Справа № 22099/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2010 р. Справа № 2а-3184/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

суддів Коршуна А.О. Панченко О.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Пологівському районі Запорізької області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу,

у с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.07.2010 р., якою відмовлено в задоволенні позовних вимог.

У скарзі позивач посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права. Він вказує на те, що при визначенні фіксованого розміру сплати фізичними особами субєктами підприємницької діяльності внесків до Пенсійного фонду України слід керуватися Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва». Оскільки встановлені Указом обмеження позивач не порушував, зазначає про відсутність підстав для додаткової сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови у межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 16.03.2005 р. зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності (а.с. 9).

Згідно з п. 3 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Позивач обрав особливий спосіб оподаткування (фіксований податок), є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

За змістом ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключно цим Законом визначаються платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Частиною 3 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з поданим звітом про нарахування та сплату суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2009 рік позивачем встановлений фіксований розмір страхових внесків: за травень 2009 р. 207,50грн., за червень 2009 р. 207,50грн., липень 2009 р. 209,16грн., серпень 2009 р. 209,16 грн., за вересень 2009 р. 209,16 грн., за жовтень 2009 р. 215,80 грн. (а.с. 36).

На підставі даних звіту та персональної облікової картки відповідачем сформовано вимогу від 06.05.2010 р. №Ф-134 про сплату боргу у сумі 1198,28грн. (а.с. 14).

За наслідками узгодження вимоги рішенням 27.05.2010 р. №3314/02 24.07.2006 р. вимогу залишено без змін (а.с. 10).

За змістом ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Абзацом 1 пп. 1 п. 8 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду (крім підпункту 5, який діє протягом строку, визначеного Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо оподаткування сільськогосподарських підприємств та підтримки соціальних стандартів їх працівників" від 24 червня 2004 року) страхові внески, що перераховуються до солідарної системи (крім страхових внесків, що перераховуються особами, зазначеними в пунктах 3 і 4 статті 11 та у статті 12 цього Закону, а також страхових внесків, сплачуваних за осіб, зазначених у пунктах 8, 13, 14, 17 статті 11 цього Закону), сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для відповідних платників збору. Платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 5 - 10 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

Згідно з пп. 4 п. 8 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому розмірі.

Доводи позивача про те, що у даному випадку слід керуватися Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 03.07.1998 р. №727/98 є помилковими з огляду на положення п. 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно з яким до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з врахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем правомірно прийнято вимогу про сплату недоїмки, а доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Таким чином, зясувавши у достатньо повному обсязі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив постанову, яка відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. 195, п. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Пологівському районі Запорізької області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко