Справа № 10882/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2010 р. справа № 2а-17218/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

11 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, відповідно до якого просила визнати відмову в задоволенні заяви про зміну цільового призначення земельної ділянки такою, що не відповідає діючому законодавству України; змінити цільове призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на земельну ділянку комерційного використання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що на даний час не має можливості використовувати за цільовим призначенням земельну ділянку, що розташована на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальною площею 0.2 га, що виділена їй згідно розпорядження голови Дніпропетровської райдержадміністрації від 12.11.2008 року для ведення особистого селянського господарства та на яку 24.11.2008 року оформлено державний акт на право власності на її імя, оскільки вказану ділянку на даний час можна віднести до техногенно забруднених земель і її доцільно використовувати як комерційну. Однак Дніпропетровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області не бажає змінювати цільове призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на земельну ділянку комерційного призначення.

Відповідач проти позову заперечував, вважав свої дії правомірними та такими, що узгоджуються з п.15 Розділу Х Земельного кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 21.08.2009 року № 5/9-2198 про відмову в наданні дозволу на складання проекту землеустрою, щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з «ведення особистого селянського господарства», на «комерційне використання»на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; зобовязано Дніпропетровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, при наявності всіх необхідних документів, прийняти рішення, яким змінити цільове призначення земельної ділянки, що розташована на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальною площею 2 га, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, з «Ведення особистого селянського господарства», на «комерційного використання».

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року скасувати з підстав невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи та ухвали нове рішення, котрим відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Зазначене обґрунтовував тим, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги те, що позивачка при зверненні до райдержадміністрації не надала усіх документів , які передбачені при вирішення питання щодо надання дозволу на зміну цільового призначення земельної ділянки. Також вважав, що позивачка, після набуття права власності на земельну ділянку, навмисно погіршила її корисні властивості.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Представник Дніпропетровської районної державної адміністрації до судового засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обгрунтованність постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідно до «Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб», затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року за № 50, не передбачено підстав для відмови у наданні дозволу на зміну цільового призначення земельних ділянок, а зміна цільового призначення за своєю сутністю не є відчуженням, тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у надані такого дозволу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством , що перебуває під особою охороною держави. Право власності набувається і реалізується громадянами , юридичними особами та державою, виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.22), виданого згідно з розпорядженням голови Дніпропетровської райдержадміністрації № 4675-р від 12.11.2008 року, належить ОСОБА_1, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року за № 502 «Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб»( надалі постанова КМУ за № 502) ) передбачено, що для зміни цільового призначення земельної ділянки необхідно подання заяви (клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради, якщо земельна ділянка розташована в межах населеного пункту, або районної держадміністрації, якщо земельна ділянка розташована за межами населеного пункту. До заяви-клопотання додаються :

- копія державного акту на право власності на земельну ділянку;

- для громадянина - власника земельної ділянки копія паспорта (серія, номер паспорта, коли і ким виданий та місце проживання);

- документи щодо встановлення обмежень ( обтяжень) та земельних сервітутів на використання земельної ділянки;

-

-

-

- обґрунтування необхідності зміни цільового призначення земельної ділянки із зазначенням її розміру.

Сільська , селищна, міська рада або районна держадміністрація розглядає заяву (клопотання) в разі згоди на зміну цільового призначення дає дозвіл на підготовку проекту її відведення.

Як слідує із матеріалів справи, а саме, із заяви ОСОБА_1 на адресу голови Дніпропетровської РДА, поданої нею 15 червня 2009 року, до неї додано лише копію державного акту на право власності на земельну ділянку ( а.с.10). Вказане свідчить про те, що положення п.2 вищевказаного Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 502 , ОСОБА_1 виконані не були, а саме, документи щодо встановлення обмежень (обтяжень) та земельних сервітутів на використання земельної ділянки та обґрунтування необхідності зміни цільового призначення земельної ділянки із зазначенням її розміру до відповідача - Дніпропетровської районної державної адміністрації, позивачкою не подавались.

Доказів тому, що після подачі ОСОБА_1 на адресу голови Дніпропетровської РДА, поданої 15 червня 2009 року, заяви з доданою до неї лише копією державного акту на право власності на земельну ділянку, позивачкою додатково направлялись відповідачу інші необхідні документи, в тому числі і відомості щодо встановлення обмежень ( обтяжень) та земельних сервітутів на використання земельної ділянки до суду не надано.

Крім того, приймаючи рішення про зобовязання Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, при наявності всіх необхідних документів, прийняти рішення, яким змінити цільове призначення земельної ділянки, що розташована на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальною площею 2 га, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, з «Ведення особистого селянського господарства», на «комерційного використання», суд першої інстанції не врахував, що Пунктом 8 Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 502 передбачено, що районна держадміністрація розглядає подані проектні матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту, якщо така зміна повязана з наступним використанням цієї ділянки для сільськогосподарських потреб, ведення лісового і водного господарства, будівництва обєктів, призначених для обслуговування членів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Якщо зміна цільового призначення земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту, передбачає використання ділянок для інших потреб, ніж визначених пунктом 8 цього Порядку, районна держадміністрація розглядає проектні матеріали, готує висновок з цього питання і подає його разом з матеріалами до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної держадміністрації.

Отже, до компетенції Дніпропетровської районної державної адміністрації не відноситься зміна цільового призначення земельної ділянки з земель для ведення особистого селянського господарства на землі комерційного використання, оскільки прийняття рішення з таких питань відноситься до компетенції обласної державної адміністрації.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскільки, ОСОБА_1 порушила порядок звернення до органу владних повноважень з питання зміни цільового призначення землі, що перебуває у її власності, це позбавило можливості Дніпропетровську районну державну адміністрацію в повному обсязі розглянути проектні матеріали, підготувати висновок з цього питання і подати його разом з матеріалами до обласної держадміністрації.

Дії відповідача, а саме, підготовка обґрунтованої відповіді позивачці, узгоджуються з положеннями ст.. 38 Закону України «Про державні місцеві адміністрації» та ч.2 ст. 19 Конституції України, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а тому відсутні підстави для визнання дій ( бездіяльності) Дніпропетровської районної державної адміністрації протиправними, як наслідок відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року по адміністративній справі за позовною заявою до Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. у повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198,п.4 ч.1 ст.. 202, ст.. 205,207, КАС України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської районної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 08 жовтня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Д.В. Чепурнов