від 08.05.08р., №54 від 20.08.08р., №57 від 19.09.08р., №62 від 03.10.08р., №72 від 27.11.08р., №74 від 05.12.08р., №69 від 05.11.08р., №76 05.12.08р. в яких зазначено, що кошти приймалися від ОСОБА_6, як виручка з млина, а не за надання послуг помолу ОСОБА_6 (а.с. 37-43).

Під час судового засідання, допитаний в якості свідка завідувач млина ОСОБА_6 при наданні пояснень плутався та сумнівався, крім того, заперечував свої пояснення які він давав в квітні, травні та листопаді 2009 року та зазначив, що послуги помолу стороннім особам не надавав, а молов своє власне зерно, за яке розраховувався в касі ТОВ «Зелененьке».

Отже, суд вважає, що показання, дані ОСОБА_6 в судовому засіданні є суперечливими та непослідовними, крім того, його покази спростовуються поясненнями інших осіб.

Крім того, суд вважає, що той факт, що у ОСОБА_6 є земельні ділянки, які він надає в оренду ПП «Юрго» та отримує в якості орендної плати зерно пшениці не спростовує ту обставину, що він міг надавати послуги з помолу зерна іншим особам і не звільняє позивача від обов»язку виконувати вимоги Закону №265.

Таким чином, судом встановлено, що завідувачем млином, який належить ТОВ «Зелененьке» надавалися послуги по помолу зерна та переробки насіння соняшникового мешканцям села Зелене, сума виручки за надані послуги в період з травня по грудень 2008 року склала - 4714,50 грн. Вказана сума була оприбуткована позивачем в касу шляхом оформлення прибуткових касових ордерів №68 від 05.11.08р., №44 від 06.06.08р., №75 від 05.12.08р., №48 від 14.07.08р., №51 від 06.06.08р., №34 від 08.05.08р., №54 від 20.08.08р., №57 від 19.09.08р., №62 від 03.10.08р., №72 від 27.11.08р., №74 від 05.12.08р., №69 від 05.11.08р., №76 05.12.08р. Однак при цьому, в момент надання послуг млина покупцям розрахункові квитанції їм не видавалися, що стало підставою для застосування до позивача оскаржуваних фінансових санкцій.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та надання послуг регулюються Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995р. №265/95-ВР. (далі Закон №265).

Стаття 3 Закону №265 передбачає, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону №265, у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 265 реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Таким чином, умовою не застосування розрахункових книжок позивачем є проведення розрахунків у касі підприємства з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій. При цьому касою підприємства, відповідно до абз. 9 п.п. 1.2. п. 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління НБУ від 15.12.04 р. № 637, є приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначене, повно, всебічно дослідивши докази по справі, обєктивно оцінивши їх, суд приходить до висновку у задоволені позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, пятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для її подання.

Постанову в повному обсязі виготовлено 06 квітня 2010 р.(04.04.10-05.04.10 вихідні дні).

Суддя В.О. Ковтюк