Справа № 2-а-4050/10/1970
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-4050/10/1970

13 січня 2011 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої Дерех Н.В.

секретаря Вальчук І.М.

за участю :

представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Текстерно» до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Тернополі про скасування рішень,

встановив:

Відкрите акціонерне товариство «Текстерно» (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Тернополі (надалі відповідач) про скасування рішень ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Тернополі № 1756 від 06 грудня 2010року та №1757 від 06 грудня 2010року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити, скасувати рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Тернополі № 1756 від 06 грудня 2010 року та №1757 від 06 грудня 2010 року, оскільки рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені є безпідставними і такими, що суперечать вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який регулює застосування штрафів підприємствам, що перебувають у процедурі банкрутства, і пояснив, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає, що суддя, прийнявши заяву про порушення справи про банкрутство, не пізніше ніж на п'ятий день з дня її надходження виносить і направляє сторонам та держоргану з питань банкрутства ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство, в якій вказується про прийняття заяви до розгляду, про ведення процедури розпорядження майном боржника, призначення розпорядника майна, дату проведення підготовчого засідання суду та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Таким чином., мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з початком провадження у справі про банкрутство. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство. Водночас, відповідно до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), тому штрафи та пеня, визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період дії мораторію не застосовуються.

Представник відповідача ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Тернополі в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки при прийнятті оскаржуваних рішень ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Тернополі діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені. Конституцією України та законами України, і пояснила, що вдповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав дсЩ дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію, а до прострочених платежів після введення мораторію мораторій на нарахування пені та штрафних санкцій не застосовується.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, представника відповідача, дослідивши представлені докази по справі у їх сукупності суд приходить до висновку, що вимога позивача не є обгрунтована, не відповідає дійсним обставинам та матеріалам справи, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а отже позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч.б cm.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне І страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV ( надалі Закон №1058 ) страхувальники зобов'язав сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Відповідно ч.2 cm. 106 Закону №1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені cm. 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п.2 ч.9 cm. 106 Закону №1058 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, врахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якиЩйі є спеціальним законом щодо загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, де всіх боржників без винятку застосовуються фінансові санкції та враховується пеня.

На підставі п.2 ч.9 cm. 106 Закону №1058 управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі прийнято рішення №1756 від 06.12.2010р., яким застосовано штраф на суму 46374,76 грн., пеня - 376118,42 грн., рішення №1757 від 06.12.2010р., яким застосовано штраф на суму 204,00 гри., пеня-6949,51грн.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і збори (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань^-щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платеоісів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Положення статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможної боржника або визнання його банкрутом", яка встановлює, зокрема, заборону нараховувати протягом дії мораторію неустойку (штраф, пеню), інші фінансові (економічні санкції) за невиконання, чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборк (обов'язкових платежів) стосується вимог, зобов'язань, які підпадають під поняття мораторію.

"Мораторій не зупиняє виконання боржником зобов'язань щодо сплати внесків не загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які виникли після дня введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій за не виконання зобов'язань щодо сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також штрафних санкцій, .ґрунтується на законі.

Враховуючи те, що строк виконання зобов'язань щодо сплати внесків не. загальнообов'язкове державне пенсійне страхування настав після порушення провадження;

справі про банкрутство, дія мораторію на виконання цих зобов'язань не розповсюджувалась.

Нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється, згідно з ч. 1 cm. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Стосовно зобов'язань поточних кредиторів, які виникли під час судових процедур, правила мораторію не застосовуються і по цих зобов'язаннях згідно загальних правил нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових) платежів.

Таким чином, суд приходить до переконання, що рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Тернополі № 1756 від 06 грудня 2010 року та №1757 від 06 грудня 2010 року про застосування санкцій прийняті на підставі, у межах повноважень і з метою, з якою це повноваження надано, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Текстерно» до задоволення не підлягають.

керуючись Законом України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Відкритого акціонерного товариства «Текстерно» до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Тернополі про скасування рішень № 1756 від 06 грудня 2010 року та №1757 від 06 грудня 2010року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня постановления постанови апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.