Справа № 2-а-3085/11
Суддя: Андрєєв М. П.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-а-3085/11

30.05.2011

о 09-15 годині

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Андрєєв М.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області, в якому зазначив, що він має правовий статус дитини війни, відповідач має виплачувати їй підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але оскільки таке підвищення не виплачується, просить визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області протиправною з 24.11.2010 року та зобовязати відповідача призначити та нараховувати на його користь з 24.05.2011 року (пожиттєво) підвищення до пенсії дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком

Оскільки з позовної заяви видно, що вимоги позивача стосуються виплат дітям війни, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України суд вважає за необхідне розглядати дану справу у скороченому провадженні.

Від відповідача надійшли заперечення проти позову. У запереченнях проти позову відповідач просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

3 матеріалів справи вбачається, що позивач має правовий статус «дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей війни та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Стосовно позовних вимог про зобовязання відповідача при нарахуванні пенсії з 24 травня 2011 року виплату підвищення до пенсії, як «дитині війни» здійснювати відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» суд зазначає наступне.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», положення ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не змінено і не скасовано. Більш того, відповідно до ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»: «державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами».

Тому, нарахування та виплата у 2011 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до пункту 3 розділу 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року № 2857-VІ, було надане право Кабінету Міністрів України у 2011 році встановлювати розміри соціальних виплат.

Проте, на виконання вищезазначеної норми, Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2011 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 1 жовтня 2008 року і по цей час 49,8 гривень. Розмір підвищення до пенсії в 2011 року цією постановою не визначений та змін стосовно цього питання у 2011 році в вищезазначену постанову не вносилося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1 січня 2011 року по дійсний час є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуюся на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Суд вважає за необхідне зазначити, що загальносуспільні потреби - це потреби, направлені на задоволення всього суспільства, а у цьому випадку спірні виплати направлені на задоволення потреб обмеженого кола споживачів, зокрема визначених Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему ( про що, зокрема зазначено у Рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 21/2005), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1,3, частиною 2 ст. 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22,23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України.

За таких обставин вимоги позивача щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, як «дитині війни» з 24 травня 2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично здійснених виплат підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про зобовязання відповідача при нарахуванні пенсії виплату підвищення до пенсії, як «дитині війни» здійснювати пожиттєво відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача стосуються правовідносин, які можуть або не можуть виникнути у майбутньому, що позбавляє суд можливість визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати здійснювати нарахування підвищення до пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пожиттєво.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобовязати Управління Пенсійного фонду в місті Сєвєродонецьку Луганської області зробити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 24 травня 2011 року з урахуванням фактично здійснених виплат.

На підставі викладеного та керуючись ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, ст. ст. 2,17,18,88,99,100,122,158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області щодо нездійснення підвищення до пенсії за віком ОСОБА_1 та відповідних виплат, як «дитині війни» за період з 24 травня 2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області здійснити виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як «дитині війни» згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 24 травня 2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: М.П. АНДРЄЄВ