Справа № 2а-1870/7326/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

17 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7326/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - ШевченкоІ.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про визнання дій незаконними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до суду з позовною заявою до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська (далі відповідач, Жовтневий райсуд м. Дніпропетровська), в якій просив:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання ОСОБА_1 для відома копій ухвал суду від 09.02.2011р. та від 14.03.2011р. по цивільній справі №2-6886/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди;

2) визнати протиправними дії відповідача щодо порушення терміну на задоволення запиту ОСОБА_1 від 14.03.2011р.;

3) відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду, заподіяну Жовтневим райсудом м. Дніпропетровська внаслідок порушення його прав в розмірі 100 000грн.

Позивач в попереднє судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.11,28).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.27), справу просив розглядати в його відсутності (а.с.18).

З огляду на вказане суд, враховуючи вимоги ст. 111 КАС України вбачав можливим проводити попереднє судове засідання у відсутності позивача та представника відповідача.

Визначаючи факти, які необхідно встановити для вирішення спору та зясовуючи докази сторін, якими вони обґрунтовують свої доводи, суд в попередньому судовому дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів України поширюється, зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 55 Конституції України до суду можуть бути оскаржені лише ті рішення, дії чи бездіяльність посадових і службових осіб органів судової влади, які належать до сфери управлінської діяльності. Тобто законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. При цьому, як вбачається з інформаційного запиту (а.с.20), ОСОБА_1 просив відповідача надати інформацію та судові рішення по цивільній справі в порядку Закону України «Про інформацію». Разом з тим, даний закон, відповідно до його преамбули, регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації. Однак, з огляду на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12 червня 2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Таким чином, отримання інформації із відправлення правосуддя здійснюється виключно відповідно до процесуальних законів, Законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень». Розгляд суддями цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не відноситься до владних управлінських функцій.

Як вбачається з предмету позову, позивачем оскаржуються дії суду саме в частині отримання інформації із відправлення правосуддя та порушення його прав як позивача в цивільній справі, зокрема, щодо не надсилання на його адресу ухвал в цивільній справі, в якій він є позивачем, та порушення строків надання відповіді по справі на його запит, в якому він в тому числі просив повідомити про дату розгляду цивільної справи, з огляду на що оскаржені позивачем дії суду є не управлінськими, а процесуальними, вчиненими при виконанні ним своїх обовязків по здійсненню правосуддя.

Відповідно до п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

При цьому питання щодо дій чи бездіяльності судів при здійснення ними правосуддя, пов'язані з підготовкою, розглядом справ або іншими процесуальними діями, мають розглядатись у порядку відповідного судочинства, передбаченому для оскарження оспорюваних судових рішень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд - це суд загальної юрисдикції, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 оскаржує дії суду, які пов'язані з розглядом справи, де стороною був позивач, тобто дії відповідача при здійсненні правосуддя, що не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, згідно вимог ст. 157 КАС України вбачається необхідним провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська про визнання протиправними дій та стягненню моральної шкоди закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.157,165,185,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

< Список > < Дата >

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко