Справа № 21396/10
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2010-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2010 р. справа № 2а-12639/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року у справі № 2а-12639/09/0470 за позовом Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

Лівобережна міжрайонна державна податкова інспекція м. Дніпропетровська звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить зобовязати фізичну особу-громадянку ОСОБА_1 задекларувати доходи, які були нею внесені до статутного фонду створеного нею підприємства ТОВ ВКФ «Велта»на суму 477.000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року закрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії.

Не погодившись з ухвалою суду, Лівобережна міжрайонна державна податкова інспекція м. Дніпропетровська звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, що відповідно до п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України є підставою для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про закриття провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено ст. 17 КАС України. Зокрема, згідно з п. 4 ч. 1 цієї статті компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

В силу приписів ст. 104 КАС України субєкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Вказані положення кореспондуються з п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України, за змістом якого відповідачами в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень в інших випадках, встановлених законом.

Статус Державної податкової служби України, її функції та правові основи діяльності визначено Законом України «Про державну податкову службу в Україні».

Проте ані вказаним Законом, ані іншими Законами України не передбачено право органів державної податкової служби на предявлення адміністративних позовів до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх обєднань, юридичних осіб, які не є субєктами владних повноважень про зобовязання вчинити певні дії, зокрема, задекларувати доходи.

Крім того, відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»платник податків самостійно обчислюється суму податкового зобовязання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених пп. «г»пп .4.2.2 п. 4.2, а також п. 4.3 цієї статті.

В силу вимог пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму податкового зобовязання платника податків у разі якщо, зокрема, платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Таким чином, неподання відповідачем декларації про особистий майновий стан та доходи є підставою, зокрема, для здійснення податковим органом донарахування податкового зобовязання з відповідного податку.

Водночас, неподання платником декларації є підставою для застосування до нього адміністративної відповідальності в порядку ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, відсутні підстави для скасування ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року у даній справі.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року у справі № 2а-12639/09/0470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.В. Мартиненко

суддя Д.В. Чепурнов

суддя Ю.М. Дадим