Справа № 2746/10
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2010-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2010 р. справа № 2а-414/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Нагорної Л.М. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду, в якому зазначає, що перебуває на пенсії але продовжував працювати. Пенсія за віком була призначена позивачу з 01.01. 2004 року, при цьому індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 4,98194. З 01.01.2006 р. пенсія позивачу була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». У 2008 році позивач знов звернувся із заявою про перерахунок пенсії за віком у звязку із збільшенням трудового стажу на 24 місяці відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Розпорядженнями від 18 грудня 2008 року та від 13 травня 2009 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії, при цьому індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 4,7433 пенсія була розрахована із застосування середньої заробітної плати за 2006 рік. Крім того позивач має статус дитини війни, а тому має право на підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Позивач просить визнати протиправними розпорядження відповідача від 18.12.2008 р. та від 13.05.2009 р. про перерахунок пенсії в частині використання індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який враховується при призначенні пенсії у розмірі 4,74433 та визначення надбавки у розмірі 10 % як особі, що має статус «Дитина війни». Зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії за віком , призначеної в 2004 році відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати, врахованого при призначенні пенсії у розмірі 4,98194. Зобовязати відповідача призначити та виплачувати з 01.01.2009 р. надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2009 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено з посланням на правомірність дій відповідача при перерахунку пенсії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити його вимоги в повному обсязі. Вказує на те, що судом невірно було застосовано норми матеріального права, що призвело до невірного вирішення справи.

Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя подало заперечення на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Посилається на те, що в грудні місяці 2008 року пенсія позивачу була перерахована відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», без будь-яких порушень.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, просили розглянути справу без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на підставі його заяви за розпорядженням від 18 грудня 2008 року відповідачем був здійснений перерахунок в звязку із збільшенням страхового стажу. При перерахунку застосований показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»враховується для обчислення пенсії за 2006 рік. При цьому індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 4,7433.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»частина 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»викладена в такій редакції: У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом 3 частини 1 статті 40 цього Закону. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, продовжуючи працювати, набув стажу, достатнього для призначення пенсії відповідно до частини 1 статті 28 цього Закону, то за заявою пенсіонера провадиться відповідний перерахунок пенсії, незалежно від того, скільки часу минуло після призначення пенсії при неповному стажі, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї частини, здійснюється не раніше дня, наступного за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 року зміни до статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визнані неконституційними.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

В даному випадку, виходячи зі змісту позовних вимог, районний суд мав керуватись частиною 1 підпункту 3 пункту 11 Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до якої в разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом 3 частини 1 статті 40 Закону. Вказана норма неконституційною не визнавалась, хоча окремі положення Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року були предметом перевірки Конституційним Судом України (справа №1-27/2009 від 08.09.2009).

Виходячи з викладеного розрахунок пенсії повинен був проводиться з урахування показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

При цьому відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу за віком станом на 01.01.2004 року для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»частина 3 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»викладена в такій редакції: За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 року зміни до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визнані неконституційними.

Оскільки коефіцієнт заробітної плати при призначенні пенсії в 2004 році був розрахований із 36 місяців страхового стажу, замість 60, це призвело до його помилкового завищення до позначки 4,98194, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору, колегія суддів не може погодиться з висновками суду першої інстанції , щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату передбаченого ст.6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р. підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року.

Право позивача на отримання щомісячно пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р. - підтверджено Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, яким визнано неконституційними положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»і пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що змінювали розмір підвищення пенсії дітям війни.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

В подальшому до ст.6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р. зміни не вносилися.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Однак, будь-яких постанов Кабінетом Міністрів України з цього приводу у 2009 році не виносилось, рішень Конституційним Судом України не приймалось.

А тому з часу ухвалення рішення Конституційним Судом України, Управління Пенсійного фонду протиправно не здійснювало виплати підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

При розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а не підзаконним нормативно-правовим актом Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами.

Управління Пенсійного фонду помилково вважає неможливим застосування мінімального розміру пенсії, визначеного відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії, встановленого законом, не є приводом для відмови в реалізації позивачем конституційних гарантій права на підвищення до пенсії в розмірі, встановленому законом. Виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України, в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Таким чином при визначені розміру підвищення до пенсії, Управління Пенсійного фонду зобовязано застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Тому колегія суддів вважає, що наявність такої норми матеріального права (ч.3 ст.28 Закону N 1058-IV) та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обовязків ( справа «Кечко проти України», рішення від 08.11.2005р.).

Суд першої інстанції на дані положення закону уваги не звернув і помилково прийшов до висновку про відсутність у позивача права на підвищення до пенсії на 30 %.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2009 року - скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за 2006 рік та щодо не нарахування та не виплаті пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у розмірах встановлених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та забезпечити виплату пенсії ОСОБА_1 з грудня місяця 2008 року з урахування набутого після її призначення страхового стажу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»враховується для обчислення пенсії за 2007 рік відповідно до частини 1 підпункту 3 пункту 11 Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а також нарахувати та виплачувати недоотриману суму пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009 року в подальшому, розраховану відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання чинності.

Головуючий: Д.В.Чепурнов

Судді: Л.М.Нагорна

ОСОБА_2