Справа № 2а-1870/5557/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/5557/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Сумській області, управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, третя особа: ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Сумській області про зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивачка, ОСОБА_2Л.) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач, ОСОБА_4 управління ПФУ в Сумській області) про зобов'язання вчинити дії щодо повернення коштів в сумі 1760,00грн., сплачених як збір на обовязкове пенсійне страхування при купівлі квартири.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що за договором купівлі - продажу квартири від 29.03.2011року вона придбала квартиру АДРЕСА_1 Чеснова в м. Суми. При нотаріальному оформленні даного договору нею було сплачено 1% збору на обовязкове державне пенсійне страхування від вартості придбаного нерухомого майна в сумі 1760,00грн. ОСОБА_2 сплату вказаного збору вважає незаконною, оскільки придбала житло вперше, а тому, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач повинен був повернути їй безпідставно сплачений збір. Проте заява з цього питання ОСОБА_4 управлінням ПФУ в Сумській області була залишена без задоволення з підстав відсутності доказів придбання житла вперше.

Ухвалою суду від 08.09.2011р. (а.с.28) було залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Сумській області (далі третя особа, ГУДКУ у Сумській області).

Крім того, ухвалою суду від 27.09.2011р. (а.с.38) до участі у розгляді справи в якості другого відповідача було залучено управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми, яке ухвалою від 01.11.2011р. (а.с.60) було замінено правонаступником - управлінням Пенсійного фонду України в м. Сумах (далі 2-й відповідач, УПФУ в м. Сумах).

Відповідачі проти позову заперечували (а.с.24-25).Посилаючись на Порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998р. №1740 та п. 9 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», відмічають, що оскільки позивач не надає доказів того, що вона є сільськогосподарським товаровиробником, а право власності не отримано позивачем в результаті його приватизації, відповідно до Закону Украй «Про приватизацію державного житлового фонду», - підстави для несплати позивачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості квартири з огляду на норми вказаних нормативно-правових актів не вбачаються.

Крім того, зважаючи на той факт, що ні відповідачі, ні суд не володіють інформацією відносно прав власності на нерухомість, вважають, що факт купівлі житла вперше може бути підтверджений лише відповідними документами, виданими уповноваженим органом, до компетенції якого відносяться ці питання. Враховуючи, що в даний час такого органу не існує, особою, що придбаває житло вперше, громадянин може бути визнаний в судовому порядку. За відсутності вказаного підтвердження, вважають відповідачі, надані позивачем довідка з БТІ і ОСОБА_1 з реєстру правочинів не є належними і достатніми доказами купівлі житла вперше, а отже доводи позивача є необґрунтованими і врахуванню не підлягають. Просили у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не зявилась, справу просила розглядати в її відсутності (а.с.15-19).

Представник відповідача ОСОБА_3 управління ПФУ в Сумській області, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.63), в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи - ГУДКУ у Сумській області повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.65), в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду надіслав відзив, в якому зазначив, що правовідносини з приводу стягнення податків, зборів, інших обовязкових платежів виникають перш за все між органами, що контролюють надходження платежів до бюджету, та платником. ОСОБА_4 управління як орган державної влади, а також його працівники в даному випадку не вчиняли незаконних дій по відношенню до позивача (а.с.55).

Суд з огляду на норми ст. 128 КАС України вбачав можливим розглядати справу у відсутності позивача, представників відповідача ОСОБА_3 управління ПФУ в Сумській області та третьої особи.

Представник відповідача УПФУ в м. Сумах в судовому засіданні проти позову заперечував з тих підстав, які зазначені у запереченнях ОСОБА_3 управління ПФУ в Сумській області (а.с.24-25), просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач за договором купівлі - продажу від 29.03.2011року придбала квартиру АДРЕСА_1 Чеснова в м. Суми, загальною вартістю 176000,00 грн. (а.с.5-8). При купівлі квартири обов'язковою вимогою, необхідною для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу була сплата 1% збору на державне пенсійне страхування від вартості придбаного нерухомого майна, що становить 1760,00 грн. На виконання даної вимоги (відповідно до квитанції №2444_3_29 від 29.03.2011 року) позивачем на рахунок ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Сумській області було сплачено 1760,00грн. (а.с.10).

Згідно із частиною 13 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, № 1058-IV, суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків до солідарної системи повертаються страхувальникам або за їх згодою зараховуються в рахунок майбутніх платежів страхових внесків у порядку і в строки, визначені правлінням Пенсійного фонду.

ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 управління ПФУ в Сумській області з заявою про повернення коштів, які були сплачені в розмірі 1% збору на обов'язкове державне пенсійне страхування від вартості придбаного нерухомого майна. Однак, враховуючи, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією відносно прав власності на нерухоме майно, а позивачкою не надано документів, які б підтверджували факт придбання житла вперше, відповідачем листом від 30.05.2011р. за №502/Б-11 (а.с.11) було відмовлено у звільненні від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі квартири. Таку ж позицію підтримує і УПФУ в м. Сумах, як зазначив, представник відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року, № 400/97-ВР (далі - Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування») встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, із загального правила про обовязковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки (що могло в даному випадку стосуватись позивача) - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше

Згідно обліку технічної інвентаризації в м. Суми позивач є власником квартири АДРЕСА_1 Чеснова в м. Суми, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності від 31.03.2011р. та довідкою комунального підприємства Сумського міського бюро технічної інвентаризації від 17.06.2011р. за №350873 (а.с.9,12). З даних доказів вбачається, що за позивачкою не зареєстровано іншого нерухомого майна.

Із витягу з Державного реєстру правочинів від 06.06.2011року (а.с.13) вбачається, що позивач ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -НОМЕР_1) укладала лише один договір купівлі-продажу 29.03.2011 року, на підставі якого придбала квартиру АДРЕСА_1 Чеснова в м. Суми.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачка, придбавши квартиру вперше, не є платником збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування при придбанні нерухомого майна, згідно пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування».

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів щодо відсутності в матеріалах справи доказів придбання позивачем житла вперше, оскільки в матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру правочинів, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_5 від 06.06.2011року (а.с.13), яким підтверджено придбання ОСОБА_2 квартири уперше, що є підставою для звільнення позивача від сплати збору.

При цьому, суд відмічає, та з цим погоджуються і відповідачі, станом на час придбання ОСОБА_2 нерухомості, як і станом на час розгляду справи в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна «придбавають житло вперше», що міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.00р. № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у голови правління Пенсійного фонду України встановленого Конституцією України, Законом України «Про Конституційний Суд України» права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, на переконання суду, саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого субєкта владних повноважень зобовязана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобовязана сплачувати збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобовязана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Оскільки з позовом до суду звернулась гр. ОСОБА_2, як фізична особа, то обовязок доказування правомірності дій, у відповідності до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідачів, а не на позивача. За таких обставин, на переконання суду, саме органи Пенсійного фонду України зобовязані довести, що позивач придбав житло згідно договору від 29.03.2011року не вперше. Враховуючи, що вказаного обовязку відповідачами не виконано, доказів правомірності своїх дій, які виразилися у відмові вчинити дії щодо повернення помилково сплачених коштів відповідачами суду не надано, а позивачем подано докази які доводять наявність у неї права на звільнення від сплати збору, ОСОБА_2 має право на повернення суми сплаченого збору, як помилково сплаченого, за відсутності обовязку здійснювати такий платіж.

При цьому суд зазначає, що статтею 3 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Пунктом 9 статті 4 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» від 23.12.2010р. за №2857-VІ, передбачено, що збори на обов'язкове державне пенсійне страхування, що відповідно до закону сплачуються при торгівлі ювелірними виробами із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння та при відчуженні легкових автомобілів, з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна, з користування та надання послуг стільникового рухомого зв'язку (додаткові збори на виплату пенсій) у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2011 рік у частині доходів.

Отже, сума надмірного сплаченого позивачем збору на обовязкове державне пенсійне страхування при здійсненні операцій з купівлі нерухомого майна за приписами положень статті 3 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» та пункту 9 статті 4 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» є складовою частиною дохідної частини спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. 8-2, контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету у тому числі у вигляді збору на обовязкове державне пенсійне страхування при здійсненні операцій з продажу нерухомого майна покладений на органи пенсійного фонду України .

З огляду на зазначене, сума сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1760,00 грн., сплату якого підтверджено наявними в матеріалах справи документами (а.с.10), є складовою частиною формування коштів спеціального фонду державного бюджету та підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Згідно підпунктом 7.2 розділу 7 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та інших платежів», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010р. за №21-2, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Згідно статті 25 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України, передбачено, що Державна казначейська служба України веде бухгалтерській облік усіх надходжень Державного бюджету України, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Таким чином, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відмова відповідачів вчинити дії щодо повернення помилково сплачених коштів не може відповідати вимогам Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», та приписам ч.3 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, приймаючи до уваги, що згідно Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. 8-2 контроль за надходженням вказаних коштів здійснює управління в Пенсійному фонді України в м. Сумах, суд, враховуючи ст. 11 КАС України вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушено право особи, а саме для повного захисту прав позивача вбачає необхідним зобовязати саме управління в Пенсійному фонді України в м. Сумах вчинити дії щодо повернення помилково сплачених коштів.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Сумській області, управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, третя особа: ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Сумській області про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Сумах вчинити дії щодо повернення ОСОБА_2 коштів в сумі 1760,00грн., сплачених нею як збір на обовязкове пенсійне страхування при купівлі-продажу квартири згідно квитанції №2444_3_29 від 29.03.2011року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 21.11.2011року.