Справа № 2-а-7354/08
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

21 липня 2015 р. Справа № 2-а-7354/08

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

позивача: не зявився

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_2

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекцій Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: скасування податкового повідомлення-рішення

В СТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекцій Головного управління ДФС у Вінницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2008 року № НОМЕР_1.

Постановою суду від 13.11.2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 року, у задоволені позову було відмовлено.

Натомість, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.05.2015 року як постанову суду першої інстанції так і ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.06.2015 року справу №2-а-7354/08 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з неявкою позивача.

У судове засідання призначене на 21.07.2015 року позивач повторно не прибув. Судову кореспонденцію суд направляв ОСОБА_2 на адресу, вказану ним у позовній заяві та всіх документах, які адресувалися суду (АДРЕСА_1). Однак до суду повернувся не вручений конверт зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв'язку: "за закінченням терміну зберігання". Згідно з ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, позивач в розумінні вищезазначених норм процесуального законодавства був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У звязку з повторною неявкою позивача у судове засідання судом поставлено на обговорення питання щодо подальшого розгляду справи та можливість залишення адміністративного позову без розгляду.

Представник відповідача при вирішенні даного питання визнав за доцільним залишити даний адміністративний позов без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача у судове засідання без будь-яких поважних на те причин.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи (ст. 120 КАС України), повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання (ст. 40 КАС України), дотримання процесуальних строків.

Адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами (ч. 3 ст. 33 КАС України).

Частиною 1 ст. 40 КАС України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою. Тобто, невиконання стороною даного обовязку щодо повідомлення суду про нову адресу для листування чи зміну місця проживання передбачає настання певних негативних наслідків. Одним із них є той, що при відсутності такої заяви судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо ця особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

А частиною другою статті 40 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобовязані завчасно повідомити про це суд. В протилежному випадку, в разі невиконання стороною такого обовязку, вважається, що зазначена особа не з'явилися до суду без поважних причин.

Вищевикладені положення в першу чергу спрямовані на забезпечення добросовісного ставлення осіб, які беруть участь у справі, до виконання свого процесуального обов'язку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності є підставою для відкладення розгляду справу. А вже повторне неприбуття позивача за аналогічних підстав є наслідком залишення позовної заяви без розгляду (ч. 3 ст. 128 КАС України).

Як вбачається із матеріалів справи в судові засідання призначені на 24.06.2015 року, 07.07.2015 року та 21.07.2015 року позивач не з'явився. Судову кореспонденцію суд направляв позивачу на поштову адресу, вказану ОСОБА_2 як в позовній заяві так і в усіх документах, які направлялися позивачем до суду - АДРЕСА_1. Однак, в усіх випадках до суду повертався невручений конверт зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв'язку: "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин судова повістка про виклик до суду у відповідності до положень ч. 11 ст. 35 КАС України вважається врученою позивачу належним чином, тобто презюмується, що позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Разом із тим будь-яких заяв про поважність причин неявки до суду, чи заяв про розгляд справи у відсутність позивача останнім подано не було. Невиконання передбаченого ст. 40 КАС України обовязку щодо повідомлення про поважність причин невиконання до суду дає підстави зробити висновок про те, що такі неявки позивача до суду не були обумовлені будь-якими поважними причинами.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 допустив третю підряд неявку в судове засідання без поважних на те причин, хоча і заяв про розгляд справи без його участі суду теж не надав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що право позивача на доступ до суду жодним чином обмежене не було, оскільки про обставини розгляду справи, необхідність явки до суду позивач повідомлявся своєчасно та належним чином у порядку та спосіб, що передбачений нормами КАС України. Повідомити позивача про судові засідання іншим шляхом суд не мав змоги, оскільки відомості про засоби звязку (телефон, електронна пошта) в матеріалах справи відсутні і ОСОБА_2 такі надані не були (лише зазначено про їх відсутність), як і не надано суду заяв чи повідомлень про зміну адреси для листування.

Тобто, єдиною причиною виникнення такої ситуації, за якою подальший розгляд справи став неможливим, є неналежне виконання позивачем свого процесуального обовязку, передбаченого ст. 40 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при попередньому розгляді цієї справи, зокрема у суді касаційної інстанції, при надісланні судової повістки про виклик ОСОБА_2 до Вищого адміністративного суду України на 19.05.2015р. мало місце повернення судової кореспонденції без вручення її адресату із тих же причин, що і наразі «за закінченням терміну зберігання». Однак, у судовому засіданні при розгляді касаційної скарги була забезпечена явка уповноваженого представника позивача за довіреністю, що свідчить про отримання ним інформації про час та місце розгляду справи, за наявності не врученої судової кореспонденції, з інших джерел.

Так, інформація про судовий розгляд справ Вінницьким окружним адміністративним судом знаходиться у вільному доступі на офіційному веб-сайті Вінницького окружного адміністративного суду (www.voas.gov.ua) у розділі "Графік розгляду справ", у звязку з чим позивач безперешкодно міг отримати інформацію про дату та час розгляду даної адміністративної справи, заздалегідь знаючи про перебування такої справи у провадженні суду.

Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Разом з тим таке право не є абсолютним, оскільки забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обовязки, які повязані із реалізацією такого права. Однією з складовою гарантованого Конвенцією права на доступ до суду є розумний строк розгляду справи, який повязаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника. Оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги в тому числі і факти невиконання ним процесуальних обовязків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин.

Тобто, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозвязку із виконанням тих обовязків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Неявка позивача у судові засідання, неповідомлення суд про можливу зміну місця проживання, поважні причини неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій повязаних із використанням власних процесуальних прав, в контексті норм національного законодавства позбавляють суд можливості здійснювати розгляд справи та призводять до порушення строків її вирішення.

Виходячи з правових норм, які містить ч. 3 ст. 128 та п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, повторна неявка ОСОБА_2 у судове засідання без поважних причин та відсутність від останнього заяв про розгляд справи за його відсутності, зумовлюють прийняття судом рішення про залишення даного адміністративного позову без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України він має право повторно звернутися до адміністративного суду з даною заявою в загальному порядку.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекцій Головного управління ДФС у Вінницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович