Справа № 2а-4754/10/1870
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2010-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2010 р. Справа № 2а-4754/10/1870

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання-Нероди Г.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми до Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми (позивач, УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми) звернулось до суду з позовом до Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (відповідач, Ковпаківський ВДВС), в якому просило:

- скасувати постанову відповідача від 11.03.2010року про відмову у відкритті виконавчого провадження №18179104;

- зобовязати відповідача прийняти на виконання рішення УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми про застування фінансових санкцій та нарахування пені №242 від 17.02.2010року, відкрити виконавче провадження та провести всі виконавчі дії згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги мотивує тим, що державний виконавець під час винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження діяв з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в розумінні вказаних вище Законів є виконавчим документом, а тому відмова у відкритті виконавчого провадження з посиланням на те, що дане рішення не є таким документом є протиправною.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з підстав викладених у позові, уточнив та просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а також зобовязати відповідача прийняти на виконання рішення УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №242 від 17.02.2010р.

Представник відповідача належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.19), в судове засідання не зявився, про причини неявки, всупереч вимог ч.2 ст. 40 КАС України, суд не повідомив, заперечень проти позову до суду не надсилав.

Зважаючи на дані обставини, суд вважав можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, копії листа відповідача (а.с.9), оскаржувану постанову позивач отримав 28.04.2010року, поштовий штамп на конверті свідчить, що позов було надіслано у 10-денний строк, встановлений КАС України (а.с.6), у звязку з чим, на переконання суду, строки на звернення з даним позовом до суду УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми не були пропущені, а тому справа розглядається в порядку, встановленому КАС України.

Заслухавши повноважного представника позивача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17 лютого 2010 року УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Глобфармес Агро Сервіс» було винесено рішення №242 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду (а.с.8). Дане рішення отримане повноважною особою товариства 17.02.2010р. (а.с.8). як вбачається з пояснень представника позивача не оскаржувалось та набрало законної сили 04.03.2010року (а.с.8). 10.03.2010року позивач звернувся з заявою до Ковпаківського ВДВС про прийняття на примусове виконання вказаного рішення (а.с.7).

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції. Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначає обовязок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частина 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає обовязок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема п. 7 ч. 1 вказаної статті, зазначає, що такими підставами можуть бути передбачені законом обставини, наявність яких виключає здійснення виконавчого провадження.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний посилався на те, що рішення №242 від 17.02.2010р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені не є виконавчим документом.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача та зазначає наступне.

Згідно п.9 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню в тому числі рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу. Відповідно до ч.ч.13,14 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, отримали рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання державній виконавчій службі та страхувальнику.

Стаття 7 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Системно аналізуючи вказані норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що рішення №242 від 17.02.2010року про застування фінансових санкцій та нарахування пені є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», його виконання Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» покладено на органи державної виконавчої служби, а тому відповідач, приймаючи оскаржувану постанову з підстав, що дане рішення не є виконавчим документом, дійшов хибного висновку, діяв з порушенням прав та повноважень, наданих йому Законом України «Про виконавче провадження», ст. 19 Конституції України, оскаржувана постанова не може бути такою, що відповідає вимогам ч.3 ст. 2 КАС України, у звязку з чим позовні вимоги УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести на рахунок Держави.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми до Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження №18179104 від 11.03.2010 року.

Зобовязати Ковпаківський відділ Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції прийняти на виконання рішення управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за №242 від 17.02.2010року.

Судові витрати віднести на рахунок Держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня складення постанови в повному обсязі та подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

< Список > < Дата >

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 30.06.2010року.