Справа № 7229/10
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2010 р. справа № 2а-2362/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Католікяна М.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2009 року, в адміністративній справі № 2а-2362/09, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни",- в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року позивачі, кожний окремо, звернулись до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області (далі відповідач) та просили, визнати бездіяльність відповідача неправомірною, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 01.01.2009 року.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.11.2009 року адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області задоволено частково; визнано бездіяльність відповідача протиправною, зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 27.05.2008 року по 31.12.2008 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та зазначаючи, що в самому Законі України «Про соціальний захист дітей війни»не визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «діти війни», а тому для нарахування та виплати підвищення пенсії відповідно до цього Закону позивачам немає законних підстав. Крім того, відповідач вказує, що позивач ОСОБА_5 отримує підвищення до пенсії як учасник війни (за її заявою), що підтверджується довідкою, і тому не має права на одержання підвищення до пенсії як «дитина війни». Крім того, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на обліку у відповідача не перебувають та пенсію не отримують.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 116 КАС України суд може своєю ухвалою обєднати для спільного розгляду і вирішення кілька адміністративних справ. В увалі суду першої інстанції про відкриття провадження у справі вказано, що позовні заяви обєднано в одне провадження для спільного розгляду відповідно до ст. 116 КАС України.

При перегляді постанови суду першої інстанції за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області, колегією суддів встановлено, що вказане рішення судом першої інстанції прийнято по обєднаним в одну справу позовам фізичних осіб, кожний з яких окремо звертався до суду із самостійними вимогами до відповідача.

Судом першої інстанції не враховано, що положення статті 116 КАСУ спрямовані на забезпечення всебічного та обєктивного розгляду і вирішення адміністративної справи, тому може бути застосована судом лише у випадку виключення можливості ускладнення розгляду і вирішення по суті кожного позову, що обєднується в одне провадження.

Факт звернення позивачів до одного відповідача не може бути безспірною підставою для обєднання справ в одне провадження, оскільки одним з основних принципів об'єднання зазначених справ повинен бути принцип однорідності позовних заяв, тоді як розглянути в одному провадженні обєднані позовні вимоги декількох пенсіонерів є неможливим адже призначення і виплата пенсії носить індивідуальний характер і для кожної особи залежить від різних обставин.

Також судом першої інстанції в постанові не надано оцінки твердженням відповідача, що позивач ОСОБА_5 отримує підвищення до пенсії як учасник війни (за її заявою), що підтверджується довідкою, і тому не має права на одержання підвищення до пенсії як «дитина війни», а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на обліку у відповідача не перебувають та пенсію не отримують.

Крім цього, відповідно ст. 116 КАС суд наділений повноваженнями щодо обєднання в одне провадження адміністративних справ, а не обєднання позовних заяв, як про те зазначив суд першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження у справі та постанові від 28.10.2009 року.

За таких обставин постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2009 року підлягає скасуванню, з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись п.6 ч.1 ст.198, статтями 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2009 року, в адміністративній справі № 2а-2362/09скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала суду набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Судді: О.М. Панченко

ОСОБА_10