Справа № 802/1784/15-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 липня 2015 р. Справа № 802/1784/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОНТО" про накладення арешту на кошти та інші цінності ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОНТО" накладення арешту на кошти та інші цінності.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що станом на день звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг в сумі 30708,85 грн., в той же час, податковим органом не виявлено коштів та майна відповідача, на яке можливо звернути стягнення з метою погашення вказаної заборгованості. Оскільки, у ТОВ "ФРОНТО" наявний податковий борг та відсутнє майно, яке може бути джерелом його погашення, позивач просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банківських установах.

Представник позивача у судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи у письмовому провадженні, додатково зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному об'ємі.

Відповідач у судове засідання не прибув, уповноваженого представника не направив про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, визнав можливим проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "ФРОНТО" зареєстроване як юридична особа за ідентифікаційним кодом 31255341 за адресою вул. Космонавтів, буд.39, м. Вінниця та перебуває на податковому обліку у Вінницькій ОДПІ.

Як убачається із матеріалів справи, станом на час звернення позивача до суду за відповідачем рахується податковий борг в сумі 30708,85 грн., з них 30648 грн. основного платежу зі сплати податку на додану вартість та орендної плати та 60,22 грн. пені зі сплати податку на додану вартість.

Вказана сума заборгованість виникла внаслідок не сплати самостійного визначеного грошового зобов'язання згідно з податковими деклараціями з податку на додану вартість за лютий, березень, квітень, вересень, жовтень, листопад 2014 року, 2014 рік та 2015 рік та податковою декларацією з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності) (а.с.8-27).

Податковим органом вживались заходи щодо стягнення коштів, зокрема, винесено податкову вимогу форми "Ю" від 04.11.2014 №5545-25, про визначення узгодженого грошового зобов'язання в сумі 4641,57 грн., яка у відповідності до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 11.11.2014 отримана відповідачем.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, у закріплює п.36.1 ст. 36 Податкового кодексу України.

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

За приписами п. 88.1, 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, право на яку виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до довідки Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області №10-02/1025/15 від 28.04.2015 сільськогосподарська техніка за ТОВ "Фронто" не зареєстрована. Так, з відомостями які містяться у довідці Вінницького ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області від 11.02.2015 транспортні засоби за відповідачем не зареєстровані.

Факт відсутності майна ТОВ "Фронто" підтверджується наданими до суду інформаційними довідками з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно індексний номер та з інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек.

Аналіз вказаних доказів дає можливість дійти висновку про відсутність у відповідача іншого рухомого чи нерухомого майна, яке могло б бути джерелом погашення податкового боргу.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з п.п. 94.4. ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім коштів на рахунку платника податків. При цьому, в силу вимог абзацу 2 п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу в сумі 30708,85 грн., що повністю підтверджується належними і допустимими доказами, суд доходить висновку про правомірність звернення податкового органу з адміністративним позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача з метою забезпечення виконання ним своїх грошових зобов'язань перед бюджетом.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки спір вирішений на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Накласти арешт на кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Фронто" (, м. Вінниця, вул. Космонавтів, буд.39, р/р 5, № 4, № НОМЕР_1 АТ "ОСОБА_1 Аваль" у м. Києві МФО 380805, № 9905 Казначейство України МФО 899998), що знаходиться у банківських установах на суму податкового боргу у розмірі 30708,85 грн. (тридцять тисяч сімсот вісім гривень вісімдесят п'ять копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович