Справа № 2527/10
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2010 р. справа № 2а-628/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Католікяна М.О. Панченко О.М.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2009 року у справі №2а-628/09 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про зобовязання вчинити дії по нарахуванню недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області (далі відповідач) та просив визнати бездіяльність відповідача неправомірною, зобовязати відповідача вчинити дії по нарахуванню та виплаті щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком 01.01.2006 року по теперішній час.

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області задоволено частково; визнано бездіяльність відповідача протиправною, зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплати позивачу згідно ч. 1 ст. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в сумі 710,90 грн. та 191,35 грн. індексації, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 в сумі 684,20 грн. та 40,21 грн. індексації та з 01.01.2009 року по 01.11.2009 року в сумі 1095,60 грн. та 112,86 грн. індексації, в іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 10.04.1945 року та є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням (а.с.9,10)

Згідно ст.6 Закону №2195-ІV (чинна з 01.01.2006 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 вересня 2006 року.

Вирішуючи позовні вимоги щодо підвищення пенсії позивачу у 2007 році, колегія суддів виходить з наступного.

Дію ст. 6 Закону на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень п. 12 ст. 71 нього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону. Таким чином, відновлено дію ст. 6 закону України №2195-ІV.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 62 Закону України від 19.12.2006 №489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік затверджений у наступному розмірі з 1 жовтня - 411 гривень.

У відповідності до частини 3 статті 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно визнання поважними причин пропуску позивачем річного строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, колегія суддів виходила з того, що правові підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Підстави для підвищення пенсії за період з 01 січня по 22 травня 2008 року - були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі у січні - березні 2008 року на 47 грн., щомісячно (10% від 470 грн. - прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), а в квітні на 48,10 грн., тому позовні вимоги за цей період - не підлягають задоволенню.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV в новій редакції. Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Статтею 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн.

Підлягають також задоволенню і вимоги позивача щодо підвищення пенсії за 2009 рік, оскільки дія ст. 6 Закону України №2195-ІV на 2009 рік призупинена не була.

Відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік»№835-VI від 26.12.2008 року встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто у розмірі 498,00 грн.

Проте, суд першої інстанції невірно визначив розмір недоплаченого підвищення до пенсії, в той час як цей обовязок входить до компетенції Управління Пенсійного фонду України. При цьому суд не врахував, те, що з огляду на положення ст. 21,105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії. Адміністративний суд повинен визнавати дії субєктів владних повноважень незаконними і зобовязувати відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Отже, поновивши права позивача на отримання належної доплати до пенсії способом, який не відповідає вимогам процесуального закону, суд першої інстанції тим самим допустив помилку, яка призвела до неправильного вирішення даного спору.

Крім того, судом першої інстанції помилково застосовано норми абзацу 1 п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078.

Так, п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення передбачено проведення, індексації пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку). А абз. 6 п. 3 зазначеного Порядку визначено, що до об'єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; додаткова пенсія, підвищення, компенсаційні виплати, надбавки та інші доплати до пенсії, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму…). Отже, постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої суду першої інстанції, в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплати позивачу згідно ч. 1 ст. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в сумі 710,90 грн. та 191,35 грн. індексації, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 в сумі 684,20 грн. та 40,21 грн. індексації та з 01.01.2009 року по 01.11.2009 року в сумі 1095,60 грн. та 112,86 грн. індексації необхідно скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 2 ст. 198, п.4 ст. 202, ст. 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2009 року у справі № 2а-628/09 в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплати позивачу згідно ч. 1 ст. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в сумі 710,90 грн. та 191,35 грн. індексації, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 в сумі 684,20 грн. та 40,21 грн. індексації та з 01.01.2009 року по 01.11.2009 року в сумі 1095,60 грн. та 112,86 грн. індексації скасувати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період 09 липня 2007 роки по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 01 листопада 2009 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2009 року у справі №2а-628/09 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Судді: О.М. Панченко

ОСОБА_2