Справа № 44428/09
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2010 р.справа № 2а-8671/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Коршуна А.О. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю представників:

позивача не зявився

відповідача ОСОБА_1 дов від 28.12.09

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.09

у справі № 2а-8671/09/0470

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську

про зобовязання вчинити певні дії,-

встановила:

Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулось до суду із адміністративним позовом, в якому просило зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську включити до актів щомісячної звірки витрати на виплату і доставку щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.08, та підвищення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 11.03.09, особам, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 01.04.08 по 31.05.09 в розмірі 353456,17 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.09 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Позивач зазначає, що право Пенсійного фонду на відшкодування витрат виникає після призначення та виплати Пенсійним фондом пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а також пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які в силу Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»повинні відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за рахунок коштів цього Фонду. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.08 №265 виплата щомісячної державної адресної допомоги, і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.09 № 198 виплата підвищення до пенсії здійснюються за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином.

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення апеляційної скарги заперечує, в поданих суду письмових запереченнях зазначає, що постанова суду першої інстанції є законною та такою, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачем за період з квітня 2008 року по травень 2009 року здійснені виплати особам, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в загальній сумі 353456,17 грн., яка складається з сум щомісячної державної адресної допомоги до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.08, підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.09 № 198 та витрат на виплату та доставку державної адресної допомоги та підвищення до пенсії.

При складені щомісячних актів звірки відповідно до п. 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 5-4/4 від 04.03.03 (надалі - Порядок), загальна сума витрат 353456,17 грн. відповідачем не прийнята.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна адресна допомога є самостійним видом пенсійних виплат, правові підстави для відшкодування відповідачем цих виплат відсутні.

Виходячи з норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01.04.01, цей закон визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.08 №265 «Про деякі питання пенсійного забезпечення»запроваджена державна адресна допомога, яка сплачується у разі, якщо розмір пенсії не досягає встановленого відсотка прожиткового мінімуму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.09 №198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» установлено у 2009 році з 1 квітня підвищення до пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам.

Виходячи з того, що за правилами, встановленим п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.08 №265, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.09 №198, передбачені цими актами виплати здійснюються за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога, позивач зазначає, що оскільки пенсії особам, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачуються за рахунок коштів Фонду соціального страхування, понесені позивачем витрати повинні бути відшкодовані відповідачем.

Колегія судів не приймає до уваги такі доводи позивача, оскільки з положень ст.21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»вбачається, що законом не передбачено обовязку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати Пенсійному фонду витрати, повязані з виплатою державної адресної допомоги, підвищення до пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.09 №198.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4, на який посилається позивач, відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року № 1094.

Пунктом 4 цього Порядку встановлено перелік виплат, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду, серед яких відсутні витрати, повязані з виплатою державної адресної допомоги. Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи з наведених вище норм чинного законодавства, приймаючи до уваги, що серед видів пенсійного забезпечення, що підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, такі види пенсійного забезпечення як державна адресна допомога, підвищення до пенсії законодавцем не визначений, колегія суддів вважає, що правових підстав для відшкодування відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України понесених Управленням Пенсійного фонду України витрат на виплату державної адресної допомоги, підвищення до пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.09 №198, та витрат на їх виплату та доставку немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи прийняв законне та обґрунтоване рішення. Визначені в ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.09 у справі № 2а-8671/09/0470 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська