Справа № 14561/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2010 р.справа № 2а-458/10/01

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Суховарова А.В. Нагорної Л.М.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Бердянського міськрайонного суду від 20 січня 2010 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до виконкому Бердянської міської ради, третя особа: закрите акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж»про визнання протиправними та скасування рішень виконкому про затвердження тарифів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2010 року у позові ОСОБА_3, ОСОБА_2 до виконкому Бердянської міської ради, третя особа закрите акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж»про визнання протиправними та скасування рішень виконкому про затвердження тарифів, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що рішення виконкому Бердянської міської ради № 486 від 02.10.08 року та № 494 від 29 вересня 2009 року, якими затверджені двоставкові тарифи на послуги ЗАТ «БПТМ»з теплопостачання суперечать діючому законодавству, зокрема Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», постанові КМУ «Про затвердження порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води»від 10.07.06 року № 955 із змінами, постанові КМУ «Про затвердження правил користування тепловою енергією»від 03.10.07 року № 1198, постанові КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованного опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 27.07.05 року № 630 зі змінами, наказу Держкомбудархітектури та житлової політики України «Про затвердження Правил розрахунків двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду»від 08.10.2000 року № 191, зареєстрованому в Мінюсті України 02.11.2000 року № 776/4997.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішення виконкому Бердянської міськради № 486 від 02.10.08 року офіційно опубліковано в газеті «Південна зоря»04.10.08 року.

Рішення виконкому Бердянської міськради № 484 від 29.09.09 року офіційно опубліковано в газеті «Південна зоря»01.10.09 року.

Згідно п. 4 цього рішення, рішення виконкому Бердянської міськради від 02.10.08 року № 486 визнано таким, що втрачає чинність.

Вказаними рішеннями погоджено двоставкові тарифи на послуги ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж»з теплопостачання для населення, бюджетних та інших споживачів, а також на гаряче водопостачання для бюджетних організацій.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції посилався на статтю 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»відповідно якої, до відання виконавчих органів міських рад належить, зокрема, погодження в установленому порядку тарифів щодо оплати комунальних послуг з підприємствами, які не належать до комунальної власності.

Відповідно до п.1.1. Правил розрахунків двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених наказом № 191 від 08.09.2000 року Державним комітетом будівництва, архітектури та державної політики України (а.с.71), Правила розповсюджуються на всі теплопостачальні організації комунальної енергетики незалежно від їх відомчої належності, а також на споживачів.

Згідно п. 1.2. Правил, рішення про перехід до розрахунків між споживачами та теплопостачальними організаціями за двоставковими тарифами приймається місцевими органами виконавчої влади та самоврядування.

Постановою КМУ від 10.07.06 року № 955 було затверджено Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої воді.

Пункт 9 «Порядку»передбачав, що підприємства можуть застосовувати двоставкові або сезонні тарифи на теплову енергію, затверджені в установленому порядку.

Постановою КМУ № 1267 від 24.10.07 року внесені зміни до п. 9, 39 «Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», якими встановлено, що підприємства застосовують двоставкові тарифи на теплову енергію, затверджені в установленому порядку.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що постанова Кабінету Міністрів України має вищу юридичну силу, ніж наказ Державного комітету, та вказані положення п. 9, 39 «Порядку...»були діючими на час прийняття виконкомом рішення № 486 від02.10.08 року, суд вірно вказав, що пункт 1.2. „Правил" втратив юридичну силу, оскільки «Порядок формування тарифів»не передбачає інших видів тарифів на теплову енергію, ніж двоставкові.

Отже, за таких підстав прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо переходу на двоставкові тарифи не вимагається, оскільки обов'язковість застосовування таких тарифів передбачена нормативним актом.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»підставами для визнання актів органів місцевого самоврядування незаконними є їх невідповідність Конституції та законам України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,що рішення виконкому Бердянської міськради № 486 від 02.10.08 року прийнято органом місцевого самоврядування в межах своїх повноважень та у відповідності до ст. 7,31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 20 ЗУ „Про теплопостачання», ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні2, з дотриманням вимог, встановлених п. 9, 39 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджений постановою КМУ від 10.07.06 року № 955 із змінами, внесеними Постановою КМУ № 1267 від 24.10.07 року, Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених наказом № 191 від 08.09.2000 року Державним комітетом будівництва, архітектури та державної політики України.

Не прийняття відповідачем окремого рішення щодо переходу до розрахунків між споживачами та виробником послуг за двоставковими тарифами не є безумовною підставою для визнання рішення про погодження тарифів недійсним.

Відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», рішення щодо переходу на двоставкові тарифи та їх погодження відносяться до регуляторних актів, що приймаються органами місцевого самоврядування. Вказаний закон регулює процедуру підготовки, прийняття та відстеження результативності регуляторного акту. Проте, позивачі не посилаються на будь-які порушення цього закону, а виходять тільки з формальних міркувань.

Що до позовних вимог, які стосуються скасування рішення №484 від 29.09.2009 року, з підстав відсутності договору між теплопостачальною організацією та споживачем, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги ці обставини, оскільки договір визначає цивільні права та обов'язки його сторін, а порядок розрахунків також відноситься до істотних умов договору про надання послуг з теплопостачання, тому спірні питання з цього приводу мають розглядатися в цивільному процесі між виконавцем послуг та споживачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон , який їх регулює.

Отже, за викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ч.2 ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - залишити без задоволення, постанову Бердянського міськрайонного суду від 20 січня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Л.М. Нагорна