Справа № 21769/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2010 р.Справа № 2а-5077/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

суддів Мірошниченка М.В. Юхименка О.В. ,

при секретарі Красоті А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська про визнання відмови протиправною, зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и л а:

22 квітня 2010 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання відмови протиправною, зобовязання вчинити дії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.03.2010 р. він звернувся до відповідача із заявою про надання йому права застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, до якої додав квитанцію про сплату єдиного податку в сумі 200,00 грн. за місяць, проте йому було відмовлено. Вказані обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання відмови відповідача протиправною, зобовязання відповідача видати йому свідоцтво про сплату єдиного податку з березня 2010 року (а.с.а.с. 3 5).

29 червня 2010 року судом було ухвалено постанову, якою суд відмовив у задоволенні позову. Постанова суду вмотивована тим, що відповідно до закону позивачу для отримання відповідного свідоцтва з 23.03.2010 р. потрібно було сплатити податок в сумі 400,00 грн. (за березень та квітень 2010 року), оскільки строк нарахування податку за квітень 2010 року настав 20.03.2010 р. (а.с.а.с. 31, 32).

23 липня 2010 року позивач, не погодившись з ухваленою постановою, звернувся до суду з апеляційною скаргою. У скарзі позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, суд, застосовуючи положення пункту 2 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, не врахував особливості набуття статусу платника податку новоствореним субєктом підприємницької діяльності. У порушення підпункту 4.4.1 пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»суд ухвалив рішення не на користь платника податку. Вказані обставини явилися причиною звернення позивача до суду з апеляційною скаргою, якою він просив постанову суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов (а.с.а.с. 40 44).

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення; не надав документи, які підтверджують поважність причин неявки, та не заявив клопотання про відкладення засідання. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та знайшло своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, що 17.03.2010 р. позивача зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 № 565304, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (а.с. 6).

18 березня 2010 року позивача взято на облік як платника податків, що підтверджується довідкою ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № 19695 (а.с. 7).

23 березня 2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому з 23.03.2010 р. права застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, до якої додав квитанцію про сплату єдиного податку в сумі 200,00 грн. за місяць (а.с.а.с. 19, 20).

06 квітня 2010 року відповідач своїм листом № 17035/10/171/21 відмовив позивачу у задоволенні поданої заяви (а.с. 9).

Приведені вище спірні правовідносини врегульовано Указом Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»(далі Указ), Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 р. № 599 «Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі»(далі Порядок).

В силу пункту 2 Указу суб'єкти малого підприємництва-фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва-фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20,00 грн. та більше 200,00 грн. на місяць. Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відповідно до пункту 4 Указу, Додатку № 1 до Порядку для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації, у якій, зокрема, зазначає дату переходу до спрощеної системи оподаткування, граничний щомісячний термін сплати єдиного податку та суму єдиного податку, належну до щомісячної сплати.

З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2010 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з 23.03.2010 р. до спрощеної системи оподаткування, до якої додав квитанцію про сплату єдиного податку в сумі 200,00 грн. за місяць.

Згідно з пунктом 6 Указу новостворені та зареєстровані в установленому порядку суб'єкти малого підприємництва, які подали до державної податкової служби за місцем їх реєстрації заяву на право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, вважаються суб'єктами спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з того кварталу, в якому проведено їх державну реєстрацію.

У відповідності з абзацом 4 пункту 2 Порядку свідоцтво видається на зазначений в заяві термін, але в межах календарного року. У разі щомісячної сплати єдиного податку, його сплата здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку.

З аналізу приведених норм слідує, що в разі авансування першої сплати податку відповідно до пункту 2 Порядку, наступні платежі здійснюються також наперед, тобто за наступний календарний місяць.

Ураховуючи викладене, позивачу при зверненні до відповідача із заявою про перехід до спрощеної системи оподаткування необхідно було сплатити податок за два місяці (березень, квітень 2010 року), оскільки 20.03.2010 р. настав строк нарахування податку за квітень 2010 року.

Позивачем вказану вимогу дотримано не було, що потягло цілком правомірну відмову відповідача у задоволенні поданої заяви.

Таким чином, зясувавши у достатньо повному обсязі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив постанову, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані, підтверджені наявними у матеріалах справи письмовими доказами та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська про визнання відмови протиправною, зобовязання вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядку та строк, визначені статтею 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 31 січня 2011 року.

Головуючий суддя М.О. Католікян

Суддя О.В. Юхименко

Суддя М.В. Мірошниченко