Справа № 19258/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2010 р. справа № 2а-628/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Інспектора ДПС ВДАІ м.Кременчук ОСОБА_1

на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВІ №056002 від 22 січня 2010 року, згідно якої накладено штраф у розмірі 255,00грн. згідно ч.1 ст.122 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі закрити. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки зупинився на відстані 20м від пішохідного переходу. Пояснення, записані ним в протоколі про згоду з правопорушенням були записані під тиском інспектора ДАІ, який відібрав у нього посвідчення водія і не повертав, змушуючи його визнати свою вину у порушенні Правил дорожнього руху.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 було задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову ВІ №058702 від 22.01.2010 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00грн., у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Провадження у справі було закрито.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Інспектор ДПС ВДАІ м.Кременчук ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2010 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилався на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП визначено, що дані по справі, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення є достатніми, достовірними та повними доказами для складення постанови та визначення судом, постанови складеної інспектором ДПС, законною. Так, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення, в якому є підпис позивача про розяснення йому прав та обовязків, що спростовує висновок суду, що відповідачем було порушено ст.57 КУпАП.

Заперечень на апеляційну скаргу іншою стороною до суду не надавались.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2010 року Інспектором ДПС ВДАІ м.Кременчук ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ВІ №058702, відповідно до якого, позивач 22.01.2010р., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Кременчук по вул.Пролетарській здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10м від пішохідного переходу, чим допустив порушення п. 15.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі цього протоколу 22 січня 2010 року було винесено постанову серії ВІ №056002 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за вчинене правопорушення та накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності були порушені вимоги ст.245 КУпАП України щодо всебічного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом (справа розглянута упереджено, вирішена в порушення вимог закону), а отже, постанова про накладення адміністративного стягнення є неправомірною та такою, яка підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Отже, предмет доказування обумовлений предметом спору, який передано на вирішення суду.

Правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, для правильного вирішення справи, суд першої інстанції був зобовязаний встановити чи доведено відповідачем факт правопорушення, обєктивна сторона якого викладена в оскарженій позивачем постанові та чи прийнято цю постанову на підставі та у спосіб, що передбачені КУпАП.

Як вбачається з постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, підставою для її прийняття став факт порушення позивачем вимог п.15.9 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Пунктом 15.9 «г»ПДР України передбачено заборону водієві здійснювати зупинку транспортного засобу на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно зі ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення відносять до доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол є формою фіксації правопорушення, тобто офіційним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність.

З наданого протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його складено відповідно до вимог ст..256 КУпАП і в ньому відображена суть правопорушення, яке скоєно позивачем. Також вказано місце, дату та час розгляду справи. У звязку з цим, колегія суддів приймає його як належний та допустимий доказ у справі.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 22.01.2010р. позивачем, якому була надана можливість власноручно викласти свої пояснення щодо обставин скоєного правопорушення, зазначено: «Я, ОСОБА_3, управляя автомобілем остановился на пешеходном переходе. Свою вину признаю. С нарушением согласен».

Таким чином, при підписанні даного протоколу, ОСОБА_2 не заперечував проти фактичних обставин справи, зазначених у протоколі. Більш того, позивач погодився з тим, що ним порушено п. 15.9 Правил дорожнього руху.

За таких обставин, дії Інспектора ДПС ВДАІ м.Кременчук ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення є правомірними та узгоджуються з положеннями ч.3 ст. 2 КАС України та ст..19 Конституції України.

Посилання позивача на те, що пояснення в протоколі були ним написані під тиском інспектора ДАІ до уваги не приймаються, оскільки нічим не підтверджуються, а отже, не можуть бути належним доказом у справі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи, і вказані обставини є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині закриття провадження у справі, то вони задоволенню не підлягають, оскільки , відповідно до ч.3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Інспектора ДПС ВДАІ м.Кременчук ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2010 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Ю.М. Дадим