Справа № 202/4502/15-а
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2015 рокусправа № 202/4502/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Уханенка С.А.

секретар: Кязимова Д.В.

за участі позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Михайленко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2015 р. в справі № 202/4502/15-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська (далі - УПФУ) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, просила визнати протиправними дії УПФУ щодо неврахування при призначенні пенсії інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок пенсії з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат в сумі 16973,99 грн. за жовтень 2008 р. - вересень 2010 р., на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, із розрахунку 90% заробітної плати, зобов'язати виплатити невраховані суми пенсії за період з жовтня 2010 р. по травень 2015 р.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015 р. позовні вимоги з жовтня 2010 р. по 19.11.2014 р. залишені без розгляду.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2015 р. позов задоволено частково, визнані неправомірними дії УПФУ щодо не проведення позивачу перерахунку пенсії державного службовця на підставі довідки про складові заробітної плати від 12.02.2015 р. № 01-25/65, виданої Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області, з урахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язано УПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.02.2015 р., на підставі довідки про складові заробітної плати від 12.02.2015 р. № 01-25/65, яка видана Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області, включивши до розрахунку пенсії суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виходячи з розміру заробітної плати у відсотках, встановленого на момент первинного призначення пенсії державного службовця.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, яке полягає в тому, що судом першої інстанції не вірно застосовані приписи Закон України «Про державну службу». Відповідно до ст. 33 цього Закону матеріальна допомога не відноситься до надбавок та доплат, які включаються до заробітку для перерахунку пенсії. Постанова Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» встановлює, що до видів виплат, які включаються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», відносяться виплати, що мають систематичний характер. Матеріальні допомоги не носять систематичного характеру, а відносяться до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, тому відсутні правові підстави для включення сум матеріальних допоміг до заробітку для обчислення пенсії. Крім того, апелянт вказує, що чинна редакція ст. 37 Закону України «Про державну службу» встановлює обчислення пенсії в розмірі 60% заробітної плати.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію, призначену за Законом України «Про державну службу», з 2010 р. При призначенні пенсії позивачу не враховано усі складові заробітної плати, а саме індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу. 12.02.2015 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати від 12.02.2015 р. № 01-25/65, яка видана Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області, в яку включено суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, проте, відповідачем відмовлено у перерахунку пенсій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично отримувала матеріальну допомогу, індексацію грошових доходів, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому при визначення розміру пенсії вказані виплати повинні братися до уваги.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з жовтня 2010 р. призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу».

12.02.2015 р. позивач звернулась до УПФУ із заявою про здійснення перерахунку пенсію відповідно до довідки про складові заробітної плати від 12.02.2015 р. № 01-25/65, яка видана Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області.

В довідці № 01-25/65, яка видана позивачу Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області 12.02.2015 р., про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зазначено про нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги, а також індексації грошових доходів. При цьому в довідці вказано, що на всі виплати, включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом № 2182/05/40 від 20.02.2014 р. позивачу відмовлено у перерахунку пенсії через відсутність підстав для перерахунку пенсії, встановлених ст. 33 Закону України «Про державну службу».

Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, державним службовцям пенсія призначається в розмірі 80-90% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 цього Закону встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачу при призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» не враховані усі складові заробітної плати, зокрема, матеріальна допомога, індексація заробітної плати.

Звернення позивача за перерахунком пенсії на підставі нової довідки про складові заробітної плати після призначення пенсії відбулось саме з метою визначення правильного розміру пенсії.

Як зазначено вище, за змістом статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про нараховану та виплачену позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, а також індексацію заробітної плати.

Колегія суддів вважає, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а тому позов підлягає задоволенню в цій частині.

Такої позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11.

Доводи апелянта щодо неврахування у складі заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги та індексації спростовуються приведеними вище обставинами.

Що стосується доводів про те, що чинна редакція ст. 37 Закону України «Про державну службу» встановлює обчислення пенсії в розмірі 60% заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Оскільки позивачу пенсія призначена у 2010 р. в період дії зазначеної редакції ст. 37 Закону України «Про державну службу», то й перерахунок пенсії у зв'язку з неврахуванням усіх складових заробітної плати повинен здійснюватися в тому ж самому відсотковому відношенні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2015 р. в справі № 202/4502/15-а залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2015 р. в справі № 202/4502/15-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 23.07.2015 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.А. Уханенко