Справа № 7937/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2010 р.справа № 2а-1488/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровську та ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2009р. у адміністративній справі № 2а-1488/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій незаконними та перехунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення котрим визнати дії відповідача, які пов»язані з нарахуванням та виплатою основної державної пенсії у розмірах менших, ніж встановлені ст..54 п.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»- неправомірними; дії відповідача, які пов»язані з нарахуванням додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі меншому ніж установлений ст..50 Закону України «про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»- визнати неправомірними; зобов»язати відповідача перерахувати та виплатити йому основну державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю відповідно до ст.ст. 50,54 п.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково: визнано відмову відповідача від 10 вересня 2009 року № П-183 щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01 вересня 2009 року по 28 грудня 2009 року неправомірною; зобов»язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01 вересня 2009 року по 29 грудня 2009 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2009 року в частині задоволених позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги вказав на те, що розрахунок пенсії ОСОБА_1 проводився відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції з апеляційною скаргою звернувся також позивач, в якій просив суд відновити строк на звернення до суду и признати його право на повернення недоплаченої пенсії з 01.01.2006 року по теперішній час; дії відповідача , які пов»язані з нарахуванням та виплатою основної та додаткової пенсії визнати неправомірними; зобов»язати відповідача перерахувати та виплатити основну державну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю відповідно до ст.ст. 50, 54 п.4 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 01.01.2006 року по теперішній час.

Заперечень на апеляційні скарги не надійшло.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, має статус особи, яка постраждала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС катастрофи 1 категорії, інвалідом 111 групи, що підтверджується посвідченнями серії 084161 (а.с.8) Перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності (а.с.7) на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, витрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 вищевказаного Закону визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій, це зокрема, державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.. 50 цього Закону ( в редакції , чинні на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 3-ої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалід 3 групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач здійснював розрахунок пенсії позивачу виходячи із встановленого постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету №894 від 13.07.2004 року, № 1293 від 27.12.2005 року розміру, який складає 19,91 грн.

Наступні перерахунки були зроблені на підставі постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 року та Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік».

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України,закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з приорітетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ , яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Не можна визнавати правильною і позицію УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська , що ґрунтується на частині п»ятій статті 54 Закону № 796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, а не розміри, визначені даним Законом.

При визначенні розміру державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне забезпечення»іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Колегія суддів не приймає до уваги вимоги апеляційної скарги позивача стосовно визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська та зобов»язання провести перерахунок та виплати відповідача в період з 01.01.2006 року по теперішній час, оскільки вищевказані позовні вимоги в суді першої інстанції не заявлялись, а тому не можуть бути розглянуті відповідно до вимог п.4 ст. 195 КАС України.

За вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права постанова суду належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону, тому вимоги апеляційних скарг відповідача та позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2009р. по адміністративній справі № 2а-1488/09 без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з моменту виготовлення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 01 жовтня 2010 року.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко