Справа № 14260/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2010 р. справа № 2а-62/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення м. Тернівки виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2010 року по справі № 2а-62/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м. Тернівки виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року позивач звернулась до Тернівського міського суд Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення м. Тернівки виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, в якому просила: визнати бездіяльність відповідача по нарахуванню і виплати позивачці сум допомоги по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку неправомірною; стягнути з відповідача на користь позивачки недоотриману допомогу по догляду за двома дітьми з 01 січня 2007 року в сумі 434 грн.; з 01 квітня 2007 року 463 грн.; з 01 жовтня 2007 року -470 грн.

Постановою Тернівського міського суд Дніпропетровської області від 25 січня 2010 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачці щомісячної державної допомоги по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно.

Зобовязано відповідача здійснити перерахунок державної допомоги по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірах які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 09 липня 2007 року по 30 вересня 2007 року у розмірах які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років- 463 грн щомісячно, з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року- 470 грн щомісячно, з урахуванням сум, що отримані нею згідно ст.. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Тернівського міського суд Дніпропетровської області від 25 січня 2010 року скасувати в частині задоволення позовних вимог за період 09 липня 2007 року по 30 вересня 2007 року у розмірі- 463 грн щомісячно, з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року- 470 грн щомісячно.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків обставинам справи.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11,12), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Так, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було встановлено наступне:- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу 3 частини 2 статті 56, та п.14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

На 2007 рік правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не встановлювався, а постановою КМУ № 32 від 16.01.2007 року встановлено, що дана допомога у 2007 році застрахованим особам призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем їх проживання і в II-IV кварталах ними ж і виплачується. Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно не пропуску позивачем строку для звернення до суду, оскільки позивач звернулась до суду з позовною заявою 27.03.2008 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві (а.с.4). Виходячи з цього строк звернення позивачем до суду не пропущено.

Щодо відмови в задоволенні позовних вимог, позивач своїм правом оскаржити постанову суду першої інстанції не скористався, що позбавляє суд процесуальної можливості переглянути постанову в частині відмови в задоволені позовних вимог.

Відповідно ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне залишити постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2010 року по справі № 2а-62/10 без змін.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст.207 КАС України колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення в м. Тернівка Тернівської міської ради на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2010 року по справі № 2а-62/10 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2010 року по справі № 2а-62/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко