Справа № 2-а-2358/11
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2011-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-а-2358/11

15.04.2011

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Слива Р.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Сєвєродонецьку Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Енергетичної регіональної митниці митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до Енергетичної регіональної митниці Державної митної служби України про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що заступником начальника Енергетичної регіональної митниці Державної митної Служби України винесена постанова від 07.12.2006 р. про визнання його винним у Порушенні митних правил і скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 355 Митного Кодексу України та накладенні на нього штрафу у розмірі 8500 грн. Вважає вказану постанову незаконною, т.я. його діях відсутній склад правопорушення. 20.09.2006р., займаючи посаду інженера відділу зовнішньоекономічних зв'язків ЗАТ «ЛИНІК», до відділу митного оформлення Енергетичної регіональної митниці у м. Лисичанську ним було подано вантажну митну декларацію (далі - ВМД) на товар «Нафта, фракція бензинова. ОСОБА_5 Б», який надійшов на адресу ЗАТ «ЛИНІК» з Російської Федерації у митному режимі «імпорт». Згідно контракту №ТВН-0578/06 від 19.06.06р. між ВАТ «ТНК-BP Холдинг» та ЗАТ «ЛИНІК» зі змінами та додатками, рахунком, товарно-транспортною накладною, сертифікатом якості товар, згідно з класифікацією товарів УКТЗЕД відповідав коду НОМЕР_1, який і був зазначений позивачем у графі 33 ВМД. З метою перевірки класифікації товару 20.09.06 р. відділом митного оформлення Енергетичної регіональної митниці у м. Лисичанську було направлено запит до Відділу контролю митної вартості та номенклатури, у зв'язку з чим у той же день декларанту, яким є позивач, було виписано картку відмови у митному оформлені товару. За заявою ЗАТ «ЛИНІК» позивачем 21.09.2006 р. було подано тимчасову декларацію, де було вказаний той самий код товару НОМЕР_1, сплачені необхідні податки та збори та товар був випущений у вільний обіг у спрощеному порядку. Відділом контролю митної вартості та номенклатури 13.10.06 р. було прийняте рішення про визначення коду товару, згідно з яким товар відповідає коду НОМЕР_2. Ставка акцизного збору на товар за кодом НОМЕР_1 становить 12 Євро за 1000 кг, а за кодом НОМЕР_2 - 20 Євро за 1000 кг. У зв'язку з прийняттям Відділом контролю митної вартості та номенклатури рішення позивач 19.10.2006 р. здійснив доплату різниці у податках та зборах та подав остаточну ВМД. За таких саме обставин позивачем були надані тимчасові ВМД від 22.09.06 р. та від 26.09.06 р., а у зв'язку з прийнятими Відділом контролю митної вартості та номенклатури рішеннями від 19.10.06 р. також були проведені доплати податків та зборів та подана остаточна ВМД. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки згідно ст. 355 МК України обов'язковою ознакою правопорушення є настання наслідків у вигляді недоодержання бюджетом податків та зборів. Проте на час складання відносно позивача протоколів про порушення митних правил, тобто станом на 23.11.2006 р. і на час винесення постанови про притягнення його до відповідальності від 07.12.2006 р., сплата податків та зборів була проведена у повному обсязі. Крім того, вважає, що на час винесення оскаржуваної постанови сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності. Просив суд скасувати постанову про притягнення його до відповідальності за порушення митних правил як незаконну та закрити провадження за адміністративною справою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, додаткових пояснень не мав. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити та скасувати постанову від 07.12.2006 р. про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені порушення митних правил та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3В.і позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що адміністративний позов подано позивачем до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з порушенням статті 393 МК України, якою встановлений порядок та строк оскарження постанов в справах про порушення митних правил. Зазначив, що протоколи про порушення митних правил від 23.11.2006 р. №105/12400/06, №106/12400/06, №107/12400/06 у відношенні ОСОБА_1 складені правомірно. Постанова по справі про порушення позивачем митних правил від 07.12.20006 р. є законною і скасуванню не підлягаю. Вчинене позивачем правопорушення є триваючим, воно було скоєне ОСОБА_1 умисно, в його діях вбачається протиправна недбалість. Строк накладення адміністративного стягнення на позивача слід відраховувати з дня виявлення правопорушення тобто з 13.10.2006 р. та з 17.10.2006 р. Просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; обґрунтовано; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ст. 14 МК України регіональна митниця є митним органом, який на території закріпленого за ним регіону в межах своєї компетенції здійснює митну справу та забезпечує комплексний контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, керівництво і координацію діяльності підпорядкованих йому митниць та спеціалізованих митних установ і організацій. Регіональна митниця є юридичною особою і здійснює свою діяльність відповідно до законодавства України та положення, яке затверджується наказом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи.

Таким чином, Енергетична регіональна митниця Державної митної служби України з урахуванням положень ст. 3,50 КАС України є належним відповідачем по справі, який повинен відповідати за цим адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст. 362 МК України посадові особи підрозділу по боротьбі з контрабандою і порушеннями митних правил регіональної митниці можуть здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній підпорядкованими регіональній митниці митними органами. Тобто заступник начальника Енергетичної регіональної митниці з правоохоронної роботи начальник служби боротьби з контрабандою ОСОБА_7 був наділений повноваженнями здійснювати провадження у справі про порушення митних правил ОСОБА_1

Згідно наказу ЗАТ «ЛИНІК» від 14.12.2005 р. №14/12-01 ОСОБА_1.М., який обіймає посаду інженеру відділу ЗЕЗ ЗАТ «ЛИНІК» був призначений відповідальним за роботу з Енергетичною регіональною митницею. Енергетичною регіональною митницею Державної митної служби України ОСОБА_1 було кваліфікаційне свідоцтво особи, уповноваженої на декларування від 25.11.2005 р. №0011.

Таким чином, ОСОБА_1 є декларантом, тобто особою, яка здійснює декларування товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і відповідно до ст. 88 МК України повинен виконувати всі обов'язки і нести у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою.

Також відповідно до положень ч.2 ст. 320 МК України ОСОБА_1 може бути суб'єктом відповідальності за порушення митних правил.

Статтею ст. 355 МК України встановлена адміністративна відповідальність за дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати податків і зборів або зменшення їх розміру, а саме: заявления в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для звільнення від податків і зборів або зменшення їх розміру або несплата податків і зборів у строк, встановлений законодавством, а також інші протиправні дії, що спричинили недобори податків і зборів, за відсутності ознак злочину.

Судом встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 23.11.2006 р. було складено протокол про порушення митних правил №105/12400/06, згідно якого ОСОБА_8 інженер відділу ЗЕЗ ЗАТ «ЛИНІК» 21.09.2006 р. подав тимчасову декларацією №124000013/6/084051, за якою товар «Нафта. Фракція бензинова. ОСОБА_5 Б» у кількості 1299724 кг було випущено у вільний обіг згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1, а не згідно з УКТЗЕД НОМЕР_2, що призвело до несплати податків і зборів у розмірі 79872,24 грн., з яких акцизний збір становить 66560,20 грн., ПДВ 13312,04 грн., за що відповідальність передбачена ст.355 МК України.

Відносно позивача ОСОБА_1 23.11.2006 р. було складено протокол про порушення митних правил №106/12400/06, згідно якого ОСОБА_8 інженер відділу ЗЕЗ ЗАТ «ЛИНІК» 25.09.2006 р. подав тимчасову декларацією №124000013/6/084068, за якою товар «Нафта. Фракція бензинова. ОСОБА_5 Б» у кількості 1572876 кг було випущено у вільний обіг згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1, а не згідно з УКТЗЕД НОМЕР_2, що призвело до несплати податків і зборів у розмірі 97733,52 грн., з яких акцизний збір становить 81444,60 грн., ПДВ 16288,92 грн., за що відповідальність передбачена ст.355 МК України.

Відносно позивача ОСОБА_1 23.11.2006 р. було складено протокол про порушення митних правил №107/12400/06, згідно якого ОСОБА_8 інженер відділу ЗЕЗ ЗАТ «ЛИНІК» 21.09.2006 р. подав тимчасову декларацією №124000013/6/084068, за якою товар «Нафта. Фракція бензинова. ОСОБА_5 Б» у кількості 1572876 кг було випущено у вільний обіг згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1, а не згідно з УКТЗЕД НОМЕР_2, що призвело до несплати податків і зборів у розмірі 97733,52 грн., з яких акцизний збір становить 81444,60 грн., ПДВ 16288,92 грн., за що відповідальність передбачена ст. 355 МК України.

В звязку з цим ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн., що підтверджується копією постанови в справах про порушення митних правил №105/12400/06, №106/12400/06, №107/12400/06 від 07.12.2006 р.

В судовому засіданні було встановлено, що 20.09.2006р., ОСОБА_1 подав до відділу митного оформлення Енергетичної регіональної митниці у м. Лисичанську вантажну митну декларацію на товар «Нафта. Фракція бензинова. ОСОБА_5», який надійшов на адресу ЗАТ «ЛИНІК» з Російської Федерації у митному «імпорт». У графі 33 ВМД позивачем було вказано код товару НОМЕР_1 з класифікацією УКТЗЕД, відповідно до контракту №ТВН-0578/06 від 19.06.06р. між ВАТ «ТНК-ВР Холдинг» та ЗАТ «ЛИНІК» зі змінами та додатками, рахунком, транспортною накладною, паспортом якості товару, а також на підставі експортної декларації, складеної відправником товару, де вказаний код товару російського класифікатора відповідав українському НОМЕР_1.

Відділом митного оформлення Енергетичної регіональної митниці у м. Лисичанську з метою перевірки класифікації товару 20.09.06 р. був направлений запит до Відділу контролю митної вартості та номенклатури та у той же день декларанту виписано картку відмови у митному оформленні товару.

За заявою ЗАТ «ЛИНІК» позивачем 21.09.2006р. було подано тимчасову декларацію, де був вказаний код товару НОМЕР_1, сплачені необхідні податки та збори та товар був випущений у вільний обіг у спрощеному порядку.

13.10.2006 р. відділом контролю митної вартості та номенклатури Енергетичної регіональної митниці було прийняте рішення про визначення коду товару, згідно з яким товар «Нафта. Фракція бензинова. ОСОБА_5» має код відповідно до УКТЗЕД НОМЕР_2. Після прийняття вищевказаного рішення, яке відповідно до ст. 313 МК України є обовязковим для підприємств та громадян, ОСОБА_1 19.10.2006 р. здійснив доплату встановленої різниці податків та зборів у повному обсязі та подав остаточну ВМД.

За таких саме обставин позивачем були надані тимчасові ВМД 22.09.06 р. та 26.09.06р. і у звязку з прийнятими відділом контролю митної вартості та номенклатури Енергетичної регіональної митниці рішеннями від 19.10.06 р. про визначення коду товару, згідно з яким товар «Нафта. Фракція бензинова. ОСОБА_5» має код відповідно до УКТЗЕД НОМЕР_2, були проведені доплати податків та подана остаточна ВМД.

При цьому суд не бере до уваги висновки експерта Луганської регіональної Торгово промислової палати про визначення коду товару, оскільки отримання такого висновку не передбачено МК України і він не є обовязковим.

Відповідно до ст. 82МК України якщо декларант з поважних причин, перелік яких визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи, не може здійснити у повному обсязі декларування товарів і транспортних засобів, які ввозяться на митну територію України, безпосередньо під час переміщення їх через митний кордон України (крім товарів, які переміщуються транзитом через територію України), такі товари можуть бути випущені у вільний обіг у спрощеному порядку після подання митному органу тимчасової чи неповної декларації та під зобов'язання про подання митної декларації, заповненої у звичайному порядку не пізніше ніж через 30 днів з дня випуску товарів у вільний обіг. Рішення про можливість випуску товарів у вільний обіг з наступним оформленням митних документів у повному обсязі приймається митним органом виходячи з обставин переміщення таких товарів через митний кордон України, характеристики підприємства, установи, організації та за умови сплати належних податків і зборів у повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1. Порядку застосування тимчасової та неповної декларації відповідно до митного режиму імпорту (при випуску у вільний обіг), затвердженого наказом ДМС України від 30.12.2003 р. №932, декларування товарів із застосуванням тимчасової декларації можливе виключно за бажанням декларанта, якщо виникають спірні питання при класифікації товарів згідно з УКТЗЕД.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не було допущено заявления в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для звільнення від податків і зборів. Процедура митного оформлення товарів була здійснена в порядку встановленому чинним законодавством, яке діяло на той час.

Крім того суд відзначає, що правопорушення, передбачене ст. 355 МК України, відноситься до правопорушень з матеріальним складом, тобто необхідне обов'язкове настання шкідливих наслідків у вигляді неодержання або недоодержання сум податків та зборів, а на день складання протоколів про порушення митних правил, тобто на 23.11.2006 р., акцизний збір та ПДВ були сплачені декларантом до бюджету в повному обсязі.

З вищенаведеного суд робить висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення митних правил і, відповідно, складу правопорушення і вважає, що з урахуванням п.3 ст. 394 МК України справи про порушення митних правил у відношенні позивача підлягають закриттю.

Суд відзначає, що відповідно до ст. 328 МК адміністративні стягнення у вигляді попередження, штрафу можуть бути накладені не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення.

Дані в декларацію щодо коду товару були внесені позивачем і подані до митниці 20.09.2006 р., 22.09.2006 р. та 26.09.2006 р, про що були складений протокол про порушення митних правил від 23.11.2006 р. за №105/12400/06, №106/12400/06, №107/12400/06 відповідно. Дії правопорушника є закінченими з моменту внесення даних до митної декларації. Таким чином, за наявності в діях позивача складу правопорушення, його можна було притягти до відповідальності протягом 2 місяців, який обліковується з дати внесення даних до митної декларації. Таким чином, постанову від 07.12.2006 р. про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 було винесено з порушенням строку, встановленого ст. 320 МК України.

Стосовно строків звернення до суду суд відзначає наступне. Відповідно до ч.1, 3 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватись інші строки звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 393 МК України скарга на постанову митного органу подається протягом десяти днів з дати вручення заінтересованій особі копії постанови у справі або повідомлення про прийняте рішення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 отримав її копію 07.12.2006 р., тобто він мав право звернутись до Сєвєродонецького міського суду, як адміністративного з адміністративним позовом в строк до 18.12.2006 р., а фактично звернувся 22.01.01.2007 р. Проте суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, оскільки в постанові від 07.12.2006 р. був неправильно розяснений порядок її оскарження, що мало наслідком звернення позивача зі скаргою не до Сєвєродонецького міського суду за місцем свого проживання, а до Печерського районного суду м. Києва.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у суді, вони є достовірними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 6-17, 49, 86, 99, 104, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 355, 393 МК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення з позовом до адміністративного суду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 07.12.2006р. постанови в справах про порушення митних правил №105/12400/06, №106/12400/06, №107/12400/06 від 07.12.2006 р., винесену Енергетичною регіональною митницею.

Закрити провадження в справах про порушення митних правил №105/12400/06, №106/12400/06, №107/12400/06.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 цього Кодексу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанову в повному обсязі складено 18.04.2011 р.

Суддя Ж.І.Кордюкова