Справа № 814/2045/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

11:32

16.07.2015 р. № 814/2045/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Майстренка С.Л., пр. позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, пр. відповідача ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомМиколаївської обласної школи вищої спортивної майстерності, вул. Спортивна, 17, м. Миколаїв, 54015

доДержавної фінансової інспекції в Миколаївській області, вул. Спаська, 42-А, м. Миколаїв, 54001

провідміну вимоги від 17.03.2015р. №14-04-14-14/1443, скасування "Попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства",
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Миколаївській області про відміну вимоги від 17.03.2015 року № 14-04-14-14/1443 «Щодо усунення порушень законодавства», як такої , що не відповідає дійсності, та скасування «Попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства» як наслідок неправильного застосування правового обґрунтування фінансових порушень.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він не допускав порушень законодавства, викладених у вимозі, тому просить її відмінити.

Відповідач проти позову заперечував, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до п.7 ст.10.Закону України « Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» № 2939 інспекція має право предявляти керівникам обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

У судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

За результатами позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Миколаївської обласної школи вищої спортивної майстерності за період з 01.01.2010 по 01.11.2014 року був складений акт від 05.01.2015 року.

17.03.2015 року відповідач приймає вимогу щодо усунення порушень законодавства, якою вимагає: Для усунення порушень законодавства пропонуємо: 1) стягнути з ТОВ «Металург Південь» збитки в сумі 152 506,84 грн., завдані внаслідок оплати за фактично не отримані послуги з оренди басейну, плавальних доріжок і тренажерного залу, 2) стягнути матеріальну шкоду завдану закладу у розмірі 31 796,96 грн. та 53 265,96 грн. у порядку встановленому чинним законодавством.

18.03.2015 року відповідач надсилає позивачу попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства, в якому зазначено, що в ході проведення перевірки було встановлено порушення ст.116 Бюджетного кодексу України, тому попередили про неналежне виконання бюджетного законодавства та вимагали забезпечити безумовне дотримання вимог Бюджетного кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів.

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 4.3 Положення про територіальні органи Державної фінансової інспекції України та їх підрозділи N 1236, 03.10.2011, затвердженого наказом Міністерством фінансів України, інспекція відповідно до покладеного на неї завдання: вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Таким чином, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. Орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків. В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача. У справі, яка розглядається, держфінінспекція предявила вимогу позивачу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення. Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи, яким є позивач у справі, про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 15.04.2014 року, 13.05.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства скасуванню не підлягає, оскільки воно не є тим рішенням субєкта владних повноважень, яке б само по собі породжувало для об'єкта контролю певні правові наслідки та відповідно могло бути предметом адміністративного позову.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає. Судові витрати покладаються на позивача.

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 20.07.2015.