Справа № 21696/10
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2010 р. справа № 2а-2799/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Юхименка О.В. Мірошниченка М.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство №12327»

на постанову: Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року по справі №2а-2799/10/0870

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

до: Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство №12327»

про: стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 64521,41 грн.

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року по справі №2а-2799/10/0870 позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство №12327»витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах, в сумі 64521грн. 41 коп. задоволені

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В своїй апеляційній скарзі заявник зазначає про те, що на момент прийняття (09 липня 2003 року) та введення в дію (з 01 січня 2004 року) Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Закон України "Про пенсійне забезпечення" не передбачав обов'язку відшкодування підприємствами виплачених працівникам відповідних пільгових пенсій на підставі п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що позбавляє загальне відшкодування пільгових пенсій статусу загальнообов'язкового платежу.

Також апелянт стверджує про те, що пунктом 2 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено лише внесення до Пенсійного фонду України підприємствами та організаціями з коштів, призначених на оплату праці, плати, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особа, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідач вказує на те, що судом першої інстанції був залишений без уваги той факт, що на момент введення в дію Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обов'язок відшкодування виплати пільгових пенсій водіям міського транспорту був скасований.

Не погодившись з апеляційною скаргою позивач направив до апеляційної інстанції заперечення, в яких зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Посилається також на Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджену постановою Правління ПФУ від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, яка встановлює порядок внесення коштів на покриття витрат на виплату та доставку зазначених пенсій, а також Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 в справі № 1-2/2002 року, яким визначено, що право на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання представники сторін не зявились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишнім пенсіонерам ВАТ «Автотранспортне підприємство №12327»ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з червня 2009 року по квітень 2010 року склала 64521,41 грн.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право

на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні

та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та

корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з рахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, визначений відповідною Інструкцією, затвердженою постановою Правління ПФУ від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві Юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Наведене свідчить про те, що твердження апелянта про відсутність статусу загальнообовязкового платежу відшкодування пільгових пенсій не ґрунтується на законі, оскільки такий статус визначений Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.. 14 Закону України «Про систему оподаткування»збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відновиться до загальнодержавних зборів (обовязкових платежів».

Колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального та процесуального права не допущено.

За таких обставин підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство №12327»на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року по справі №2а-2799/10/0870 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2010 року по справі №2а-2799/10/0870 - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, відповідно до ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: М.В. Мірошниченко