Справа № 4737/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2010 р. справа № 2а-1264/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного автоінспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та автотехнічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2009 року

у адміністративній справі 2а-1264/09 за позовом ОСОБА_2 до Державного автоінспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та автотехнічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 про визнання дій неправомірним та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Позивач 26.08.2009 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного автоінспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та автотехнічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1, в якому просив визнати незаконними дії відповідача, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 010463 від 19.08.2009 р. та закрити провадження у справі. Водночас, позивач ставив перед судом вимоги про зобовязання відділ державної автомобільної автоінспекції м.Запоріжжя повернути йому вилучений талон про проходження державного технічного огляду серії ЕД № 101339, який в даний час знаходиться в У(В)ДАІ м.Запоріжжя.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірними дії Державного автоінспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та автотехнічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення АП № 031634 від 19.08.2009 р. відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.121 КУпАП та скасовано постанову державного інспектора ВДАІ м.Запоріжжя ОСОБА_3 серії АР № 010463 від 19.08.2009 р. про накладення на ОСОБА_2 штрафу в сумі 340 грн.

З вказаною постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її до апеляційної інстанції з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2009 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволені вимог позивача.

В судовому засіданні апелянт (відповідач) та його представник підтримали доводи апеляційної скарги і наполягали на її задоволенні, позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги положення ч.4 ст.196 КАСУ, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши доводи його апеляційної скарги та докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Це випливає з конституційного принципу законності.

За нормами матеріального права суд кваліфікує спірні правовідносини, тобто дає їм правову оцінку. Застосування судом норм матеріального права полягає у співставленні встановлених судом обставин з ознаками норми матеріального права, яка регулює поведінку учасників спірних відносин, а також у з'ясуванні відповідних правових наслідків у разі порушення такої норми кимось із учасників. Застосування судом норми процесуального права полягає у вчиненні процесуальних дій та ухваленні рішень, що обумовлені обставинами розгляду справи.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

Між тим рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки воно не містить мотивів неврахування судом відповідних доказів у справі, як і не містить правової оцінки обставин у справі.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.08.2009 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у викляді накладення штрафу в сумі 340 грн. в звязку з порушенням Правил дорожнього руху України, а саме за те, що ОСОБА_2 19.08.2009 року о 09:10 год., рухаючись по вул.Портова вул.Леонова в м.Запоріжжі, керуючи автомобілем «ГАЗ-2705»держ. № НОМЕР_1, на якому встановлені шини з зношеним малюнком протектора 2-х задніх коліс та боковим порізом, чим порушено п.31.4.5 ПДР. У звязку з наведеним, Державним автоінспектором ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та автотехнічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 був складений відносно позивача протокол про адміністративне порушення АП № 031634 від 19.08.2009 р., на підставі якого у цей же день винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 010463 від 19.08.2009 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції фактично узяв до уваги лише пояснення представника позивача в судовому засіданні та відсутність письмових заперечень відповідача проти позову.

При цьому суд першої інстанції не надав оцінки наявним у справі доказам. Так, позивачем не заперечувався той факт, що на момент зупинки відповідачем його автомобіля «ГАЗ-2705»держ. № НОМЕР_1, на 2-х задніх колесах цього автомобіля були встановлені шини з зношеним малюнком протектора та боковим порізом. Винність позивача у вчиненні порушення підпунктів «а», «б»п. 31.4.5 Правил дорожнього руху підтверджується: протоколом про адміністративне порушення від 19.08.2009 р. (а.с.10), ОСОБА_4 перевірки технічного стану колесного транспортного засобу від 19.08.2009 р. (а.с.18), ОСОБА_4 тимчасового вилучення талона про проходження державного технічного огляду від 19.08.2009 р. (а.с.19), а також відеозаписом від 19.08.2009 р.

Відсутність письмових пояснень відповідача проти позову та не надання ним доказів, а також, його неявка в судове засідання пояснюється тим, що відповідач у справі не викликався в судове засідання належним чином і про винесену судом постанову дізнався випадково майже через місяць.

Разом з апеляційною скаргою відповідач надав до апеляційної інстанції копію поданого ним до начальника ВДАІ рапорту від 04.09.2009 р. (а.с.60-62), копію рапорту інспектора ВДАІ ОСОБА_4 (а.с.63), відповідь начальника ВДАІ на скаргу позивача (а.с.64), та фотографії транспортного засобу позивача (а.с.65-68), які також є доказами винності позивача.

Частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що - керування водіями транспортними засобами, що мають технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація їх забороняється, або переобладнаними з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, або такими, що своєчасно не пройшли державного технічного огляду, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом "а" пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм. Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів. А підпунктом "б" пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів у тому разі, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Згідно ст. 69 КАС України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, наведені в судовому рішенні першої інстанції висновки про наявність підстав для задоволення вимог позивача - суперечать інформації про доведеність вчинення позивачем порушення ПДР, яка міститься в матеріалах справи та знайшла своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, тому що жодними Правилами не дозволяється рух автомобіля з шинами, які не відповідають встановленим вимогам, що не запобігає створенню аварійної ситуації, а навпаки створює реальну загрозу безпеці дорожнього руху.

Доводи позивача та його представника, що відповідачем не проводилися заміри показника залишкової висоти малюнку протектора коліс автомобіля позивача, є недоречними, оскільки цей малюнок є взагалі зношеним.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, позивач повинен подати докази на підтвердження обставин, на які він посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона (ч.1 ст.71 КАСУ). Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт відсутності в його діях порушень ПДР. Не доведена позивачем також неправомірність та необґрунтованість дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Все вищеперелічене дає судовій колегії право для висновку про те, що правова оцінка, яку суд першої інстанції дав обставинам справи, суперечить вимогам матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та щодо недоведеності обставин, на які посилався суд при розгляді справи - є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної по цій справі постанови.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права в частині розгляду справи без належного повідомлення відповідача та в частині визнання встановленими недоведених обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам, що з врахуванням статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державного автоінспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та автотехнічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2009 року скасувати

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Державного автоінспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та автотехнічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 про визнання дій неправомірним та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції

Повний текст постанови виготовлено 16 вересня 2010 року.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко