Справа № 500/1039/15-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 500/1039/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні йому пенсії, зобов'язання з 27.11.2014р. призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 травня 2015 року адміністративний позов задоволений; визнано протиправним та скасовано рішення №6 від 21 січня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» за ст. 13 п. «в», з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, тобто з 27 листопада 2014 року.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 липня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.13 п."в" Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії при головному управлінні ПФУ в Одеській області (протокол №12 від 26 грудня 2014 року) про результати розгляду заяви, відмовлено позивачу у підтверджені періоду роботи трактористом-машиністом: з 01 серпня 1973 року по 16 травня 1975 року, з 06 червня 1977 року по 15 серпня 1983 року, з 09 вересня 1983 року по 14 жовтня 1983 року, з 08 жовтня 1984 року по 22 вересня 1993 року, оскільки відсутні відомості про зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду /т.1 а.с.24/, та відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 15 жовтня 1983 року по 26 серпня 1984 року, з 27 серпня 1984 року по 07 жовтня 1984 року, оскільки посада бригадира та помічника бригадира п.«в» ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не передбачена.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області було прийняте рішення №6 від 21 січня 2015 року про відмову у призначені пенсії позивачу. /т.1 а.с.6/

Разом з тим, згідно з приписами ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Так, п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України та статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачається, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств і організацій. В довідці має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуємої роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи на час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Також, слід зазначити, що вказаною вище постановою КМУ №637 визначені і конкретні особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, відповідно до п.20 Постанови №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників.

Пунктом 18 зазначеного порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно копії атестата № 2587 позивач навчався у сільському професійно-технічному училищі №2 п.Суворово з 01 вересня 1972 року по 12 червня 1973 року та отримав у професійно-технічному навчальному закладі спеціальність машиніста бульдозерів, грейдерів, скреперів, а з 1.08.1973р. був зарахований на роботу до спецбригади трактористом.

Тому період навчання у професійно-технічному навчальному закладі підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи позивача.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба і перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки і органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу роботи на державній службі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до вищевикладених норм права та враховуючи те, що до призову на строкову військову службу так і після проходження служби позивач працював трактористом в колгоспі ім. Кірова, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності зарахування позивачу строку строкової військової служби за період з 16 травня 1975 року по 28 травня 1977 року до стажу роботи трактористом.

При цьому, діяльність позивача була безпосередньо пов'язана з виробництвом сільськогосподарської продукції - продукції рослинництва і тваринництва. Загальний стаж роботи позивача складає більше 31 років, в тому числі на посаді тракториста-машиніста більше 20 років, що підтверджується розрахунком стажу, проведеним управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно архівної довідки КП «Трудовий архів Ізмаїльської районної ради» від 20 листопада 2014 року № 2810/01-28 позивач працював саме трактористом в колгоспі ім. Кірова з 16 вересня 1983 року по 22 вересня 1993 року, а не бригадиром тракторної бригади та помічником бригадира тракторної бригади, крім цього допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що позивач з 1973 року по 1993 рік працював трактористом в колгоспі ім. Кірова був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, норми роботи виконував, іноді працював без вихідних днів та мав ненормований робочій день.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що період роботи позивача трактористом в СФГ «Чебан Г.М.» з 01 жовтня 1993 року по 01 січня 1996 року, не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, в зв'язку з тим, що позивач не надав доказів безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції у цей період.

Однак, враховуючи, що стаж роботи позивача на посаді тракториста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції складає 20 років та 3 місяці, відповідач протиправно відмовив позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах, оскільки позивачем надані всі необхідні документи для призначення пенсії.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області - залишити без задоволення, а постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: О.І. Шляхтицький