Справа № 2-а-6258/11
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-6258/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2011 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Наумової І.Й.,

при секретарі Фіркаловій І.Й.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 20.06.2011 року з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради та зобовязання виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, вказавши в позовній заяві, що він як інвалід 2-ї групи 1-ї категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати відповідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Позивачу стало відомо, що грошова допомога на оздоровлення виплачувалася йому не в повному обсязі, він звертався до Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради з письмовою заявою про доплату недорахованих та невиплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення, але в своїй відповіді від 10.11.2010р. № 01-2674 відповідач повідомив позивача, що він провадив оплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та позивачу за 2008-2010 роки було виплачено по 120 грн. щорічної допомоги на оздоровлення.

Посилаючись на порушення відповідачем його прав, позивач просить суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради сплатити заборгованість у сумі 5067 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі на підставах, викладених в позові, та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просить суд в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до ст. 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фінансування витрат на щорічну грошову допомогу здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно ч.1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Виходячи з положень ст. ст. 22, 23 Бюджетного кодексу України, Управлінні праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради не має власних коштів, а є лише розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня. Кошти бюджету України, які отримують фізичні особи, надаються управлінню через розпорядника коштів вищого рівня і за бюджетними призначеннями. Управління виконує функції виплати щорічної допомоги на оздоровлення, а не встановлює розміри цих виплат, які згідно ч. 2 ст. 95 Конституції України визначаються тільки законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ст.ст. 62,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , підвищення конкретних розмірів всіх доплат, пенсій і компенсацій, визначення порядку застосування зазначеного закону провадиться Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання всіма органами влади та органами місцевого самоврядування. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005р. № 936 затверджений Порядок використання коштів державного бюджету для використання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.07.2005р. № 562 установлені відповідні розміри щорічної допомоги на оздоровлення.

Розпоряджатися цими коштами на свій розсуд, з огляду на їх певне призначення, управління не має права. Просить відмовити у задоволенні позову в звязку з пропуском шестимісячного строку позовної давності для звернення до суду у відповідності до ст.ст.99, 100 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії Б № 406669 від 2009р. (а.с.8) та довідкою до акту огляду МСЕК серії АД №149534 (а.с.7).

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , учасники ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується в таких розмірах: інвалідам I и II групи пять мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам чотири мінімальні заробітної плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії пять мінімальних заробітних плат; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії три мінімальні заробітні плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищується Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005р. № 936 затверджений Порядок використання коштів державного бюджету для використання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.07.2005р. № 562 установлені відповідні розміри щорічної допомоги на оздоровлення. Зазначена постанова Кабінету Міністрів України установила розмір щорічної грошової допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 2 групи в розмірі 120 грн.

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради від 10.11.2010р. № 01-2674, відповідач провадив оплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та позивачу за 2008, 2009 та 2010 роки було виплачено по 120 грн. щорічної допомоги на оздоровлення. (а.с.5).

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, ОСОБА_1, учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС I категорії, компенсаційні виплати на оздоровлення виплачені: 14.03.2008 рік вихідна допомога у розмірі 100,00 грн. за 2008 рік, 16.02.2009 рік вихідна допомога у розмірі 90,00 грн. за 2009 рік, 28.01.2010 рік вихідна допомога у розмірі 90,00 грн. за 2010 рік. В судовому засіданні представник відповідача уточнила, що позивачу за 2008, 2009 та 2010 роки було виплачено по 120 грн. щорічної допомоги на оздоровлення, оскільки в довідці допущена технічна помилка в розмірі сум.

Відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, ієрархія нормативно-правових актів, яка застосовується судом при вирішенні адміністративних справ, має такий вигляд Конституція України, міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Закони України, інші підзаконні нормативно-правові акти. Отже, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції, закону або іншому правовому акту вищої юридичної сили, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тобто з урахуванням місця правового акту в ієрархії національного законодавства.

За загальним правилом, у разі встановлення невідповідності положень правових актів Конституції України, суд застосовує положення Конституції України як норми прямої дії.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, позивач відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008- 2010 роки.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Позивач звернувся до суду 20.06.2011 р. з пропуском встановленого законом строку на звернення з даним позовом до суду, заяв про поновлення строків та поважності причин їх пропуску до суду відповідачем не надавалось.

Позивачем пропущений шестимісячний строк позовної давності для звернення до суду без поважних причин, тому суд не вбачає підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду відповідно до ст. 100 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.64, 92, 124, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , ст.ст. 6-14,71,99, 100, 159-163,167, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,- залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення, з подачею її копії до адміністративного Дніпропетровського апеляційного суду.

Суддя: І.Й.Наумова