Справа № 20915/10
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2010 р. справа № 2а-5657/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Щербатому І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 31 травня 2010 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Кіровограда про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - в с т а н о в и л а :

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати дії інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 неправомірними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №119496 від 26.03.2010 року та стягнення у вигляді у вигляді штрафу у розмірі 430 грн.; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 31 травня 2010 р. у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що позивачем пропущено строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з постановою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне зясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.03.2010 року відносно позивача інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м.Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії ВА № 119496 по справі про адміністративне правопорушення та позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 430,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови позивач, керуючи транспортним засобом, 26.03.2010 року, рухаючись по вул. Попова в м.Кіровограді в районі кафе «Каприз»здійснив обгін транспортного засобу БАЗ-2215 ближче, ніж за 50 м до пішохідного переходу в населених пунктах, чим допустив порушення п. 14.6 ПДР України та вимог дорожнього знаку 5.35.1.

Правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого зазначеним Кодексом або іншими законами. Частиною третьою цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду, зокрема встановлені статтею 289 КУпАП, тобто десять днів з дня винесення постанови.

Зі змісту частини першої статті 99 КАС випливає, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Ця норма є бланкетною, її зміст говорить про те, що строк звернення до суду може бути встановлений іншим законом. Зі змісту частини другої цієї статті випливає, що цей строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи є річним, якщо не встановлено інше. Тобто в цьому випадку законодавець надав перевагу строку звернення до суду, встановленому іншим законом, а не КАС.

За положеннями статті 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня прийняття постанови. Тобто цією нормою встановлено саме такий строк звернення до адміністративного суду в цій категорії справ, і застосування цього строку дозволяється за приписами статті 99 КАС.

Зазначений строк є процесуальним, скарга і документи, подані після його закінчення залишаються без розгляду, якщо суд не знайде підстав для поновлення строку.

Лише пропущення встановленого десятиденного строку оскарження постанови не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

П.1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що «обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху».

Відповідно до п.14.6 Правил дорожнього руху України обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

В своїх поясненнях позивач зазначив, що рухаючись по вул. Попова зі сторони вул. Г.Сталінграда в напрямку вул. Конєва в м. Кіровограді в районі кафе «Каприз»здійснив обїзд транспортного засобу БАЗ-2215. Обїзд даного транспортного засобу було здійснено у звязку з тим, що водій подав сигнал правого повороту і здійснив зупинку для посадки пасажирів. В момент здійснення обїзду маршрутний транспортний засіб зайняв крайнє праве положення на проїзній частині і зупинився. Не порушуючи правил дорожнього руху позивач увімкнув лівий поворот і не здійснюючи виїзд на полосу дорожнього руху обїхав транспортний засіб.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не доведено факт виїзду позивача на зустрічну смугу, тому на підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доказана, твердження позивача не спростовані, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, і вказані обставини є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 31 травня 2010 р. задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 31 травня 2010 р. скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ВА №119496 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП за порушення ПДР України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430 грн.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: А.В. Суховаров