Справа № 316/151/15-а
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2015 рокусправа № 316/151/15-а(2-а/316/29/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну каргу ОСОБА_1 на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.05.2015 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, міського голови (в період з 08.11.2010 р. по 10.10.2014 р.) ОСОБА_2, виконуючого обов'язки повноваження міського голови Музики Павла Олексійовича про поновлення конституційних та трудових прав

ВСТАНОВИВ:

23.01.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з адміністративним позовом до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, міського голови (в період з 08.11.2010 р. по 10.10.2014 р.) ОСОБА_2, виконуючого обов'язки повноваження міського голови Музики Павла Олексійовича про поновлення конституційних та трудових прав, де просив стягнути солідарно з відповідачів розрахунок у зв'язку зі звільненням в сумі 72 026,87 грн за вирахуванням всіх обов'язкових відрахувань у вигляді податків та зборів згідно чинного законодавства; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у період з 08.11.2010 р. до 31.12.2014 р. в сумі 1059424,35 грн; відшкодування спричиненого у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.05.2015 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.05.2015 р. та прийняти нову постанову, де задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.01.2011 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення 41 (позачергової) сесії Енергодарської міської ради п'ятого скликання №17 від 26.05.2010 р. «Про дострокове припинення повноважень міського голови ОСОБА_1», визнано ОСОБА_1 звільненим з посади міського голови м. Енергодар Запорізької області у зв'язку із закінченням повноважень відповідно до ч.1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зобов'язано Енергодарську міську раду Запорізької області внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1, сформулювавши запис № 19 «звільнений у зв'язку із закінченням повноважень відповідно до ч.1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та стягнуто з Енергодарської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.06.2010 р. по 08.11.2010 р. в сумі 72 026,87 грн за вирахуванням всіх обов'язкових відрахувань у вигляді податків та зборів згідно чинного законодавства.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 р. постанова Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.01.2011 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2014 р. постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.01.2011 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 р. - залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2012 р. та 10.08.2013 р. позивач неодноразово звертався до Енергодарської міської ради з вимогою виконати рішення суду від 05.01.2011 р.

Згідно відповіді виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 24.03.2014 р. встановлено, що питання про виділення грошових коштів для виконання рішення суду буде розглянуто на найближчому пленарному засіданні.

Однак, 22.04.2014 р. на звернення ОСОБА_1 виконавчий комітет Енергодарської міської ради повідомив, що станом на 23.04.2014 р. не має можливості виконати рішення суду в зв'язку з відсутністю грошових коштів, відповідних програм та необхідних бюджетних рахунків.

Також з матеріалів справи вбачається, що 20.06.2014 р. позивач в черговий раз звернувся до міського голови ОСОБА_2 із заявою про необхідність виконання рішення суду.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 листом від 04.07.2014 р. виконувач обов'язків міського голови С.В. Дятко повідомив, що станом на 23.04.2014 р. не мали можливості виконати рішення суду в зв'язку з відсутністю грошових коштів, відповідних програм та необхідних бюджетних рахунків. Виконавчий комітет Енергодарської міської ради є іншою юридичною особою, яка не була залучена до участі в судовому процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів розрахунок в зв'язку зі звільненням в сумі 72 026,87 грн, що було вже предметом розгляду справи та є в наявності рішення судів, що набули чинності.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що «1. Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. 2. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. 3. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом».

Фактичне виконання рішення, ухвали, постанови суду є невід'ємною частиною судового процесу і свідчить про реальну спроможність державних органів забезпечити виконання рішення суду, як завершальну стадію судового процесу, на результат якої направлені очікування та сподівання особи, права якої порушено.

Крім того, 09.07.2015 р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 06.11.2014 р. по адміністративній справі №2-а-2/11 (6а/316/39/14) за позовом ОСОБА_1 до Енергодарської міської ради про скасування рішення - залишено без мін.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів 72 026,87 грн необхідно відмовити в зв'язку з наявністю рішення суду, що набуло чинності.

Також з матеріалів справи вбачається, що після звільнення з посади міського голови наказом №320-пр від 25.08.2010 р. ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» на посаду заступника головного фахівця з атомних електростанцій в Центрі підготовки ремонтного персоналу Навчально - тренувального центру ПВП з місячним окладом 9 702,00 грн, за період після звільнення з посади міського голови, а саме, з 25.08.2010 р. по 11.02.2015 р. заробітна плата ОСОБА_1 становила 1 225 620,62 грн, що значно перевищує розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у період з 08.11.2010 р. по 31.12.2014 р. (1 059 424,35 грн, розрахований позивачем).

Факт працевлаштування на роботу до ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» на посаду заступника головного фахівця з атомних електростанцій в Центрі підготовки ремонтного персоналу Навчально - тренувального центру ПВП позивачем не заперечується.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різницю в заробітку за час затримки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки доходи позивача за час невиконання рішення суду відповідачем є більшими, ніж під час заняття посади міського голови, в зв'язку з чим відсутні підстави для виплати різниці в заробітку за час затримки.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з необґрунтованістю вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, так як розмір суми відшкодування моральної шкоди та характер моральних чи фізичних страждань, приниженні честі, гідності, відсутність спокою, позбавлення можливості продовжувати повноцінне суспільне життя, вимушеність кожного дня доводити та вживати дії на поновлення порушених конституційних та трудових прав на працю та відпочинок, заподіяних йому саме незаконними діями з боку відповідачів в розмірі 10 000 грн позивачем не доведений.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 198 ч.1 п. 1, 200, 205,206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.05.2015 р. - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту ухвали.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова