Справа № 2а-7401/10/0870
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2015 рокусправа № 2а-7401/10/0870

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідача: - Юрченко І.А. (довіреність від 14 січня 2015 року),

третьої особи: - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року про відмову встановлення способу і порядку виконання судового рішення

у справі № 2а-7401/10/0870

за позовом ОСОБА_2

до Державної інспекції з лікарських засобів в Запорізькій області

третя особа Державна інспекція з контролю якості лікарських засобів Міністерства охорони здоров'я України

про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за затримку у видачі трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області про встановлення способу і порядку виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2011 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Державна служба з лікарських засобів у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповноту встановлення обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою встановити спосіб і порядок виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області наполягає на доводах та вимогах апеляційної скарги.

ОСОБА_2, представник Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів Міністерства охорони здоров'я України, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Як підтверджується матеріалами справи, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2011 року у справі №2а-7401/10/0870 частково задоволений позов ОСОБА_2. Скасовано наказ Запорізької обласної державної інспекції з контролю якості лікарських засобів від 27 серпня 2010 року №42-к «Про звільнення ОСОБА_2», поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника з організації лабораторного контролю Запорізької обласної Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів. Стягнуто з Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Запорізькій області на користь позивача середній заробіток за затримку видачі трудової книжки з 27 серпня 2010 року по 29 березня 2011 у розмірі 31811,50 гривень; за час вимушеного прогулу з 27 серпня 2010 року по 29 березня 2011 року у розмірі 31811,50 гривень. У задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2012 року скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2011 року в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки трудової книжки з 27 серпня 2010 року по 29 березня 2011 року у розмірі 31811,50 гривень, та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду від 07 серпня 2014 року змінено рішення першої та апеляційної інстанції в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді. Абзац 3 резолютивної частини постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2011 року викладено в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника інспекції з організації лабораторного контролю Державної інспекції з лікарських засобів у Запорізькій області з 27 серпня 2010 року». В іншій частині судові рішення залишено без змін.

Державна служба з лікарських засобів у Запорізькій області звернулася до суду першої інстанції з заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2011 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді.

Заява про встановлення способу і порядку виконання судового рішення обґрунтована тим, що існують обставини, на думку відповідача, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме, відсутність посади, яку обіймав позивач, у структурі Державної служби з лікарських засобів; зміна порядку призначення на посаду заступника начальника служби із проведенням конкурсу на заміщення вакантних посад.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2011 року змінена постановою Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2014 року в частині поновлення позивача посаді, абзац 3 резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника інспекції з організації лабораторного контролю Державної інспекції з лікарських засобів у Запорізькій області з 27 серпня 2010 року» та ненадання доказів на підтвердження обставин, які ускладнюють виконання рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (т. 5 а.с. 76, 77).

Відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

При цьому суд, здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду, не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Оцінюючи матеріали додані до заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судом не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 199, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року про відмову встановлення способу і порядку виконання судового рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий