Справа № 2а-1870/2690/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2011 р. Справа № 2a-1870/2690/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дубовязівський елеватор" до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування в частині податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубовязівський елеватор» (далі - позивач, ТОВ «Дубовязівський елеватор») звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції (далі відповідач, Конотопська МДПІ), в якій з урахуванням уточнень та заяви про зменшення та уточнення позовних вимог просило:

1.скасувати податкове повідомлення рішення форми «П» від 06 травня 2011 року №: в частині завищення амортизаційних витрат на загальну суму 295 111,00 грн. (двісті дев'яносто п'ять тисяч сто одинадцять гривень 00 копійок), в тому числі по взаємовідносинам з ПП «ВВ Траст-07» в сумі - 268 415 грн., по договору №19.10/09 від 19.10.2009 р. з TOB «Інкомбуд Плюс» в сумі - 26 696,00 грн.;

- в частині завищення валових витрат на загальну суму 1 844 323,00 грн. (один мільйон вісімсот сорок чотири тисячі триста двадцять три гривні 00 копійок), в тому числі по договору №380138/С01 від 17.09.2009р. з TOB «ТК Смарагд» в сумі - 9 000,00 грн., по кредитному договору №ВА-10/07 від 12.07.2007 р. з Компанією «TRITTICO HOLDINGS LIMITED» в сумі 1 680 489,00 грн. (відсотки) і 154 834,00грн. (курсова різниця).

2.скасувати податкове повідомлення рішення форми «В4» від 06 травня 2011 року № в частині завищення податкового кредиту на загальну суму 938 462,00 грн. (дев'ятсот тридцять вісім тисяч чотириста шістдесят дві гривні 00 копійок), в тому числі по взаємовідносинам з ПП «ВВ Траст-07» і операціям з придбання та ремонту залізничної колії, тепловозів та дрезини в сумі - 860 690,00 грн. (в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Зодчий» в сумі 4666грн.67коп. та з приватним підприємцем ОСОБА_4 на суму 4332,00грн.), по договору № 19.10/09 від 19.10.2009 р. з TOB «Інкомбуд Плюс» в сумі - 68772,00 грн., по договору №380138/С01 від 17.09.2009р з TOB «ТК Смарагд» в сумі - 9000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки працівників Конотопської МДПІ, зокрема про нікчемність наданих для перевірки договорів, укладених з ПП «ВВ Траст-07» свідчать про суб'єктивне ставлення до ТОВ «Дубовязівський елеватор» і невірне трактування ними норм чинного законодавства. В підтвердження своїх доводів того, що вказані договори мали на меті створення певних юридичних наслідків вказав на отримання ТОВ «Дубовязівський елеватор» ліцензії Міністерства транспорту та зв'язку України серія AB№416510 на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом, яка видана на підставі договорів купівлі - продаж рухомого майна залізничної колії. Також, ТОВ «Дубовязівський елеватор» отримало атестат та сертифікат відповідності на надання послуг з перевезенням вантажів залізничним транспортом, послуги з подачі та збирання вагонів і послуги маневрові, які видані Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики. Вказані дії, на думку позивача підтверджують, що ним були придбані зазначені залізничні колії та тепловози виключно для ведення своєї господарської діяльності.

Що стосується взаємовідносин з TOB «Інкомбуд Плюс» позивач зазначив, що Конотопська МДПІ не виконавши свої функціональні обов'язки щодо контролю і сплати TOB «Інкомбуд Плюс» податків, перекладає даний обов'язок на позивача. Вважає, що неможливість здійснити перевірку контрагента, і підтвердити чи спростувати сплату податків через не знаходження його за місцем реєстрації є формальним підходом та порушує законні права і інтереси ТОВ «Дубовязівський елеватор». Позивач відмічає, що ним для перевірки були надані всі первинні документи, які необхідні для податкового обліку на підтвердження понесених витрат, але відповідач безпідставно ні договір підряду, ні акти приймання - передачі виконаних робіт, ні податкові накладні, ні виписки з банку про перерахунок грошових коштів не приймає за докази і як первинні документи для підтвердження витрат.

Що стосується договору щодо надання маркетингових послуг, укладеного з TOB «ТК Смарагд», позивач відмічає, що для включення витрат на маркетинг до складу валових витрат необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, установлених статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які, зокрема, підтверджують факт отримання маркетингових послуг від іншої, а також підтвердження зв'язку понесених витрат із господарською діяльністю платника податку. За наведених обставин витрати на оплату маркетингових, зазначає позивач, правомірно ним включені до складу валових витрат, оскільки пов'язані з його господарською діяльністю, а факт їх придбання підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Що стосується взаємовідносин ТОВ «Дубовязівський елеватор» з Компанією «TRITTICO HOLDINGS LIMITED», з якою було укладено кредитний договір, позивач зазначив, що висновок відповідача про простроченість договору, а тому і безпідставне віднесення до складу валових витрат суми процентів та курсової різниці є протиправним, оскільки ТОВ «Дубовязівський елеватор» зобов'язаний був виконати умови кредитного договору повністю, незалежно від того чи закінчився термін дії кредитного договору. Всі витрати по сплаті відсотків податкове законодавство дозволяє включати до валових витрат.

А тому вважає, що ним правомірно відображено в податковому обліку за 4 квартал 2010р. нараховані відсотки та курсову різницю по кредитному договору у відповідності до діючого (станом на 4 квартал 2010р.) законодавства України та умов кредитного договору.

У звязку з цим просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач - Конотопська МДПІ, проти позивних вимог заперечував у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що працівниками Конотопської МДПІ було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного та іншого законодавства, за результатами якої було складено акт перевірки №157/23-3/34072570, в якому зафіксовані ряд порушення.

Так, стосовно господарських операцій позивача з ПП «ВВ Транс-07» відповідач зазначив, що податкові накладні видані субєктом господарювання ПП «ВВ Транс-07» не надавали права позивачу відносити суму податку на додану вартість в розмірі 833 358,33грн. до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за серпень 2008 р., та до складу основних засобів вартість залізничної колії, тепловозів, вагону та дрезин в сумі 4166791,67грн. та нараховувати амортизацію за період 4 кварталу 2008 року-9 місяців 2009 року, оскільки вказані накладні та податкові накладні були складені на виконання угоди, яка є нікчемною, що в свою чергу призвело до завищення амортизаційних відрахувань та завищення залишку відємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту в сумі 860690грн.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Інкомбуд плюс» зазначив, що операції з даним контрагентом фактично не відбувались, а отже не створюють юридичних наслідків, а тому на суму улаштування асфальтного покриття на території ТОВ «Дубовязівський елеватор» не повинні нараховуватись амортизаційні відрахування, а суми податку на додану вартість не повинні включатись до складу податкового кредиту.

Що стосується договору укладеного TOB «ТК Смарагд» про надання консультаційних та маркетингових послуг, відповідач відмітив, що господарська операція по придбанню консультаційних послуг від TOB «ТК Смарагд» не пов'язана з господарською діяльністю, оскільки позивачем не надано обґрунтованих доказів зв'язку даної операції з господарською діяльністю, а тому, на думку податкового органу позивач безпідставно відніс до складу валових витрат вартість придбаних маркетингових послуг в 4 кварталі 2009року в сумі 45000грн., a до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 9000грн.

Що стосується взаємовідносин з Компанією «TRITTICO HOLDINGS LIMITED», Конотопська МДПІ зазначає, що ТОВ «Дубовязівський елеватор» було порушено пп.5.5 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», так як нарахування відсотків (процентів), курсової різниці на суму кредиту та суму відсотків по кредиту, по якому минув термін погашення не повязано з господарською діяльністю платника.

Виходячи з викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному (т.1, а.с.157-164).

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги, з підстав, викладених у позові, підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Доповнили, що ними помилково під час звернення з позовом до суду в оскаржену суму податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 06.05.2011р. № по операції з ПП «ВВ «Траст-07» було включено суму 1833,33грн. по взаємовідносинам з ПП «Фірма Грат». Враховуючи, що загальна сума оскарження не була змінена, представниками позивача було уточнено позовні вимоги, та просили скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 06.05.2011р. №, яким зменшено відємне значення суми податку на додану вартість також і в частині взаємовідносин з ПП «Фірма Грат». Зазначили, що ухвала Харківського апеляційного адміністративного, якою встановлено нікчемність договору оренди цілісного майнового комплексу з ТОВ «Біо Лат» та на ремонт якого було укладеного договір з ПП «Фірма Грат» оскаржується ними в касаційній інстанції, а тому вважають що заниження податковим органом суми податкового кредиту за вказаним договором є безпідставним.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у письмових запереченнях (т.1, а.с.157-164), просив у задоволенні позову відмовити. Щодо договору укладеного з ПП «Фірма Грат» зазначив, що судовим рішенням господарського суду Сумської області та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного, було встановлено нікчемність договору оренди цілісного майнового комплексу з ТОВ «Біо Лат» та на ремонт якого було укладеного договір з ПП «Фірма Грат», а тому на думку податкового органу позивач безпідставно відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по операції, що не повязана з господарською діяльністю позивача.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Дубовязівський елеватор» зареєстроване юридичною особою та включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (т.1, а.с.13), копією довідки з ЄДРПОУ (т.1, а.с.14). Позивач взятий на податковий облік 30.03.2007р., зареєстрований платником податку на додану вартість згідно свідоцтва від 10.04.2007. за №100033853, про що зазначено в акті про результати планової виїзної документальної перевірки від 22.04.2011р. №157/23-3/34072570 (т.1, а.с.34-35).

У період з 28.03.2011р. по 15.04.2011р. Конотопською МДПІ було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Дубовязівський елеватор» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 31.12.2010 року.

В ході перевірки серед іншого було встановлено порушення позивачем вимог:

- п.1.11.1 п.1.11 ст.1, п.1.32 ст.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.5.1 ст.5, пп.7.3.3 п.7.3 ст7, пп. 8.3.2 п.8.3 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), наказу ДПА від 12.10.2005р. №448 «Про затвердження змін до форми декларації з податку на прибуток підприємств та Порядку складання декларацій з податку на прибуток підприємства, затверджених наказом ДПА України від 29.03.2003 року № 143, в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3673634,00грн., у тому числі: в 2010 році в сумі - 3673634,00грн, в т. ч. 1 квартал 2010 року -100415,00грн., в 2 кварталі 2010р.-76663,00грн., в 3 кварталі 2010 р.-118792,00грн., в 4 кварталі 2010р.-3377764,00грн.;

- пп. 7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), п.5.12.5 наказу ДПА України №166 від 30.05.1997 р. «Про затвердження форми податкової декларації та порядку її заповнення і подання» в частині не відображення в ряд. 23.4 Декларації з податку на додану вартість результатів акта планової документальної перевірки від 16.12.2009р. №377/23-3/34072570, в результаті чого платником завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного періоду ( ряд. 26 Декларації з податку на додану вартість ) станом на 31.12.2010р. в сумі 968432,00грн;

За результатами перевірки, висновки якої зафіксовані в акті перевірки від 22.04.2011р. №157/23-3/34072570 (а.с.34-95), були винесені податкові повідомлення-рішення:

- форми «П» від 06 травня 2011року №, яким Конотопською МДПІ зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 3673634,00грн. (т.1, а.с.96);

- форми «В4» від 06 травня 2011 року №, яким Конотопською МДПІ зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 968432,00грн. (т.1, а.с.97).

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 06.05.201р. форми «п» за № в частині зменшення відповідачем відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1835323,00грн. суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для заниження відповідачем даної суми відємного значення обєкта оподаткування стало включення позивачем до складу валових витрат сум курсової різниці та відсотків по кредитному договору з Компанією «TRITTICO HOLDINGS LIMITED».

Так, в судовому засіданні встановлено, що TOB «Дубов'язівський елеватор» був укладений кредитний договір з компанією «ТRITICO HOLDING LIMITED», Кіпр (JP Morgan Chase Bank, New York acc:739327631) від 12.06.2007p. №BA-10/07 (т.1, а.с.123-135). На виконання умов вказаного кредитного договору позивачем від нерезидента було отримано 5000000 дол. США. Відповідно до п.5.1 кредитного договору термін погашення загальної суми кредиту закінчився 30.09.2010р., згідно реєстраційного свідоцтва №7207 від 06.2007р. №10-201/16230 визначено строк погашення 30 вересня 2010 року (т.1, а.с.133-134).

Разом з тим, суд відмічає, що згідно п. 6.5 Кредитного договору №ВА-10/07 від 12.07.2007р.: «В случае какой-либо просрочки в возвращении Заемщиком Общей Суммы Кредита или какой-либо ее части Кредитору, заемщик обязан в течение всего времени существования такой просрочки до даты ее полного погашения уплачивать Кредитору ОСОБА_5 на просроченную Общую Сумму Кредита или какую-либо ее часть на условиях, установленных в настоящем Договоре». Відповідно до п. 20.1 Кредитного договору №ВА-10/07 від 12.07.2007р.: «Этот договор вступает в силу с момента его регистрации в Национальном Банке Украины и действует до полного выполнения Сторонами своих обязанностей, установленных для них Договором».

З матеріалів справи вбачається (т.2, а.с.45-46), що позивачем станом на момент закінчення строку дії кредитного договору та з жовтня по грудень 2010р. було нараховано але не сплачено за кредитним договором проценти у розмірі 1680488,68 грн. (211726,04 дол. США). Нараховані проценти по кредитному договору від 12.06.2007p. №ВА-10/07 в сумі 1680488,68 грн. (211726,04 дол. США) та курсову різницю по валютному кредиту в сумі 154834грн., підприємство в 4 кварталі 2010р віднесло до складу валових витрат (т.1, а.с.50-53).

На думку відповідача, позивачем неправомірно було віднесено до складу валових витрат вказані суми курсової різниці та проценти, так як 30.09.2010р. настав термін погашення кредиту визначений в кредитному договорі та в реєстраційному свідоцтві виданому НБУ, і з 01.10.2010р. вищевказаний кредитний договір набував статусу «простроченого».

Роблячи висновок про те, що нарахування процентів, курсової різниці на суму кредиту та суму процентів по кредиту, по якому минув термін погашення, не підпадає під визначення термінів «кредит», «проценти», «фінансовий кредит» в розумінні Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідач стверджує, що підприємством - TOB «Дубовязівський елеватор» порушено пп.5.5.1 п.5 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» так як нарахування відсотків (процентів), курсової різниці на суму кредиту та суму відсотків по кредиту, по якому минув термін погашення не пов'язано з господарською діяльністю платника (т.1, а.с.164).

При цьому варто зазначити, що згідно:

п.1.11. ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)кредит - кошти та матеріальні цінності, які надаються резидентами або нерезидентами у користування юридичним або фізичним особам на визначений строк та під процент. Кредит розподіляється на фінансовий кредит, товарний кредит, інвестиційний податковий кредит та кредит під цінні папери, що засвідчують відносини позики:

1.11.1. Фінансовий кредит - кошти, які надаються банком - резидентом або нерезидентом, кваліфікованим як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають статус небанківських фінансових установ, згідно з відповідним законодавством, а також іноземними урядами або його офіційними агентствами чи міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами-нерезидентами у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк, для цільового використання та під процент. Правила надання фінансових кредитів встановлюються Національним банком України (стосовно банківських кредитів), а також Кабінетом Міністрів України (стосовно небанківських фінансових організацій) відповідно до законодавства.

- п. 1.10. ст.1 вказаного закону проценти - доход, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора у вигляді плати за використання залучених на визначений строк коштів або майна. До процентів включаються: зокрема, платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.

Відповідно до пп.7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) балансова вартість заборгованості, основна сума якої (без процентів, комісій та винагород) виражена в іноземній валюті, відображається у податковому обліку платника податку шляхом перерахунку її суми в гривні за офіційним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на дату її оприбуткування (виникнення).

У разі продажу (погашення) заборгованості (її частини), вираженої в іноземній валюті, протягом звітного періоду її балансова вартість визначається шляхом перерахунку суми такої заборгованості (її частини) в гривні за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на дату такого продажу (погашення).

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 вказаного закону до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

За змістом пп.5.5.1 п. 5.5 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що обовязковою умовою віднесення витрат підприємства на сплату відсотків за користування кредитом та суми курсової різниці до складу валових витрат є звязок цих витрат з господарською діяльністю платника.

З матеріалів справи вбачається (т.2, а.с.44), та визнається відповідачем (т.1, а.с.50-52), що проценти, в тому числі включені до складу валових витрат в загальній сумі 1680488,68 грн. були нараховані позивачем у період фактичного користування кредитними коштами, а саме періоду 2007-2010р. Крім того, отримані позивачем на підставі кредитного договору кошти були використані ним на придбання цілісного майнового комплексу, реконструкцію та розширення елеватора, будівництво нових обєктів, закупівлю матеріалів та обладнання, а також для придбання і ремонту залізничної колії та рухомого складу (т.1, а.с.44), що визнається відповідачем (т.1, а.с.50-52), а тому дана обставина в силу ст. 72 КАС України не підлягає доказуванню.

Таким чином, враховуючи наявність звязку витрат, задекларованих позивачем в 4 кварталі 2010р. з господарською діяльністю, дані витрати, на переконання суду, входять до складу валових витрат, визначених підпунктом 5.5.1 п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд не вбачає порушення в діях позивача вимог ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а тому висновок податкового органу в частині заниження TOB «Дубов'язівський елеватор» суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток в загальній сумі 1835323,00грн. є безпідставним, а податкове повідомлення-рішення в цій частині не відповідає приписам ч.3 ст.2 КАС України а тому підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні в іншій частині позовних вимог суд виходить з наступного.

Як вбачається з акта перевірки (т.1, а.с.34-95) підставою для зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 304111,00грн. податковим повідомленням-рішенням форми «П» від 06 травня 2011року №, а також заниження суми відємного значення суми податку на додану вартість податковими повідомленнями-рішеннями форми «В4» від 06 травня 2011 року №, стало включення позивачем до складу витрат та податкового кредиту суми витрат та суми податку на додану вартість по операціям:

- з придбання залізничної колії, тепловозів, вагону та дрезин по договорам з ПП «ВВ Траст-07» , у звязку з чим позивачу по вказаній операції податковим повідомленням-рішенням форми «П» від 06 травня 2011року № було зменшено амортизаційних витрат на загальну суму 268415,00грн., а також зменшено відємне значення суми податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням форми «В4» від 06 травня 2011 року № в розмірі 842357грн., в тому числі по операціям з обстеження та ремонту придбаної у ПП «ВВ Траст-07» колії та тепловозів по договору - з ТОВ «Зодчий» (сума ПДВ 4666,67грн.) та ПП ОСОБА_4 (сума ПДВ 4332,2грн.);

- з придбання послуг по виконанню асфальтного покриття по угоді з ТОВ «Інкомбуд плюс», у звязку з чим позивачу податковим повідомленням-рішенням форми «П» від 06 травня 2011року № було зменшено суму амортизаційних витрат в загальному розмірі 26696,00грн., та зменшено відємне значення суми податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням форми «В4» від 06 травня 2011 року № в розмірі 68771,00грн

- з придбання маркетингових послуг у ТОВ «ТК «Смарагд», у звязку з чим податковим органом було зменшено суму валових витрат в розмірі 9 000,00грн. податковим повідомленням-рішенням форми «П» від 06 травня 2011року № та зменшено відємне значення суми податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням форми «В4» від 06 травня 2011 року № в сумі 9000,00грн.,

- з придбання матеріалів та робіт по ремонту крівлі з ПП Фірма «Грат», у звязку з чим податковим органом зменшено відємне значення суми податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням форми «В4» від 06 травня 2011 року № в сумі 18333,33грн.(т.2, а.с.41, 78).

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачем 16.07.2008 року було укладено 3 договори купівлі-продажу рухомого майна з ПП «ВВ Траст-07» в особі директора ОСОБА_6 (продавець), згідно яких TOB «Дубов'язівський елеватор» було придбано рухоме майна: залізничну колію за територією заводу, довжиною 7,59 км., тепловози, вагон критий вантажний та дрезину (т.1, а.с.136-139,143-146,149-151).

ПП «ВВ Траст-07»» на виконання вищевказаних угод були виписані ТОВ «Дубовязівський елеватор» податкові накладні від 16.07.2008р. за №16077, №16078, №16079 (т.1, а.с.142,148,154) на загальну суму 5 000 150,00грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 833358грн.33коп.

Вартість отриманих від ПП «ВВ Траст-07» згідно виписаних податкових, видаткових накладних та актів приймання-передачі рухомого майна (т.1, а.с.140-141,147,152,153), залізничної колії, тепловозів, вагону, дрезин, ТОВ «Дубовязівський елеватор» в податковому обліку включило до складу основних засобів, на балансову вартість яких нараховувалась амортизація, що відповідає даним декларації з податку на прибуток за 2008 рік, 9 місяців 2009 року. Суми податку на додану вартість в розмірі 833358грн.33коп. за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту в серпні 2008 року, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним декларації з податку на додану вартість за серпень 2008 року (т.1, а.с.181).

В ході проведених Конотопською МДПІ оперативно-розшукових заходів було встановлено, що ПП «ВВ Траст 07» зареєстровано в Ленінській МДПІ у м. Луганську 17.12.2007 року. Основний вид діяльності - оптова торгівля будівельними матеріалами. Юридична та фактична адреси: м. Луганськ, вул. Орджонікідзе, 45. Засновником, директором та головним бухгалтером ПП «ВВ Траст 07» являється громадянин ОСОБА_6. Також встановлено, що ПП «ВВ Траст 07» має стан 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням), тобто має ознаки фіктивності, що підтверджується копією службової записки від 29.10.2009р. (т.2, а.с.12), службовою запискою від 04.08.2011р. (т.2, а.с.79), копією акта попередньої перевірки (т.1, а.с.181).

На накладних, податкових накладних, актах приймання-передачі рухомого майна та в договорах, виписаних та складених ПП «ВВ Траст-07» для ТОВ «Дубовязівський елеватор», значиться підпис ОСОБА_6 (т.1, а.с.136-154).

Разом з тим, суд відмічає, що в своєму поясненні, наданих в ході допиту в якості свідка 24.06.2009р. ОСОБА_6 пояснив, що договорів з TOB «Дубов'язівський елеватор» він не укладав, накладних, податкових накладних в адресу останнього не виписував, зі службовими особами підприємства не знайомий. Залізничну колію та рухомий склад (вагони, тепловози, дрезини) підприємству ТОВ «Дубов'язівський елеватор» не продавав. Також повідомив, що фінансово-господарську діяльність з квітня-травня 2008 року він не здійснював, податкові декларації з того часу не підписував та до податкових органів не подавав, що вбачається з копії протоколу допиту свідка (т.2, а.с.13-15).

В ході проведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Дубов'язівський елеватор» Конотопською МДПІ був направлений запит на проведення експертизи підписів на первинних документах від ПП «ВВ Траст-07». 27.11.2009р. на підставі відношення №10960/9/26-50 від 25.11.2009р. було проведено почеркознавче дослідження, про що складений висновок спеціаліста №36 від 27.11.2009р. (т.2, а.с.17-24), яким встановлено, що всі підписи на первинних документах (нотаріально засвідчених договорах, видаткових накладних, податкових накладних, актах приймання-передачі рухомого майна), а також на податкових деклараціях підприємства ПП «ВВ Траст-07» з податку на додану вартість та податку на прибуток за 9 місяців 2008 року, 2008 рік були виконані не ОСОБА_6, а іншою особою, (особами).

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 не підписував вказані договори, видаткові та податкові накладну, та акти приймання-передачі рухомого майна (т.1, а.с.136-154), суд приходить до висновку, що він не міг і від імені ПП «ВВ Траст-07» фактично приймати участь у передачі залізничної колії та рухомого складу (вагони, тепловози, дрезини) на адресу ТОВ «Дубов'язівський елеватор».

При цьому суд відмічає, що пунктом 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що одним з обов'язкових реквізитів первинного документу є особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи, що ОСОБА_6 від імені ПП «ВВ Траст-07» не підписував документи щодо реалізації рухомого майна, зокрема, договори, податкові, видаткові накладні, від імені ПП «ВВ Траст-07» у фінансово-господарських відносинах з ТОВ «Дубов'язівський елеватор», не маючи відповідних повноважень та законних підстав, діяла невстановлена особа (особи), що підписувала договори, виписувала накладні, податкові накладні. Таким чином, податкові накладні від 16.07.2008р. за №16077, №16078, №16079 (т.1, а.с.142,148,154), виписані ПП «ВВ Траст-07», не містять обовязкового реквізиту особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарських операцій та не можуть бути належно оформленими.

Відповідно до пп.8.3.1, 8.3.2 п.8.3 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума амортизаційних відрахувань звітного періоду визначається як сума амортизаційних відрахувань, нарахованих для кожного із календарних кварталів, що входять до такого звітного періоду.

Балансова вартість групи основних фондів (окремого об'єкта основних фондів групи 1) на початок розрахункового кварталу визначається за формулою:

Б(а) = Б(а-1) + П(а-1) - В(а-1) - А(а-1), де:

Б(а) - балансова вартість групи (окремого об'єкта основних фондів групи 1) на початок розрахункового кварталу;

Б(а-1) - балансова вартість групи (окремого об'єкта основних фондів групи 1) на початок кварталу, що передував розрахунковому;

П(а-1) - сума витрат, понесених на придбання основних фондів, здійснення капітального ремонту, реконструкцій, модернізацій та інших поліпшень основних фондів, що підлягають амортизації, протягом кварталу, що передував розрахунковому;

В(а-1) - сума виведених з експлуатації основних фондів (окремого об'єкта основних фондів групи 1) протягом кварталу, що передував розрахунковому;

А(а-1) - сума амортизаційних відрахувань, нарахованих у кварталі, що передував розрахунковому.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_6, не підписував договори, податкові, видаткові накладні, від імені ПП «ВВ Траст-07», договори, податкові, видаткові накладні та акти приймання-передачі рухомого майна підписані невідомою особою, вони не можуть підтверджувати здійснення господарських операцій та факт придбання від ПП «ВВ Траст-07» залізничної колії та рухомого складу, а суми податкового кредиту не можуть бути підтверджені такими накладними, у звязку з чим, позивачем на порушення п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за серпень 2008рік на суму 833358,33грн. та на порушення вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», чинного на час виникнення спірних правовідносин, невірно визначено балансову вартість груп основних фондів на початок перевіряємого періоду та завищено амортизаційні відрахування в сумі 253519грн., в тому числі за 4 квартал 2009р.в сумі 51382,00грн. та за 2010р. 202137,00грн.

Крім того, аналогічне порушення було встановлено відповідачем під час проведення попередньої перевірки, результати якої ним не було враховано у податковому обліку у наступних періодах, що підтверджується копією акта перевірки від 16.12.2009р. №377/23-3/34072570 (т.1, а.с.175-256) та копією акта перевірки від 22.04.2011р. №157/23-3/34072570 (т.1, а.с.34-95), внаслідок чого позивачем завищено валові витрати в сумі 280007грн. (т.2, а.с.41,78).

При цьому доводи позивача про отриману ліцензію на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом, а також атестат та сертифікат відповідності на надання послуг з перевезенням вантажів залізничним транспортом, послуги з подачі та збирання вагонів і послуги маневрові, а також посилання на нотаріально завірені договори, не можуть, на переконання суду, спростувати вказані вище висновки та підтвердити, що первинні документи були підписані саме ОСОБА_6

Таким чином, суд приходить до висновку, що Конотопською МДПІ по взаємовідносинам з ПП «ВВ Траст-07» правомірно було зменшено відємне значення обєкту оподаткування з податку на прибуток в сумі 268415грн. ( з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 20.05.2010р. №2275/VІ) податковим повідомленням-рішенням форми «П» від 06 травня 2011року № та правомірно було зменшено відємне значення суми податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням форми «В4» від 6 травня 2011 року № в розмірі 833358грн. 33коп.

Також в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Дубовязівський елеватор» було укладено договір №ТП2-01-09-08 від 01.09.2008р. з ТОВ «Зодчий» (т.2, а.с.71-74) на обстеження підїзної колії, оформлення технічної документації для паспортизації підїзної колії, придбаної згідно вказаного вище договору з ПП «ВВ Траст-07», про що видано рахунок-фактуру від 17.09.2008р. (т.2, а.с.75), податкову накладну №35 від 26.09.2008р.на суму 28000,00грн. (ПДВ 4666,67грн.) та складено акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) (т.2, а.с.77).

Крім того, ТОВ «Дубовязівський елеватор» для ремонту тепловозів, придбаних за вказаними вище договорами з ПП «ВВ Траст-07» були укладені договори з приватним підприємцем ОСОБА_4 на проведення поточного ремонту тепловозів (т.2, а.с.53-54,57), про що видано податкові накладні №300 від 10.09.2008р., №351 від 02.10.2008р., №105 від 11.06.2009р. (т.2, а.с.51,55,58) на загальну суму 25 993,18грн. (ПДВ 4332,20грн.) та складено акти виконаних робіт (т.2, а.с.52,56,59).

Відповідно до пп.7.4.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» чинного на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Враховуючи, що договори з приватним підприємцем ОСОБА_4 та ТОВ «Зодчий» були укладені з метою проведення ремонту тепловозів та обстеження підїзної колії, придбаних позивачем саме у ПП «ВВ Траст-07», факт здійснення господарської операції з яким не було встановлено в судовому засіданні, суми податку на додану вартість за договорами з ПП ОСОБА_4 та ТОВ «Зодчий» з проведення поліпшення та ремонту таких основних фондів, позивачем були включені на порушення вимог пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, а тому висновки податкового органу про зменшення суми відємного значення податку на додану вартість на 4332,2грн. по договору з приватним підприємцем ОСОБА_4 та 4666,67грн. по договору з ТОВ «Зодчий» відповідають вимогам Закону України «Про податок на додану вартість», а податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 6 травня 2011 року № в цій частині прийняте з дотриманням приписів ч.3 ст.2 КАС України, а тому суд не вбачає підстав для його скасування.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що TOB «Дубов'язівський елеватор» було укладено договір з №07/06 від 07.06.2007р. з ПП «Фірма ГРАТ», предметом якого було виконання робіт по проведенню поточного ремонту крівлі виробничих будівель розташованих за адресою: Сумська область, Конотопський район, смт. Дубовязівка, вул.Праці,48 (т.2, а.с.60-62). На виконання даної угоди ПП «Фірма ГРАТ» була видана податкова накладна №219 від 13.06.2007р. на суму 110000,00грн. (ПДВ-18333,33грн.) (т.2, а.с.63) та складені довідка вартості виконаних підрядних робіт (т.2, а.с.64), акти приймання виконаних підрядних робіт (т.2, а.с.65-70).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні основні фонди, поліпшення яких здійснювалось ПП «Фірма Грат», були орендовані у ТОВ «Біо Лат». В той же час судовим рішенням в адміністративній справі №АС10-664-08 було встановлено факт нікчемності договору, укладеного TOB «Дубов'язівський елеватор» з ТОВ «Біо Лат» з оренди цілісного майнового комплексу з моменту вчинення та визнано договір таким, що не створює юридичних наслідків. Судове рішення в даній справі в силу ст. 254 КАС України набрало законної сили (т.2, а.с.80-82,84-86).

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що договір з ПП «Фірма Грат» був спрямований на поліпшення основних фондів, орендованих за угодою, яка фактично не відбулась, суми податку на додану вартість за договорами з ПП «Фірма Грат» з проведення поліпшення основних фондів, позивачем були включені на порушення вимог пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, а тому висновки податкового органу про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість на 18333,33грн. відповідають вимогам Закону України «Про податок на додану вартість», а податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 6 травня 2011 року № в цій частині прийняте з дотриманням приписів ч.3 ст.2 КАС України.

Також в судовому засіданні було встановлено, що TOB «Дубов'язівський елеватор» уклало договір підряду №19.10/09 від 19.10.2009р. з TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ на виконання наступних підрядних робіт на території позивача:

- підготовка до асфальтування території за місцезнаходженням Замовника,

- асфальтування території за місцезнаходженням Замовника (т.1. а.с.105-109).

Згідно укладеного договору (т.1,а.с.105-109) TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ власними силами за рахунок власних матеріально-технічних ресурсів виконує роботи з асфальтування території за місцезнаходженням замовника.

На виконання умов договору TOB «Дубов'язівський елеватор» та TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ склали довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3, акти приймання виконаних підрядних робіт форми кб-2в, були виписані податкові накладні від 09.11.2009 року №2.091109, від 07.12.2009 року №3.071209, на загальну суму виконаних підрядних робіт 412 632,00грн., в тому числі податок на додану вартість в розмірі 68 772грн. (т.1,а.с.110-118,120). За виконані роботи TOB «Дубов'язівський елеватор» розрахувалось з TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ в безготівковій формі (т.1, а.с.119,121,122).

На суму улаштування асфальтного покриття та території TOB «Дубов'язівський елеватор» позивачем нараховані амортизаційні відрахування за 2010р. в сумі 26696грн., в тому числі за 1 квартал 2010р. в сумі 6878 грн., за 2 квартал 2010р - 6740 грн., за 3 квартал 2010р. в сумі 6605 грн., за 4 квартал 2010р. в сумі 6473 грн. Суми податку на додану вартість в розмірі 68772,00грн. за зазначеними податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту в листопаді та грудні 2009 року. (т.1,а.с.62,162)

В судовому засіданні було встановлено, що в ході проведення планової виїзної перевірки Конотопською МДПІ був направлений запит у ДПІ у Соломянському районі м. Києва щодо підтвердження сплати податку на додану вартість контрагентом - TOB «Інкомбуд Плюс» та на підтвердження наданих послуг по асфальтуванню території. 01.04.2010р. ДПІ у Соломянському районі м. Києва надана відповідь, згідно якої провести перевірку TOB «Інкомбуд Плюс» неможливо, у зв'язку з відсутністю даного контрагента за місцезнаходження. Відповідно до даної відповіді усі документи TOB «Інком буд Плюс» вилучені УПМ ДПА у м. Києві (здійснено вилучення юридичної справи, звітних документів, та усіх інших документів, що складалися у подальшому під час діяльності підприємства у зв'язку з порушенням кримінальної справи №59-2573) (т.2,а.с.11).

Згідно інформації комп'ютерної автоматизованої інформаційної системи податкового органу (арм: Audut-''Система обробки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів") працівники у TOB «Інком буд Плюс» згідно розрахунку комунального податку відсутні. Відповідно до службової записки відділу податкової міліції Конотопської МДПІ (службова записка №5635/26-3 від 18.04.2011р.), працівниками якого здійснено виїзд у м. Київ було встановлено, що TOB «Інкомбуд плюс» за місцем реєстрації не знаходиться, основні засоби та наймані працівники за період 3-4 квартали 2009рок. (т.1, а.с.59).

В той же час, варто зазначити, що згідно умов пункту 1.2 договору підряду №19.10/09 від 19.10.2009р. підрядник (яким виступає TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ) виконує роботи, визначені в п.п.1.1. даного Договору за рахунок власних матеріально-технічних ресурсів (т.1, а.с.105), однак, як встановлено в судовому засіданні у TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ в періоді взаємовідносин з TOB «Дубов'язівський елеватор» були відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, а саме: відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, що підтверджується довідкою від 01.04.2011р., копією акта перевірки (т.1, а.с.59,т.2, а.с.11). При цьому відповідно до довідок про вартість виконаних робіт за грудень 2009р. (т.1, а.с.110-117) залучення субпідрядних робіт не було, що також не заперечувалось і представниками позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що за вказаними договором, актами та довідками виконаних підрядних робіт, роботи повинно було здійснювати саме TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ за рахунок власних матеріально-технічних ресурсів, однак, враховуючи відсутність основних фондів та трудових ресурсів у даного контрагента, такі роботи TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ не могли бути виконані.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт виконання робіт на виконання укладеного договору TOB «Дубов'язівський елеватор» саме TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ, документи, які б фіксували здійснення робіт даним контрагентом, на переконання суду, не були надані, що, заперечує факт реального виконання договору і його товарний характер. Копії ліцензії та реєстраційні документи TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ надані позивачем на обґрунтування своєї позиції (т.1, а.с.25-26,30-33), на переконання суду, не може спростувати викладене та підтвердити, що роботи були виконані саме TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ.

Враховуючи, що в судовому засіданні не було встановлено факт здійснення вказаної господарської операції, позивачем в порушення пп. 8.3.2 п.8.3 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», чинного на час виникнення спірних правовідносин, невірно була визначена балансова вартість груп основних фондів станом на 01.01.2010р. та завищено амортизаційні відрахування на суму 26696,00грн. (т.1, а.с.62) та в порушення пп.7.4.1 п.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за листопад та грудень 2009р. на загальну суму 68772грн. (т.1, а.с.72).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що Конотопською МДПІ по взаємовідносинам з TOB «Інкомбуд плюс» м. Київ правомірно було зменшено відємне значення обєкту оподаткування з податку на прибуток в сумі 26696грн. податковим повідомленням-рішенням форми «П» від 06 травня 2011року № та правомірно було зменшено відємне значення суми податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням форми «В4» від 06 травня 2011 року № в розмірі 68772,00грн., податкові повідомлення-рішення в цій частині також прийняті відповідачем обґрунтовано, вони ґрунтуються на нормам чинного законодавства, відповідач під час їх винесення діяв в межах повноважень наданих йому законами України та ст. 19 Конституції України, дані рішення в цій частині відповідають вимогам ч.3 ст.2 КАС України, а тому суд не вбачає підстав для їх скасування.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що TOB «Дубов'язівський елеватор» були придбані у TOB «ТК Смарагд» консультаційні послуги згідно договору від 17.09.2009 р. за №380138/С01. (т.1, а.с.98-100), про що виписана податкова накладна на загальну суму 304800,00грн.(ПДВ 50800,00грн) (т.1, а.с.103). Згідно акта приймання-передачі наданих послуг №380138/С01-1 (т.1, а.с.101-102) TOB «ТК Смарагд» виконано такі послуги:

- маркетингові послуги з вивчення українського ринку сої за 2007-2008р.р.

- маркетингові послуги з вивчення українського ринку кукурудзи за 2007-2008рр.

- маркетингові послуги з вивчення українського ринку жита за 2007-2008р.р.

- маркетингові послуги з вивчення світового ринку сої за 2007-2008р.р

- маркетингові послуги з вивчення світового ринку кукурудзи за 2007-2008р.р.

- маркетингові послуги з вивчення світового ринку жита за 2007-2008р.р.

- юридичні послуги щодо правочинності договору оренди майнового комплексного TOB «Дубов'язівський елеватор»;

- юридичні послуги щодо виконання контракту №1 від 02.04.2007 р. укладеного між TOB «Біо Лат» та TOB «Дубов'язівський елеватор»;

- консультації щодо ведення бухгалтерського обліку за 1 півріччя. 2007р.,

- консультації щодо ведення бухгалтерського обліку за 2 півріччя 2007р.,

- консультації щодо ведення бухгалтерського обліку за 1 півріччя 2008р.,

- консультації щодо ведення бухгалтерського обліку за 2 півріччя 2008р.,

- юридичні послуги щодо судової справи № АС 10/664-08/5021 (т.2, а.с.7-9),

- юридичні консультації щодо податкового повідомлення-рішення від 18.112008р. №/0;

- юридичні консультації щодо податкового повідомлення-рішення від 18.11.2008р. №/0;

- юридичні консультації щодо рішення третейського суду при Сумській торгово-промисловій палаті по справі №02/25-08 від 10.11.2008 року (т.1, а.с.101-102, т.2, а.с.1-2).

З них маркетингові послуги були виконані на 45000грн. без ПДВ (сума ПДВ 9000грн.) Оплата за вказані послуги проводилась через розрахунковий рахунок згідно платіжного доручення від 19.11.2009 на суму 304801,00 грн. (т.1, а.с.104).

Відповідно до п.2.1 договору виконавець зобов'язаний скласти і надати замовнику в письмовій або в електронній формі звіт про результати наданих послуг (т.1, а.с.98).

Разом з тим, суд відмічає, що ні в ході перевірки ні під час судового розгляду позивачем не було надано, крім договору, податкової накладної, акта виконаних робіт іншого документального підтвердження проведення маркетингових досліджень.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Однак, суд відмічає, що складений акт приймання-передачі наданих послуг (т.1, а.с.101-102) не містить інформації стосовного того, які саме були надані послуги, що вони включали і за що фактично підприємство перераховані кошти. Звітів з обґрунтуванням змісту наданих послуг, складання якого передбачено умовами договору (т.1, а.с.98), ні під час перевірки (т.1, а.с.47), ні в ході судового розгляду позивачем не надано. Представники позивача в судовому засіданні пояснювали, що TOB «ТК Смарагд» в ході проведених маркетингових досліджень, в усному порядку повідомляло з якими підприємствами рекомендовано укласти відповідні договори. За вказаними рекомендаціями позивачем було укладено ряд договорів, зокрема з TOB «Білопілля-Агро» та TOB «ОСОБА_7 Л», ТОВ «Біо Лат» (т.1, а.с.3,4,10,28). Однак, суд не може прийняти вказані доводи та докази до уваги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи (т.1, а.с.14-33) TOB «Дубов'язівський елеватор» створене в березні 2007 року, основним видом діяльності та фактичним видом діяльності є складське господарство. В ході проведення перевірки та в судовому засіданні встановлено (т.1, а.с.46-47), що підприємство не проводило реалізацію або придбання жита, кукурудзи, на світовому ринку, доказів (договори з такими контрагентами) на спростування вказаного позивачем не надано. Також TOB «Дубов'язівський елеватор» не проводило реалізацію придбання жита, кукурудзи на українському ринку, а придбання сої в 2010році проводилось у підприємств TOB «Білопілля-Агро» та TOB «ОСОБА_7 Л», договори з якими надано позивачем (т.2, а.с.4,10,28). Разом з тим, дані підприємства, як встановлено перевіркою (т.1, а.с.46) є пов'язаними особами з TOB «Дубов'язівський елеватор», так як перебувають під спільним контролем, а саме засновником вказаних підприємств, є також ТОВ «Біо Агро».

Таким чином, враховуючи, що вказані підприємства і до цього часу перебували в господарських відносинах, на переконання суду, придбання маркетингових послуг не могло призвести до економічної вигоди, отже отримання вказаних послуг не пов'язане з господарською діяльністю.

Згідно п.1.32 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», чинного на час виникнення спірних правовідносин, господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до 5.1, 5.2.1 , 5.3.9ст. 5 вказаного закону валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Аналіз вказаних норм свідчить, що правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг. За відсутності ж останнього відсутні підстави для зменшення бази оподаткування податком на прибуток та віднесення до складу валових витрат маркетингових послуг та до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість.

Враховуючи, що в судовому засіданні не було встановлено факт надання маркетингових послуг TOB «ТК Смарагд» позивачу, ним в порушення ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», чинного на час виникнення спірних правовідносин, безпідставно включено до складу валових витрат суми витрат за вказаною операцією в розмірі 45000грн. та на порушення пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість за листопад 2009р. в розмірі 9000грн. (т.1, а.с.69).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що Конотопською МДПІ по взаємовідносинам з TOB «Смарагд» правомірно було зменшено відємне значення обєкту оподаткування з податку на прибуток в сумі 9000грн. (з урахуванням приписів закону України від 20.05.2010р. №2275/VІ 45000*20%) податковим повідомленням-рішенням форми «П» від 06 травня 2011року № та правомірно було зменшено відємне значення суми податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням форми «В4» від 06 травня 2011 року № в розмірі 9000,00грн., податкові повідомлення-рішення в цій частині також прийняті відповідачем обґрунтовано, вони ґрунтуються на нормам чинного законодавства, відповідач під час їх винесення діяв в межах повноважень наданих йому законами України та ст. 19 Конституції України, дані рішення в цій частині відповідають вимогам ч.3 ст.2 КАС України, а тому суд не вбачає підстав для їх скасування.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дубовязівський елеватор" до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування в частині податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції від 06 травня 2011р. форми "п" за № в частині зменшення Конотопською міжрайонною державною податковою інспекцією відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1835323,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 15.08.2011року.