Справа № 825/1533/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1533/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Дяков В.І. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А
16 липня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Шурка О.І.,
суддів Кузьменка В.В., Степанюка А.Г.,
при секретарі Дешко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації, -
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апелянт посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Наказом від 18.03.2014 №21 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач був призваний на військову службу по мобілізації та призначений на посаду «бухгалтер групи соціального захисту Корюківського РВК».
Судом встановлено, що позивача з 18.03.2014 не було зараховано на продовольче забезпечення, у зв`язку з мобілізацією при в/ч НОМЕР_1 , в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених договорів з Міністерством оборони України.
Відповідно до наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.12.2014 №575 позивача було зараховано на продовольче забезпечення при в/ч НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування, за період з 18.03.2014 по 30.11.2014, включно, в сумі 4545,96 грн.
10.12.2014 р. тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 було видано наказ № 575 про виплату військовослужбовцям, призваним у зв`язку із мобілізацією, грошової компенсації замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою № 1 (загальновійськова) за період з 18.03.2014 р. по 30.11.2014 р.
У витягу з аудиторського звіту від 26.12.2014 р. № 234/31/82 про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності в/ч НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 р. по 26.11.2014 р., складеним Північно-східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України, зазначено, що втрата доходів на загальну суму 2446343,18 грн. (бюджетом - 366951,48 грн. та фізичними особами - 2079391,70 грн.) була допущена внаслідок не нарахування та не виплати замість встановлених норм харчування грошової компенсації військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації за період з 18.03.2014 р. по 30.11.2014 р. Також у вказаному аудиторському звіті зазначено, що в термін до 26.01.2015 р. необхідно організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації на загальну суму 2 446 343,18 грн.
Крім того, про необхідність виплати військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 грошової компенсації замість встановлених норм харчування також повідомлялось в телеграмі тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 20.09.2014 р. командиру в/ч НОМЕР_1 .
В акті взаємозвірки вартості компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців, призваних на військову службу по мобілізації ЧОМВК, зазначено, що ОСОБА_1 належить грошова компенсація замість встановлених норм харчування військовослужбовців за період з 18.03.2014 р. по 30.11.2014 р. включно в сумі 4545,96 грн.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.03.2015 р. № 168 було внесено зміни до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.12.2014 р. № 575 та встановлено позивачу в додатку 1 до наказу грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в розмірі 4545,96 грн.
Судова колегія встановила, що задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців в розмірі 4545,96 грн., однак ІНФОРМАЦІЯ_5 було несвоєчасно подано документи до в/ч НОМЕР_1 на виплату ОСОБА_1 такої компенсації, а в/ч НОМЕР_1 протиправно не здійснено виплату позивачу зазначених коштів.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII), Постановою Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» від 29.03.2002 р. № 426 (далі Постанова № 426), Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженим наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 р. № 402 (далі Положення № 402).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. 1 Закону № 2011-XII закріплено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 9-1 Закону № 2011-XII передбачено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою № 426 затверджені норми, відповідно до яких має здійснюватися харчування осіб, призваних на військову службу та у пп. «н» п. 1 приміток норми № 1 закріплено, що за рахунок держави харчуванням забезпечуються громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.
Згідно з п. 2.3 Положення № 402, у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.
Отже, законодавством регламентовано обов`язок держави здійснювати продовольче забезпечення осіб, призваних на військову службу, з дня їх мобілізації.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач був призваний на військову службу до в/ч НОМЕР_1 18.03.2014 р., а наказ щодо продовольчого забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 було прийнято лише 10.12.2014 р., який в/ч НОМЕР_1 так і не було виконано.
При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції та повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема наказом ТВО військового комісара Чернігівського ОВК від 10.12.2014 р. № 575, витягом з аудиторського звіту від 26.12.2014 р. № 234/31/82, телеграмою ТВО начальника штабу від 20.09.2014 р., актом взаємозвірки та наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.03.2015 р. № 168, ОСОБА_1 мав право на продовольче забезпечення з дня мобілізації та на протязі всього періоду здійснення військової служби, тобто з 18.03.2014 р. по 30.11.2014 р., однак, всупереч вимогам ст.ст. 1, 9-1 Закону № 2011-XII, Постанови № 426 та п. 2.3 Положення № 402, їжею забезпечений не був, а також не отримував ніякої грошової компенсації за це.
З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Чернігівського ОВК щодо несвоєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 по ОСОБА_1 та бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не забезпечення виплати позивачу, згідно з наказом ТВО військового комісара Чернігівського ОВК від 10.12.2014 р. № 575, зазначеної компенсації за період з 18.03.2014 р. по 30.11.2014 р. включно в розмірі 4545,96 грн. і стягнення цих коштів на користь позивача.
Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи, наведеної вище аргументацією і висновками суду першої інстанції, а отже, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, діючи всупереч приписам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів перед судом правомірності своєї бездіяльності та не переконав судову колегію у своїй правоті.
З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь позивача грошової компенсації замість встановлених норм харчування в розмірі 4545,96 грн. та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи, а рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності з вимогами ст. 159 КАС України.
З підстав вище викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Кузьменко В. В.