Справа № 136/2299/14-а
Суддя: Мочульська Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/2299/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"12" листопада 2014 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Мочульської Л. Т.

при секретарі Белінській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Липовець справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниця старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1№526 804 від 02 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області, як до адміністративного суду, із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтував наступним чином.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 №526804 винесеною ІДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці ст. сержантом ОСОБА_2 його, ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Позивач вважає вказане рішення субєкта владних повноважень незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на таке. Оскаржувана ним постанова винесена всупереч положенням ст. 283 КУпАП, так як не містить повного найменування посадової особи, яка винесла постанову; у ній не зазначено обставин, які були встановлені при розгляді справи щодо суті зафіксованого інспектором правопорушення, яке, на думку позивача, він не вчиняв, так як фактично його було примушено вчинити зупинку патрульною службою в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено»; не враховано вимоги ст..33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, що підлягали обовязковому зясуванню при розгляді справи.

При цьому дії інспектора ВДАІ були протиправними, оскільки від нього вимагались додаткові документи, що є грубим порушенням норм КУпАП.

На думку позивача, протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 без номера, оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки записи, які у ньому внесені, виконані посадовою особою субєкта владних повноважень нерозбірливим почерком, а посада, місце роботи, звання працівника Державтоінспекції МВС записані писаними літерами, що не відповідає вимогам підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють порядок оформлення таких протоколів працівниками Державтоінспекції.

Взявши до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення був єдиним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, який, як вище зазначалось, оформлений з порушеннями чинного законодавства, тому він не може бути належним доказом інкримінованого йому правопорушення, інші докази відсутні, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає до закриття.

Ураховуючи наведене, позивач просив суд визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень винесене у формі постанови серії ПСІ № 526804 по справі про адміністративне правопорушення від « 02» жовтня 2014 року Інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

11.11.2014 року позивач надав через канцелярію суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги, відповідно до яких просив суд, поміж предявлених ним позовних вимог також вирішити питання про стягнення з Державного бюджету України на його, ОСОБА_1, користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 73,08 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак в заяві, яку адресував суду просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити з урахуванням уточненої позовної заяви.

Відповідач інспектор ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниця старший сержант міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, проте спрямував до суду заперечення проти позову, яке обґрунтував наступним чином.

Позов ОСОБА_1 інспектор ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниця старший сержант міліції ОСОБА_2 не визнав. Вважає, що діяв в межах повноважень наданих йому чинними нормативно правовими актами, що регулюють вирішення питання безпеки дорожнього руху.

З приводу обставин скоєного позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, зазначив, що 02.10.2014 року близько 15 год. 10 хв. Він, ОСОБА_2, спільно з інспектором ДПС сержантом міліції ОСОБА_3 ніс службу відповідно до затвердженої дислокації несення служби в місті Вінниці по вул.Пирогова, ОСОБА_4. На вказаній ділянці по вул. Р. Скалецького встановлено заборонний дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено». Позивач, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 111830», державний номерний знак AB 3710 АХ, здійснив зупинку в зоні дії вказаного дорожнього знака, тобто порушив вимоги пункту 8.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Ураховуючи наявність очевидного факту вчинення особою правопорушення, позивач був зупинений патрульною машиною, йому було роз'яснено суть скоєного ним правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 254 - 256 КУпАП, в результаті чого було складено протокол про адміністративне правопорушення АП1 № 647920 про адміністративне правопорушення, а розгляд справи проведено згідно положень статей 222, 276, 278-280 КУпАП. Інших доказів під час розгляду справи не виявлено, у тому числі, клопотання або заперечення від позивача не надходили. Відповідач вважає, що посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного ним правопорушення безпідставні, так як чинне законодавство містить визначення доказів у ст..251 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача, ним згідно положень статей 283 - 285 КУпАГІ винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 526804, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в розмірі 255 грн.

Крім того, просив суд врахувати, що позивач не оскаржував винесену постанову в порядку статті 288 КУпАП у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), тобто до керівництва підрозділу ДАІ МВС.

З огляду на викладені у запереченні обставини, відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому, за даних обставин, так як немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, - суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, і вважає можливим розглянути та вирішити її на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно зясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02.10.2014 року о 15 годині 20 хвилин в місті Вінниця на вул.. Радіона Скалецького ІДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці ст.. сержантом міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №647920, відповідно до якого 02.10.2014 року о 15 годині 10 хвилин в місті Вінниця по вул.. Р. Скалецького, гр.. ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії вказаного дорожнього знаку, чим порушив п.8.4. ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно даного протоколу особу, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлено під розпис, що розгляд справи відбудеться 02.10.2014 року о 15 годині 30 хвилин за місцем вчиненого правопорушення.

За наслідками розгляду справи, 02.10.2014 року в місті Вінниця на вул.. Радіона Скалецького ІДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці ст.. сержантом міліції ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 №526804, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач не погодившись із вищевказаним рішенням посадової особи субєкта владних повноважень, вважаючи його незаконним та протиправним, звернувся до суду із даним позовом.

Статтею 6 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами КУпАП, Законом України „Про дорожній рух від 30.06.1993, № 3353-XII, Правилами дорожнього руху від 10.10.2001, № 1306 та іншими спеціальними нормативно правовими актами, що регулюють суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки.

Оскаржуване позивачем рішення посадової особи субєкта владних повноважень перевірялось судом на предмет дотримання правомірної адміністративної поведінки.

Згідно п. 4.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затвердженої Наказом МВС від 26.02.2009 № 77, яка є спеціальним підзаконним нормативно правовим актом та безпосередньо визначає процедуру оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення в силі ст..257 КУпАП у двох екземплярах, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

За адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою статті 122, частинами першою, другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою, другою статті 127 та частинами третьою, восьмою, дев'ятою статті 133-1 КУпАП працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків, розглядають від імені органів Державтоінспекції МВС справи про адміністративні правопорушення, самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення (п. .2.3. Інструкції).

Відповідно до п.4.2. вказаної Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122, частиною третьою статті 123, частинами першою - четвертою статті 130 КУпАП, наявність свідків є обов'язковою).

За правилами ст..268 КУпАП та п.2.9. Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою здійснюється провадження; оскаржувати постанову в справі.

Порядок розгляду справи та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення визначено положеннями Глави 22 КУпАП.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст..280 КУпАП визначено обставини, які підлягають зясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення складеним посадовою особою Державтоінспекції стосовно позивача від 02.10.2014 року, посада, місце роботи, звання працівника Державтоінспекції МВС, записані писаними літерами, проте є зрозумілими та читабельними, а відтак є технічною помилкою. Номер протоколу, який відсутній на екземплярі позивача має місце в матеріалах справи, що знаходяться у відповідача, про що зазначено у запереченні. Вказані неточності у протоколі не виключає сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.4.2. вказаної Інструкції, долучення до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень свідків правопорушення у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 не є обов'язковим. Відтак посилання позивача в у протоколі стосовно відсутності свідків правопорушення також не заслуговують на увагу.

Відсутність у протоколі про наявність заявлених позивачем будь-яких клопотань щодо необхідності збирання доказів чи зясування інших обставин у справі, які б потребували відкладення розгляду справи, дозволило відповідачеві проводити розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, що узгоджується з правилами ст..276 КУпАП та Інструкції.

Крім цього, суд вважає недоведеними позивачем належними та допустимими доказами обставини, що стосуються його поганого самопочуття, оскільки такі обставини не підлягають доказуванню відповідачем за правилами ст..71 КАС України, а інформація стосовно здоровя особи, яка зберігається в медичних установах є інформацією конфеденційною.

Інші обставини, що наведені позивачем у позовній заяві щодо вимагання у нього додаткових документів, також не містять документального підтвердження, а відтак є припущеннями, які можуть розцінюватись судом як можливість уникнення позивача від відповідальності за вчинені ним винні дії.

Отже, встановлені судом обставини в контексті вищенаведених правових норм спростовують доводи позивача викладені ним у позовній заяві щодо неналежності як доказу у справі про адміністративне правопорушення протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується незаконності оскаржуваного позивачем рішення посадової особи субєкта владних повноважень за обставин, що наведені у позовній заяві, то варто вказати, що не зазначення у постанові повного найменування посади особи, яка винесла постанову шляхом скороченого не позбавляють можливості ідентифікувати посаду, назву підрозділу, в якій проходить службу такий співробітник ДАІ, оскільки постанова містить прізвище, імя та по-батькові цієї особи та жодним чином не впливає на право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності оскаржити таку постанову за правилами КУпАП та КАСУ, що ним і зроблено.

Також не заслуговують на увагу суду доводи відповідача стосовно того, що позивач не оскаржував винесену ним постанову в порядку статті 288 КУпАП у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), тобто до керівництва підрозділу ДАІ МВС, оскільки вказаною нормою закону особі, яка притягується до адміністративної відповідальності альтернативне право у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.

Крім того, позивач фактично визнав, що він здійснив зупинку в зоні дії знаку "Зупинка заборонена", однак пояснив це поганим самопочуттям, що жодним чином суду не підтверджено.

З огляду на встановлені судом обставини та у контексті приведених норм регулювання даного спору, суд дійшов до переконання, що обставини, що наведені позивачем у позовній заяві не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи, а здобуті докази підтвердили правомірність прийнятого посадовою особою Державтоінспекції, відтак позовні вимоги слід вважати недоведеним, а рішення посадової особи субєкта владних повноважень законним та винесеним у спосіб та порядку, що визначено нормами чинного законодавства, що є підставою для відмови в задоволені позову та залишення такого рішення без змін.

У разі відмови в задоволені позову, судовий збір не підлягає до стягнення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 94, 122, 160, 161, 162,163 КАС України, ст.ст. 122 ч. 1, ст. 122 ч.1, 257, 258, 268, 276 -280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниця старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1№526 804 від 02 жовтня 2014 року

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_6