Справа № 24056/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2010 р.справа № 2а-9830/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2010 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дніпропетровського окружного суду від 25 серпня 2010 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії було задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у позові .

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення третейського суду від 30.04.2010 року за позивачем визнано право власності на нерухоме майно за адресою будинок 45 по вул. Змагання м. Дніпропетровська.

Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 09.06.2010 року видано виконавчий лист на виконання рішення третейського суду

З метою реєстрації права власності, 09.06.2010 р., позивач звернувся з відповідною заявою до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Рішенням від 05.07.2010 р. відповідач відмовив у реєстрації права власності на обєкт нерухомості. Підставами для відмови в реєстрації права стали порушення Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5.

За результатами перегляду судового рішення колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм матеріального права, які регулюють порядок та підстави державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої дійшов висновку про те, що відповідач, який в спірних правовідносинах є субєктом владних повноважень, оскільки при здійсненні державної реєстрації прав власності наділений владними управлінськими функціями, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені чинним законодавством України. Зокрема, судом першої інстанції зроблено висновок про порушення відповідачем вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеження»та вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002р.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вище зазначено, право власності на домоволодіння позивач набув на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно вимог Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

У відповідності до ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно з ст.19 названого Закону підставами для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5, правовстановлюючими документами, зокрема, є рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна.

З огляду на викладені норми матеріального права рішення суду, яке набрало законної сили, є тим документом, що посвідчує право власності певної особи на обєкти нерухомості і є підставою для здійснення державної реєстрації в органах БТІ.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.19 Конституції України, посадові особи МБТІ були зобовязані здійснити державну реєстрацію права власності позивача на нерухоме майно на підставі рішення суду.

Відповідач не обґрунтовано відмовив позивачу у здійснені державної реєстрації, тим самим порушивши не тільки норми матеріального права, які регулюють порядок та підстави державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, але й відмовився від виконання рішення суду, яким за позивачем визнано право власності на нерухоме майно, при цьому вдався до свого тлумачення судового рішення, яке набрало законної сили і є обовязковим до виконання.

Фактичне виконання рішення, ухвали, постанови суду є невід'ємною частиною судового процесу і свідчить про реальну спроможність державних органів забезпечити виконання рішення суду, як завершальну стадію судового процесу, на результат якої направлені очікування та сподівання особи, права якої порушено.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права, також свідчить про те, що право на доступ до суду було б ілюзорним, якби остаточне, зобовязальне судове рішення залишалося без дієвим на шкоду одній зі сторін (справа «Ромашов проти України, рішення від 27.07.2004р.).

За таких обставин, враховуючи те, що оскаржене рішення відповідача не відповідало вимогам чинного законодавства, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав таке рішення неправомірним та зобовязав відповідача здійснити державну реєстрацію прав власності позивача на підставі наданих ним документів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржене судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України і підстав для його скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ч.2 ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської області - залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного від 25 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова