Справа № 822/863/15
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/863/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук М.Є.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

22 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

представника позивача: Шилова К.Р.

представника третьої особи: Цепляєва С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форвард" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" до Реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції в особі Державного реєстратора Ткачука Володимира Михайловича, державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії державного реєстратора та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 січня 2015 року № 18958664, яким проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, буд. 35 (магазин побутової техніки, загальною площею 610,4 кв.м. та котельня, загальною площею 11,5 кв.м.) у формі приватної власності за Публічним акціонерним товариством "Банк Форвард".

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року адміністративний позов задоволений повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням третя особа на стороні відповідачів оскаржила його до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне дослідження доказів і встановлення обставин у справі.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів викладених в апеляційній скарзі.

Відповідачі в судове засідання своїх повноважних представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Банк Руский Стандарт", що в подальшому змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард" (за текстом договору - Іподекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вікотек" (за текстом договору - Іпотекодавець), що діє в якості майнового поручителя за виконання зобов'язань Публічним акціонерним товариством "Світ Електроніки" (по тексту договору - Позичальник) укладено договір іпотеки від 27 вересня 2011 року № 014-16, за умовами якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань що виникають з кредитного договору від 15 липня 2011 року № 005-3 передає Іпотекодержателю нерухоме майно, зазначене в п.2.1 Договору. Серед вказаного в п.2.1 Договору нерухомого майна - комплекс, загальною площею 621,9 кв.м., що складається з магазину побутової техніки, загальною площею 610,4 кв.м. та котельні, загальною площею 11,5 кв.м. та знаходить за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 35 (п.2.1.1 Договору).

27.01.2015 року Публічним акціонерним товариством "Банк "Форвард" подано до Реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень разом з додатками: договір іпотеки від 27.09.2011 року, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суляєвою А.Р., копії свідоцтв від 09.01.2015 року про вчинення нотаріальної дії вказаним нотаріусом - направлення вимоги боржникам про усунення порушення свого зобов'язання, довіреність від 02.01.2015 року на представлення інтересів банку.

29 січня 2015 року Державним реєстратором Державної реєстраційної служби України Ніловою А.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18958664, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на комплекс, що розташований за адресою Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, буд. 35, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард".

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності дій щодо здійснення державної реєстрації права власності та правомірності прийняття оскарженого рішення.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, зважаючи на наступне.

За правилами підпункту 1 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Частина перша статті 36 Закону України "Про іпотеку" передбачає право сторін іпотечного договору на позасудове вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки, що містить відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, або окремого договору про задоволення його вимог, а статтею 37 зазначеного Закону передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, до якого відповідно до частини другої статті 36 прирівнюється відповідне застереження в договорі іпотеки, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Так як у договорі про іпотеку від 27.09.2011 року міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке прирівнюються до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками, то апелянт після невиконання боржниками вимоги про усунення порушення свого зобов'язання, звернувся до відповідачів із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Так, п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (далі «Порядок №868»), визначено що, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

На виконання вимог визначених Порядком №868, апелянотом до реєстраційної служби разом з заявою про реєстрацію права власності було подано пакет документів, а саме:

договір іпотеки №014-16 від 27.09.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суляєвою A.Р., зареєстрований в реєстрі за №815, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке прирівнюються до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками;

свідоцтво від 09.01.2015р. посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., зареєстроване в реєстрі за №32 (надалі по тексту - «Свідоцтво №32»), яким підтверджується:

факт передачі вимоги про усунення порушень іпотекодавцю - ТОВ «Вікотек»;

- нотаріальне завірення тексту вимоги про усунення порушень (текст вимоги викладено в Свідоцтві №32);

вручення ТОВ «Вікотек» вимоги про усунення порушень, що засвідчується Свідоцтві №32;

завершення 30-денного строку з моменту отримання письмової вимоги іпотеко держателем (ТОВ «Вікотек»),

Свідоцтво від 09.01.2015р. посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., зареєстроване в реєстрі за №33 (надалі по тексту - «Свідоцтво №33»), яким підтверджується:

- факт передачі вимоги про усунення порушень боржнику - ПАТ «Світ Електроніки», нотаріальне завірення тексту вимоги про усунення порушень (текст вимоги викладено в Свідоцтві №33);

вручення ПАТ «Світ Електроніки» вимоги про усунення порушень, що засвідчується Свідоцтві №33;

завершення 30-денного строку з моменту отримання письмової вимоги боржником ПАТ «Світ Електроніки».

Статтею 84 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус передає заяви громадян, підприємств, установ та організацій іншим громадянам, підприємствам, установам і організаціям, якщо вони не суперечать закону та не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Заяви передаються поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів.

На прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви.

В свою чергу, апелянт для передачі вимоги про усунення порушень, передбаченої Порядком №868 та Законом України «Про іпотеку» до ТОВ «Вікотек» та ПАТ «Світ Електроніки», та з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат», 28.11.2014 року звернувся до нотаріуса із заявами.

Після направлення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. вказаних заяв ТОВ «Вікотек» та ПАТ «Світ Електроніки» та отримання підтвердження про отримання ТОВ «Вікотек» та ПАТ «Світ Електроніки» вказаних заяв, Нотаріус на прохання третьої особи 09.01.2015 року видав Свідоцтва №32 та №33.

Суд першої інстанції в оскарженій постанові зазначив, що для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем, окрім встановлення факту щодо переходу такого права до іпотекодержателя, з'ясуванню підлягають обставини, що підтверджують: факт надсилання іпотекодержателем іпотекодавцеві вимоги про усунення порушень, 2) факт отримання іпотекодавцем вказаної вимоги, а також доказів того, що завершився 30-денний строк з моменту отримання іпотекодавцем зазначеної вимоги.

Однак, апелянтом були дотримані вказані вимоги, а реєстратором встановлено факт надсилання та отримання вимоги, а також завершення 30-денного строку, з моменту отримання вимоги.

Посилання суду першої інстанції, на факт не надання третьою особою вимоги про усунення порушень щодо виконання зобов'язань та доказів її направлення, а також її отримання позивачем та боржником по кредитних зобов'язаннях - ПАТ «Світ Електроніки» на вимогу суду та ставлення судом під сумнів Свідоцтва, як належних доказів по справі, є необґрунтованим.

Свідоцтва про вчинення нотаріальних дій по своїй природі є вимогою про усунення порушень, що прямо передбачено Законом України "Про нотаріат", тому посилання суду, на те, що порушена імперативна вимога Порядку №868 є безпідставними та необґрунтованими.

Також, твердження суду першої інстанції про те, що дані документи не подавалися представником третьої особи до державного реєстратора разом із заявою про державну реєстрацію речових прав є безпідставними.

Таким чином, апелянтом для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було надано всі необхідні документи згідно з вимогами Порядку №868, що підтверджують перехід права власності на комплекс, загальною площею 621, 9 кв.м, що складається з магазину побутової техніки, загальною площею 610,4 кв. м. та котельні, загальною площею 11,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, місто Старокостянтинів, вулиця Острозького, будинок 35, в зв'язку з чим, у Державного реєстратора не було підстав для відмови в державній реєстрації права.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не може вважатись повноважним, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що ухвалена неповноважним судом, та у відповідності до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України прийняти нове судове рішення

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форвард" задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 липня 2015 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.