Справа № 2-а-3065/10/1970
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-3065/10/1970

"15" жовтня 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Жука А.В.

при секретарі Порплиці Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: УПФУ в Бучацькому районі ОСОБА_2; відділу ДВС Бучацького РУЮ не зявився.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум»

до відділу Державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції

Управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальнісю "Форум" звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Бучацького районного управіння юстиції; Управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області про скасування постанови про арешт коштів боржника від 10 вересня 2010 року, винесеної Відділом державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції на підставі неузгодженої вимоги про сплату боргу від 04 жовтня 2007 року за №Ю-82 винесеної Управлінням Пенсійного фонду України в Бучацькому районі та про визнання даної вимоги неузгодженою та нечинною, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі відкликати вимогу №Ю-82 від 04.10.2007 з відділу ДВС Бучацького РУЮ.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Зазначив, що оскаржувана вимога є неузгодженою, а отже УПФУ в Бучацькому районі не мало права направляти її в відділ ДВС Бучацького РУЮ для примусового виконання, в звязку з чим відділ ДВС Бучацького РУЮ неправомірно виніс постанову про арешт коштів боржника.

Відповідач - Відділ Державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чаном. Через канцелярію суду подав свої письмові заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що державним виконавцем всі дії вчинялись відповідно до ст. ст. 5, 50, 55 Закону України «Про виконавче провадження»та ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому підстав для скасування постанови про арешт коштів боржника від 10.09.2010 немає. Також зазначив, що, керуючись ст.38, п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»14.10.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та скасовано заходи примусового виконання рішення. Просив справу розглядати за відсутності представника.

Представник відповідача УПФУ в Бучацькому районі Тернопільської області ОСОБА_2 надала пояснення, аналогічні письмовим запереченням по справі, просила в задоволенні позову відмовити. Зокрема вказала, що 09.07.2009 набрала чинності постанова Львівського апеляційного адміністративного суду, якою задоволено апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі на постанову Господарського суду Тернопільської області від 23.05.2008 року у справі №22а-10326/08/9104 про скасування вимоги за №Ю 82 від 04.10.2007 та рішення №2 від 07.05.2007 та в задоволенні позовних вимог ТОВ «Форум»про скасування зазначених вимоги і рішення відмовлено. Вважає, що вимога №Ю-82 від 04.10.2007 є узгодженою, а п. 8.7. розділу 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, щодо надіслання страхувальнику органом ПФУ протягом трьох робочих днів узгодженої вимоги, на спірні правовідносини не поширюється.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в адміністративній справі, зокрема, якщо є такі, що набрали законної вили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Враховуючи, що однією з позовних вимог по даній справі є визнання вимоги про сплату боргу винесеної УПФУ в Бучацькому районі за №Ю 82 від 04.10.2007р. нечинною, то в цій частині провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст. 157 КАС України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №2-а-3065/10/1970 від 15.10.2010 закрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Форум»до Відділу Державної виконавчої служби Бучацького районного управіння юстиції; Управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області в частині визнання вимоги №ю-82 від 04.10.2007, винесеною управлінням Пенсійного фонду України в Бучацькому районі нечинною.

04 жовтня 2007 року УПФУ в Бучацькому районі Тернопільської області винесено вимогу №Ю-82про сплату боргу в сумі 12195,79 гривень, з яких недоїмка - 6182,94 гривні та фінансові санкції (штрафи) 6012,85 гривень. Вказана вимога оскаржувалась позивачем в судовому порядку.

Відповідно до п. 7.1 розділу 7 «Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФ України №21-2 від 19.12.2003 (далі по тексту Порядок 21-2) процедура оскарження (узгодження вимоги про сплату недоїмки) закінчується, зокрема, днем прийняття судом рішення у справі за позовом страхувальника, банку, організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій, щодо визнання недійсним рішення (вимоги про сплату недоїмки) органу Пенсійного фонду.

Пунктом 7.2. розділу 7 Порядку 21-2 страхувальник зобов'язаний самостійно сплатити узгоджену суму недоїмки (пені, штрафів) протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги (відповідного рішення).

Таким чином, в разі оскарження вимоги органу ПФУ про сплату боргу в судовому порядку, така вимога вважається узгодженою в день набрання законної сили відповідного рішення суду, і в органу ПФУ не виникає обовязку повторно направляти таку вимогу страхувальнику.

Отже, вимога №Ю-82 від 04.10.2007 набула статусу узгодженої 09.07.2009 (в день набрання законної сили постановою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №22а-10326/08/9104), у звязку з чим позовні вимоги в частині визнання вимоги №Ю-82 від 04.10.2007 такою, що є неузгодженою до задоволення не підлягають.

Не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивача щодо зобовязання УПФУ в Бучацькому районі відізвати вимогу №Ю-82 від 04.10.2007 з відділу ДВС Бучацького РУЮ, оскільки у відповідності до абзацу восьмого частини 3 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

Враховуючи, що процедура узгодження (оскарження) вимоги №Ю-82 від 04.10.2007 закінчилась 09.07.2009, управління ПФУ в Бучацькому районі правомірно сформувало зазначену вказану вимогу, як виконавчий документ та направило до відділу ДВС Бучацького РУЮ для примусового виконання.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження»звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Посилання позивача, як на підставу для скасування постанови про арешт коштів боржника від 10.09.2010 на ту обставину, що дана постанова винесена на підставі документу, який немає юридичної сили, так як вимога про сплату боргу від 04.10.2007 за №Ю-82 оформлена з відповідними виправленнями, судом до уваги не береться, оскільки виконавче провадження на підставі вимоги №Ю-82 від 04.10.2007 було відкрито постановою державного виконавця 24.09.2009 та надано ТОВ «Форум»термін для добровільного виконання до 01.10.2009, копія даної постанови була направлена позивачу, та як вбачається з пояснень, наданих представником позивача в судовому засіданні, постанова про відкриття виконавчого провадження ним не оскаржувалась.

Таким чином, враховуючи, що ТОВ «Форум»добровільно у строк встановлений державним виконавцем, не погасило суму боргу державний виконавець у відповідності до вимог ст. ст. 5, 50, 55 Закону України «Про виконавче провадження»мав підстави для примусового стягнення боргу, в тому числі і шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника в банківських установах, а отже позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Крім того, позивачем як в позовній заяві, так і в судовому засіданні ставилось питання про винесення окремої ухвали стосовно зловживання владою посадовими особами УПФУ в Бучацькому районі Тернопільської області, що виразилось у безлічі неправдивих документів.

Разом з тим, у відповідності до ст. 166 КАС України, винесення окремої ухвали є правом суду в разі виявлення під час розгляду справи порушень закону, проте суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали, оскільки порушень вимог закону з боку УПФУ в Бучацькому районі під час розгляду справи не встановлено.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Приходячи до переконання про відмову в задоволенні позову, суд також приймає до уваги ту обставину, що постановою державного виконавця від 14.10.2010 виконавчий документ (вимога №Ю-82 від 04.10.2007) повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 35,51,70,71,79,86,137,153,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «Форум»до відділу Державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції; Управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги у порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

(Постанова виготовлена в повному обсязі 18.10.2010)

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.