Справа № 757/376/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 757/376/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гладун Х.А.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання дій відповідача протиправними, та просив провести перерахунок пенсії з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально побутових потреб.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

23 березня 2015 року позивач звернулась із заявою про прийняття додаткової постанови, оскільки судом першої інстанції не було розглянуто одну із позовних вимог.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року в задоволені заяви про ухвалення додаткової постанови відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення поданої заяви щодо ухвалення додаткової постанови.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду із заявою про прийняття додаткової постанови, оскільки щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення, а саме: не вказано, за якою редакцією норми ст. 37 Закону України «Про державну службу» має бути здійснений належний розрахунок пенсії.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови, суд першої інстанції посилався на те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, а отже, вимоги позивача про застосування при перерахунку пенсії позивача норми ст.. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла станом на 26.12.2011 р. є безпідставними.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може прийняти додаткову постанову у випадку, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що одною з позовних вимог, яка не була розглянута судом першої інстанції є: зобов'язати відповідача здійснити належний розрахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2014 року відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993, у редакції, що діяла станом на 26.12.2011 року, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Судом також встановлено, що 26.12.2011 року - є датою звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва із заявою про здійснення розрахунку та призначення пенсії, а 02.12.2014 - ОСОБА_2 зверталась до відповідача зі скаргою щодо не включення у розрахунок пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань і надбавки за вислугу років у розмірі 5 %, а не як зазначено у постанові суду від 21.05.2015.

Отже, позивач зверталась до суду з метою усунення порушень щодо її права на пенсійне забезпечення, яке виникло у неї з 26.12.2011 року - дати неправильного розрахунку призначеної пенсії - саме коли діяла норма ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка передбачала право на пенсію у розмірі 80 % від заробітної плати.

Така позиція по суті визнана в мотивувальній частині, але не зазначена в резолютивній частині постанови Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2015 року, що в свою чергу потягло за собою розрахунок пенсії за нормою ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діє станом на 01.12.2014 - дату, зазначену у постанові суду, з якої зобов'язано здійснити належний розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, та передбачає розрахунок пенсії у розмірі 70 % від заробітної плати пенсіонера.

Це і змусило позивача звернутись до суду першої інстанції з заявою про прийняття додаткової постанови, в якій позивач просила суд прийняти рішення щодо застосування редакції норми ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка передбачала розрахунок пенсії у розмірі 80 % від заробітної плати ОСОБА_2, у редакції, що діяла станом на 26.12.2011 - дату призначення пенсії, що і є датою протиправного розрахунку пенсії, а отже датою порушення законного права.

Суд першої інстанції невірно визначив, що заява про прийняття додаткової постанови не може бути задоволена, оскільки вимоги позивача про застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_2 норми ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закоті та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Але позовними вимогами ОСОБА_2 як в позовній заяві, так і в заяві про прийняття додаткової постанови були щодо застосування норми Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993, у редакції, що діяла станом на 26.12.2011 року, що є датою порушення законних прав позивача, а не в редакції, що діяла на момент звернення позивача до відповідача із заявою про здійснення належного розрахунку пенсії - 02.12.2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вимога про ухвалення додаткової постанови є аргументована, та така, що підлягає до задоволення.

Крім того варто відмітити, що відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, судом першої інстанції винесено Постанову, що є порушенням норм процесуального права, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 168 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні спірного судового рішення було неповно з'ясовано фактичні обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справ та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 168, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року - скасувати, та постановити нову, якою заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва провести ОСОБА_2 з 01.12.2014 року належний розрахунок і виплату пенсії державного службовця з урахуванням при обчисленні розміру пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у розділі «Інші виплати» довідки № 05-2036 від 23.12.2011 року про складові заробітної плати, та суми надбавки за вислугу років у розмірі 5% з довідки № 05-2034 від 23.12.2011 року про складові заробітної плати що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за нормою ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993, у редакції, що діяла станом на 26.12.2011 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.