Справа № 22440/10
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2010 р.

справа № 2а-3791/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області

на постанову: Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2010 року у справі №2а-3791/10/0470

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області

до: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Синельникове Дніпропетровської області

про: зобов’язання вчинити певні дії

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області невірно визначило спосіб захисту порушених прав.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Апелянт посилається на «Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання»(далі –Порядок). Пунктом 5 Порядку визначено, що органи Пенсійного фонду України щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітнім на підставі Списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірки витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки у якому визначають загальну суму, що підлягає відшкодуванню.

На думку апелянта судом першої інстанції не враховано, що лише на підставі даних особових справ інвалідів, занесених до актів звірки, робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню в централізованому порядку.

Просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідач надав до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції –без змін.

В судове засідання представники сторін не з’явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 21 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” визначений перелік виплат, які здійснюються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на відшкодування заподіяної шкоди. Проте державна адресна допомога до цього переліку не входить. Не передбачає такого виду відшкодування і згаданий Порядок.

Пунктом 4 постанови КМУ № 265 від 26.03.2008 року передбачено, що виплата щомісячної державно адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Проте, закон має пріоритет в порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України, як норма вищої юридичної сили, а тому колегія суддів вважає, що прямого обов’язку Фонду соціального страхування щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду з виплати державної адресної допомоги законом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з твердженням позивача про те, що страховик, до якого звернулась застрахована особа, має право в порядку регресу звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених витрат, відповідно до ст. 24 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, проте в даному випадку вказаним законом виплати по наданню щомісячної державної адресної допомоги не передбачені та механізм відшкодування цих виплат на загальнодержавному рівні відсутній.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 5,6, 7 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, органи Пенсійного фонду щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено відповідні пенсії, проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням дирекції Фонду соціального страхування в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Головні управління ПФУ та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на підставі акта щомісячної звірки узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування.

Фонд соціального страхування на підставі довідки про відшкодування на централізованому рівні до 25 числа місяці, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Вказаний порядок не враховує спірних відносин, які виникли у цьому випадку, оскільки встановлене ним правило включення до актів звірки витрат та підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Таким чином, оскільки відповідач не здійснює виплати відшкодування, він не є належним відповідачем в справі, а позивачу не належить право вимоги щодо стягнення спірних сум, оскільки згаданий Порядок передбачає механізм відшкодування на централізованому рівні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, спосіб захисту порушеного права невірно обрано позивачем.

Колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального та процесуального права не допущено.

За таких обставин підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2010 року у справі №2а-3791/10/0470- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна