Справа № 14601/10
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2010 р.справа № 2а-44/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Сафронової С.В. Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області

на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.01.2010 року у справі №2а-44/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області

про зобовязання здійснити виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.01.2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Марганці Дніпропетровської області (далі Управління) задоволено частково, визнано відмову Управління щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії за період з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірною, зобовязано Управління провести за період з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року перерахунок і провести відповідні виплати пенсії ОСОБА_1, з урахуванням підвищення її на 30% мінімальної пенсії за віком, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився і подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначивши, що в Законі України «Про соціальний захист дітей війни»не визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «діти війни», а тому для нарахування та виплати підвищення пенсії відповідно до цього Закону позивачці немає законних підстав.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 18.11.2004 року №2195-ІV «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закон №2195-ІV) має статус «дитини війни», а тому згідно зі ст.6 цього Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (а.с. 7).

Згідно ст. 6 Закону №2195-ІV (чинна з 01.01.2006 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» (із змінами, внесеними 19.12.2006 року) зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватися поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивачки, які стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була призупинена п. 12 статті 71 і ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 9 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо призупинення дії положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнані неконституційними.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп було визнано неконституційним положення п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»є підзаконним нормативним актом, який не може вносити зміни до Закону, тому відповідач неправомірно керувався цією постановою при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачці у 2008 році.

Судом не можуть бути враховані доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни»відповідно до ст.6 Закону. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет на 2007 рік»та "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність був встановлений відповідно: з 01.01.2007 рік 380 грн., з 01.04.2007 року 406 грн., з 01.10.2007 року 411 грн., з 01.01.2008 року - 470 грн., з 01.04.2008 року - 481 грн., з 01.07.2008 року - 482 грн., з 01.10.2008 року - 498 грн.

Таким чином, після прийняття зазначених рішень Конституційним Судом України відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивачці та виплати у розмірах, передбачених Законом.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративний позов, в якому, в тому числі, заявлені вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2007 рік, подано до суду 07.12.2009 року, тобто з пропуском встановлено строку звернення до суду.

У відповідності до ст. 100 КАС України пропущення річного строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач в запереченні на позовну заяву, наполягав на відмові у задоволенні позову, в тому числі, і з підстав пропуску позивачкою річного строку звернення до суду (а.с. 20).

За таких обставин, суд першої інстанції вірно зазначив, що позовні вимоги за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 01 січня 2008 року по 01 грудня 2008 року задоволенню не підлягають.

Встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідне підвищення пенсії позивачці як «дитині війни»не здійснило.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону №2195-ІV.

Доводи відповідача про відсутність порядку перерахунку зазначеного підвищення пенсії та відповідного фінансування не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки на органи Пенсійного фонду України покладено обовязок по нарахуванню та виплати пенсії згідно з законом, в тому числі з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Разом з запереченнями на позовну заяву відповідач не надав копії розпоряджень про перерахунок пенсії позивачці за 2008 рік та не оспорював виплачені ним позивачці за цей період суми, а тому розрахунок недоплати повинен зробити сам відповідач згідно з його компетенцією.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову суду без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.01.2010 року у справі №2а-44/10 залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: М.В. Мірошниченко