Справа № 25606/10
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2010 р. справа № 2-1372/10
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Лукманової О.М. Нагорної Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2010 року у справі № 2-1372/10 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

27 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області та просить визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області по невиконанню з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 липня 2010 року приписів ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; визнати право за позивачем на отримання невиплаченої соціальної допомоги, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на відповідний період часу з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 липня 2010; зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області провести нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням встановленого законодавства прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (за мінусом вже виплаченої відповідачем суми) у розмірі 3 561, 40 грн.; зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області виконувати начислення та виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у 2010 році; визнати за позивачем право на отримання невиплаченої соціальної допомоги встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб довічно починаючи з 1 серпня 2010 року.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2010 року позовні вимоги задоволені частково: визнано незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 27 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 09 вересня 2010 року з урахуванням раніше проведених підвищень до пенсії «дітям війни» за відповідні періоди; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась 01 січня 1943 року та є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням (а.с.9).

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2007 рік, колегія суддів виходила з наступного.

Дію ст. 6 Закону на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень п. 12 ст. 71 нього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону. Таким чином, відновлено дію ст. 6 закону України №2195-ІV.

Однак, позивач звернувся до суду з позовом тільки 27 липня 2010 року.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»починаючи з 27 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, колегія суддів виходила з наступного.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Підстави для підвищення пенсії за період з 01 січня по 22 травня 2008 року - були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі у січні - березні 2008 року на 47 грн., щомісячно (10% від 470 грн. - прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), а в квітні на 48,10 грн., тому позовні вимоги за цей період - не підлягають задоволенню.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на

2008 рік" N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV в новій редакції. Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Статтею 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2009 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2010 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»від 27 квітня 2010 року N 2154-VI встановлено у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01 січня 2010 року.

Управлінням Пенсійного фонду України має бути нараховано та виплачено пенсію, підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»до зміни законодавчих норм, що регулюють призначення цього виду пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, виклавши в новій редакції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, ст. 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2010 року у справі № 2-1372/10 змінити, виклавши в новій редакції.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за періоди з 27 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком - протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування" за періоди з 27 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.М. Нагорна