Справа № 0520/2231/2012
Суддя: Одерій С. М.
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0520/2231/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2012 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Одерій С.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя про перегляд постанови Іллічівського райсуду м.Маріуполя за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 23.07.2010 року визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя щодо ненарахування ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної доплати до пенсії дітям війни в розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком та зобов'язано УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя провести позивачу нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично здійснених виплат.

03.02.2012 р. від УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя надійшла заява про перегляд зазначеної постанови за нововиявленими обставинами з тих підстав, що 19.06.2011 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 р., яким передбачено, що у 2011 році положення ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовується в порядку і в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік. На виконання вимог вищезазначеного закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 6 липня 2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 р. За прийнятим 26.12.2011 р. рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2011 за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України пункту 4 розділу VІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України. Крім того, 25 січня 2012 року рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 у справі № 1-11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень ст. 1, ч.1,2,3 ст. 95, ч.2 ст. 96, п.2,3,6 ст. 116, ч.2 ст. 124, ч.1 ст. 129 Конституції України, п.5 ч.1 ст. 4 Бюджетного кодексу України, п.2 ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення. Сторони в судове засідання не зявилися, про час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження одноособово відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, у звязку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до статті 41 КАС України.

Всебічно вивчивши обставини справи, перевіривши обґрунтованість доводів заяви, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Як передбачено ст. 246 КАС України, особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені ч. 2 ст. 245 КАС України, а саме:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Із змісту заяви УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя вбачається, що в якості нововиявленої обставини ним визначено відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України істотну для справи обставину, що не була і не могла бути відома УПФУ як особі, яка брала участь у справі, а саме рішеннями Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. та № 3-рп/2012 від 25.01.2012 р., на підставі яких суд при розгляді справи, на думку заявника, повинен був застосовувати постанови Кабінету Міністрів України, які на час виникнення спірних правовідносин встановлювали розмір пенсійних виплат визначеним категоріям громадян, а підстави для застосування судами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Згідно зі ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 422/96-ВР від 16.10.1996 р., Конституційний Суд України приймає рішення щодо конституційності актів, зазначених у пункті 1 статті 13 цього Закону. У разі, якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. У разі прийняття Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Президента України рішення про визнання акта Кабінету Міністрів України таким, що відповідає Конституції України, Указ Президента України про зупинення дії такого акта втрачає чинність з дня прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення.

Відповідно до ст. 74 цього ж Закону, Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

З наведеного суд встановив, що рішення Конституційного Суду України набирає чинності від дня його прийняття і не регулює правовідносин, які виникли до набрання ним чинності.

Крім того, як передбачено ч. 3 ст. 245 КАС України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони чи інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Таким чином, посилання УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя на те, що 19.06.2011 р. набув чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким передбачено застосування ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, з 23.07.2011 р. набрала чинності постанова Кабінетом Міністрів України № 745 від 06.07.2011 р., якою встановлено розміри виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету, вказані норми визнані рішеннями Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. та № 3-рп/2012 від 25.01.2012 р. такими, що відповідають Конституції України, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вони не діяли на час розгляду справи.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що викладені в заяві обставини не можуть бути визнані істотними обставинами в розумінні ст. 245 КАС України, що свідчить про відсутність підстав для скасування постанови суду та прийняття нової постанови, у звязку з чим суд приймає рішення про залишення заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Керуючись ст. 245 ч. 3, 252, 253 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Управлінню Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя у задоволенні заяви про перегляд постанови Іллічівського райсуду м.Маріуполя за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя про нарахування щомісячної державної соціальної допомоги як «дитині війни».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького адміністративного апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: С. М. Одерій