Справа № 2а-4961/10/1870
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 р. Справа № 2а-4961/10/1870

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_1В.) звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції (далі по тексту відповідач, Конотопська МДПІ) про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 17.03.2010р. за № та рішення про застосування фінансових санкцій від 17.03.2010р. за №. Незгоду з вказаними рішеннями ФОП ОСОБА_1 пояснює відсутністю в його діях порушень норм чинного законодавства, зокрема Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР), «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон №481/95-ВР). Вважає, що відповідачем необґрунтовано застосовано до нього штрафні (фінансові) санкції, оскільки книги обліку розрахункових операцій (КОРО) не були збережені не з його вини, а з вини матеріально-відповідальної особи продавця ОСОБА_3 Не вбачає позивач своєї вини і в невчасному роздрукуванню та не зберігання фіскальних звітних чеків (Z звіти), оскільки вони не були роздруковані, або роздруковані на наступний день через відключення електроенергії, або несправності РРО, в підтвердження чого посилається на акти відключення електроенергії та пояснювальні записки продавців. Рішення про застосування фінансових санкцій за зберігання алкогольних напоїв і тютюнових виробів в місцях зберігання не внесених до Єдиного Державного реєстру, позивач також вважає прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, оскільки на момент перевірки довідки про внесення місць зберігання до Єдиного державного реєстру вже були в нього наявності.

Відповідач, Конотопська МДПІ з позовними вимогами не погодився, надав суду заперечення, в якому зазначив, що оскаржувані рішення є правомірними і такими, що прийняті у відповідності до вимог Закону №265/95-ВР та Закону №481/95-ВР (а.с.84-85).

Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, викладених у позові, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився. При цьому відносно рішення про застосування фінансових санкцій за зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях зберігання не внесених до Єдиного державного реєстру пояснив, що з дня набрання чинності відповідної норми Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002р. за №251 (далі Порядок №251), позивач повинен був отримати довідки про внесення до Єдиного державного реєстру місць, де зберігались алкогольні напої та тютюнові вироби, однак, позивач їх отримав лише 09.02.2010р. Що стосується іншого рішення зазначив, що позивачем, всупереч вимог Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року №614 (далі Порядок №614) на час відключення електроенергії не було зафіксовано суми готівки, яка була на місці проведення розрахункових операцій на час відключення електроенергії, у розрахунковій книжці записом «Службове внесення». Відповідач впевнений, що санкції були застосовані правомірно і підстави для скасування рішень відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2003р. Буринською районною державною адміністрацією Сумської області ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.113). З матеріалів справи (а.с.14-26,104-107) та пояснень сторін вбачається, що позивач у перевіряємий період здійснював господарську діяльність в магазинах за такими адресами: - м. Буринь, вул. Піонерська, 13;

- м. Буринь, вул. Лермонтова, 5;

- Буринський район, с. Жуківка, вул. Сарничева, 23г;

- Буринський район, с. Суховерхівка, вул. Чкалова, 12;

- Буринський район, с. Сніжки, вул. Калініна, 1а.

На право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, зокрема, з визначенням місця здійснення діяльності: Сумська область, м. Буринь, вул. Лермонтова,5, магазин та Сумська область, м. Буринь, вул. Піонерська, 13, магазин (а.с.114-117) позивачем були отримані ліцензії.

У період з 16.02.2010р. по 01.03.2010р. Конотопською МДПІ була проведена планова виїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.07.2008р. по 31.12.2009р. В ході перевірки, результати якої зафіксовані в акті №1/17-1/НОМЕР_1 від 04.03.2010р. (а.с.13-30), Конотопською МДПІ було встановлено в тому числі порушення:

- вимог п.п.6,9 ст. 3 Закону №265/95-ВР в частині не зберігання чотирьох використаних книг обліку розрахункових операцій, не щоденного друкування 11 фіскальних звітних чеків та не зберігання 7 фіскальних звітних чеків в книгах обліку розрахункових операцій;

- вимог частини 30 статті 15 Закону №481/95-ВР, в частині зберігання алкогольних напоїв в місцях (магазин по вулиці Лермонтова, 5, місто Буринь та магазин по вулиці Піонерська, 13 місто Буринь) не внесеним до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та зберігання тютюнових виробів в місці (магазин по вулиці Лермонтова, 5, місто Буринь) не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання тютюнових виробів.

На підставі акта перевірки Конотопською МДПІ 17.03.2010р. відносно ФОП ОСОБА_1 були винесені:

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №, в розмірі 7 480,00грн. (а.с.31),

- рішення про застосування фінансових санкцій за № в загальному розмірі 162235грн. 03коп., в тому числі за зберігання алкогольних напоїв в місці зберігання, не внесеному до Єдиного державного реєстру в сумі 113289грн. 83коп. та тютюнових виробів у сумі 48945грн. 20коп. (а.с.32).

Однак, з висновками Конотопської МДПІ суд погоджується лише в частині встановлення факту порушення позивачем вимог Закону №265/95-ВР.

Пунктами 6, 9 статті 3 Закону №265/95-ВР встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок, протягом трьох років після їх закінчення; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи перевіркою дотримання вимог Закону №265/95-ВР встановлено:

1) невиконання щоденного друкування фіскальних звітних чеків (а.с.25-27), а саме:

- при перевірці книги обліку розрахункових операцій №р/6 зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій МІNІ-600.01МЕ, заводський №ПА61100159, який використовується в магазині за адресою м. Буринь, вул. Піонерська, 13, фіскальний звітний чек №0901 за 18.12.2009 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 19.12.2009 року об 08год. 02хв.;

- при перевірці книги обліку розрахункових операцій №р/3 зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій МІNІ -600.04МЕ, заводський № ПА64110282, який використовується в магазині за адресою с. Сніжки, вул. Калініна, 1а, встановлено, що фіскальний звітний чек №0403 за 16.03.2009 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 17.03.2009 року об 09 год. 40 хв.;

- при перевірці книги обліку розрахункових операцій №р/2, №Ї802000334р/4, №р/5 зареєстрованих на реєстратор розрахункових операцій МІNІ -600.04МЕ, заводський №ПА64110515, який використовується в магазині за адресою с. Суховерхівка вул. Чкалова, 12, встановлено, що фіскальний звітний чек №0225 за 25.07.2008 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 26.07.2008 року об 08год. 44хв.,

- фіскальний звітний чек №0347 за 23.11.2008 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 24.11.2008 року об 09 год. 03 хв.,

- фіскальний звітний чек №0648 за 25.09.2009 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 26.09.2009 року об 07 год. 58 хв.,

- фіскальний звітний чек №0734 за 18.12.2009 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 19.12.2009 року об 10 год. 15 хв.

- при перевірці книги обліку розрахункових операцій №р/2, №р/4 зареєстрованих на реєстратор розрахункових операцій МІNІ -600.04МЕ, заводський №ПА64110370, який використовується в магазині за адресою м. Буринь, вул. Лермонтова - встановлено, що фіскальний звітний чек №0355 за 23.11.2008 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 24.11.2008 року об 09 год. 01 хв.,

- фіскальний звітний: №0574 за 30.06.2009 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 01.07.2009 року об 07 год. 49 хв.,

- фіскальний звітний чек №0581 за 07.07.2009 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 08.07.2009 року об 08 год. 12 хв.,

- фіскальний звітний чек №0592 за 18.07.2009 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 19.07.2009 року об 08 год. 04 хв.,

- фіскальний звітний чек №0670 за 04.10.2009 року роздрукований на реєстраторі розрахункових операцій 05.10.2009 року об 07 год. 55 хв.

2) не зберігання фіскальних звітних чеків в книгах обліку розрахункових операцій, а саме: відсутні фіскальні звітні чеки №0641 за 05.09.2009р., №0677 та №0678 за 11.10.2009 року в книзі обліку розрахункових операцій №/4, фіскальні звітні чеки №0687 за 03.11.2009 року та №0688 за 04.11.2009 року в книзі обліку розрахункових операцій №р/4, фіскальні звітні чеки №0561 та №0562 за 15.11.2008 року в книзі обліку розрахункових операцій №р/1.

3) незабезпечення зберігання протягом встановленого терміну (3 роки) книг обліку розрахункових операцій №р/3 від 03 червня 2008 року, №р/4 від 24 листопада 2008року, №р/5 від 21 травня 2009 року, №р/3 від 24 листопада 2008 року.

Позивач вважає, що в його діях відсутні порушення вимог чинного законодавства, та стверджує, що Конотопською МДПІ необґрунтовано застосовано до нього фінансові санкції. Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначає, що три книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованими за господарською одиницею: м. Буринь, вул. Піонерська, 13 (щодо не зберігання однієї з КОРО позивач фактично погодився), не були збережені з вини продавця магазину ОСОБА_3, після не виходу на роботу якої зникли і дані КОРО. Позивач зазначає, що ним вживались заходи, щодо розшуку ряду документів, в тому числі і вказаних книг шляхом звернення до суду з позовом, проте дієвих результатів дані заходи не дали.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно п. 3 ст. 17 №265/95-ВР фінансові санкції в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до субєктів підприємницької діяльності застосовуються - у разі не зберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну. Тобто відповідальність субєкта господарювання настає саме за не забезпечення зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення. При цьому Законом №265/95-ВР не передбачено звільнення від відповідальності, за умови наявності певних причин, за яких не було збережено дані книги, тим паче ті докази, які надав ФОП ОСОБА_1, в обґрунтування своєї позиції, зокрема, копія трудового договору (а.с.40) та копія позову (а.с.41), не містять відомостей, про те, що ним повідомлялось та вживались заходи для розшуку саме КОРО, а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Що стосується посилання позивача на те, що фіскальні звітні чеки (Z звіти) не були роздруковані, або роздруковані на наступний день через відключення електроенергії, або несправності РРО, і своєї вини він в цьому не вбачає, суд зазначає наступне.

Пунктом 4.9 Порядку №614 встановлено, що якщо на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки, то після встановлення відремонтованого (резервного) реєстратора розрахункових операцій або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через реєстратор розрахункових операцій суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також у відповідності до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам'яті) - за час роботи, що передував виходу реєстратора розрахункових операцій з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, після чого слід виконати Z-звіт. При потребі виконується операція "службове внесення" на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків. Згідно п.п. 9.7,7.8 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року №614, сума готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків до початку робочого дня, уноситься суб'єктом господарювання протягом робочого дня або перебуває на місці проведення розрахунків на момент виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій чи відключення електроенергії, записується у корінець розрахункової квитанції з поміткою «Службове внесення». У розділі 3 книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій, обліковуються розрахункові квитанції, використані під час відключення електроенергії або в період ремонту реєстратора розрахункових операцій. Графи 1-5 заповнюються до початку використання розрахункової книжки, графи 6 - 8 - до початку реєстрації розрахункових операцій за допомогою реєстратора розрахункових операцій після відновлення постачання електроенергії чи встановлення реєстратора розрахункових операцій після ремонту.

Однак, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи (а.с.69-76, 96-103) та пояснень позивача, ФОП ОСОБА_1 при відключенні електроенергії вказані порядком дії не виконувалися. При цьому судом не може бути прийнято до уваги докази та доводи позивача стосовно виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій, чи відключення електроенергії, оскільки докази, що містяться в справі, зокрема пояснення продавців магазину, а також акти відключення електроенергії, виписки з журналів обліку відключення електроенергії, перевірки знань (а.с.42-68,108-109), не можуть бути належними доказами на спростування вчиненого позивачем порушення, довідка Білопільського РЕМ (а.с.123) свідчить, що 18.12.2009р. в м. Буринь, вул. Піонерська, 13, с. Суховерхівка, відключення не було, 25.09.2009р. в с. Суховерхівка було відключення електроенергії з 11год 44хв. до 13год.21хв., 23.11.2008р. в с. Суховерхівка відключень не було, 16.03.2009р. відключень не було, 23.11.2008р., 30.06.2009р., 07.07.2009р., 18.07.200р., 04.10.2009р. в м. Буринь, вул. Лермонтова, 5 відключень електроенергії не було. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що докази офіційного звернення до відповідних організацій (а.с.118) про вихід з ладу реєстратора розрахункових операцій відсутні.

Докази ж, які надав позивач на підтвердження факту зберігання фіскальних звітних чеків (а.с.69-76) також не можуть бути належними доказами на спростування вчиненого ним порушення. Так, зокрема, згідно ч. 2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Відповідно до ст. 2 Закону №265/95-ВР фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті. Як вбачається з матеріалів справи ( а.с.70,71,74,76) на всіх документах, які надав позивач зазначено «не фіскальний чек», ряд таких звітів були роздруковані ФОП ОСОБА_1 через значний проміжок часу, деякі - після перевірки (а.с.76), а тому в розумінні приписів Закону №265/95-ВР такі документи не можуть бути звітним документом встановленої форми та не може його замінювати.

Відповідно до статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема, двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі не зберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну; двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Враховуючи, що відповідальність передбачена за сам факт незабезпечення щоденного роздрукування фіскальних звітних чеків, а також не зберігання фіскальних звітних чеків та книг обліку розрахункових операцій, з доданих позивачем доказів, вбачається, що книги та фіскальні звітні чеки не були збережені чи роздруковані з порушенням вказаних норм, ті докази які надані ФОП ОСОБА_1 не спростовують вчинення ним порушення, а тому суд, приходить до висновку, що санкції до позивача застосовані правомірно, а рішення від 17.03.2010р. за №7 є таким, що прийнято обєктивно, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, тобто таке, що відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України, а тому суд не вбачає підстав для його скасування.

Що стосується рішення про застосування фінансових санкцій від 17.03.2010р. за №000312340, суд зазначає наступне.

Як вбачається з акта перевірки (а.с.13-30), підставою для застосування фінансових санкцій стало встановлення перевіркою порушення позивачем вимог ст. 15 Закону №481/95-ВР, а саме: встановлено факт зберігання в приміщенні господарської одиниці за адресою: м. Буринь, вул. Лермонтова, 5 та м. Буринь вул. Піонерська, 13, алкогольних напоїв у місці, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання, згідно отриманих за податковими накладними та реалізованих згідно контрольних стрічок за період з 23.10.2009р. по 29.12.2009р. алкогольних напоїв на загальну суму 113289грн. 83коп., а також факт зберігання в приміщенні господарської одиниці за адресою: м. Буринь, вул. Лермонтова, 5 тютюнових виробів у місці, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання, згідно отриманих за податковими накладними та реалізованих згідно контрольних стрічок за період з 23.10.2009р. по 29.12.2009р. тютюнових виробів на суму 48945грн. 20коп.

Обґрунтовуючи свою позицію Конотопська МДПІ, посилаючись на вимоги Порядку №251 зазначає, що позивач порушив вимоги вказаного Порядку, зберігав у період з 23.10.2009р. по 29.12.2009р. алкогольні напої та тютюнові виробі в магазинах місцях, не внесених до Єдиного державного реєстру, а тому стверджує, що відповідачем правомірно було винесено рішення в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходився в такому місці зберігання.

При цьому розмір таких фінансових санкцій був розрахований відповідачем на підставі отриманих накладних на алкогольні вироби та тютюнові вироби та контрольних стрічок, які були роздруковані на реєстраторі розрахункових операцій починаючи з 23.10.2009р. по 29.12.2009р. (а.с.27-29).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру передбачена ч. 2 ст.17 Закону №481/95-ВР у вигляді застосування до суб'єктів господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 грн.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення відповідач посилається на Порядок N 251, у звязку із внесенням змін до якого, стверджує, що позивач повинен був у будь-якому випадку звернутись з заявами про внесення місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного державного реєстру, незалежно від того чи відокремлене це місце від місця роздрібної торгівлі чи ні.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи (а.с.77,78), довідки про внесення місць зберігання до Єдиного державного реєстру, якими місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розміщені за адресою м. Буринь, вул. Лермонтова, 5 та м. Буринь вул. Піонерська, 13 були внесені до Єдиного державного реєстру, були отримані позивачем 09.02.2010р., тобто до початку перевірки.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Будь-яких доказів зберігання позивачем алкогольних напоїв за іншим місцем, ніж м. Буринь, вул. Лермонтова, 5 та м. Буринь вул. Піонерська, 13, на які у позивача малися довідки, відповідачем надано не було, досліджені матеріали справи, не містять доказів, які б спростовували дану обставину.

Варто зазначити, що згідно ст. 17 Закону №481/95-ВР посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством саме за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.

При цьому суд наголошує, що на момент проведення перевірки у ФОП ОСОБА_1 були в наявності довідки про внесення до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів за місцем торгівлі м. Буринь, вул. Лермонтова, 5 та м. Буринь вул. Піонерська, 13 (а.с.77,78), в той час, як ст.17 Закону №481/95-ВР передбачає застосування фінансових санкцій в розмірі 100 відсотків вартості товару, який саме знаходиться (а не знаходився) в такому місці зберігання на момент перевірки.

Згідно п. 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003, № 790, фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом №481/95-ВР, застосовуються до тих суб'єктів підприємницької діяльності, які винні у вчиненні порушень. Проте, в судовому засіданні, на переконання суду, не знайшов свого підтвердження факт вчинення відповідачем порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, а тому і наявності підстав для застосування до нього фінансових санкцій, передбачених цією нормою Закону.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позивач, при винесенні рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій, передбачених ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, в розмірі 162235грн. 03коп. дійшов необґрунтованого висновку, без зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, санкції в розмірі 162235грн. 03коп. застосовані всупереч вимог Закону №481/95-ВР та п. 3 Порядку №790, у звязку з чим таке рішення не може бути таким, що відповідає вимогам ч.3 ст. 2 КАС України, та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1грн.70коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування рішень задовольнити частково.

Скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 17.03.2010р. за №.

В задоволенні вимог про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 17.03.2010р. за № відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1грн. 70коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

< Список > < Дата >

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 25.10.2010р.