Справа № П/811/1232/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року справа № П/811/1232/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кіровоградський завод дозуючих автоматів"

до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного

управління ДФС у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Кіровоградський завод дозуючих автоматів" (далі-позивач, ПАТ "Кіровоградський завод дозуючих автоматів") звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення рішення від 26.03.2015 року №.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що вказане рішення порушує права позивача, суперечать діючому законодавству, прийняте на основі необґрунтованих висновків перевіряючого податкового органу.

Крім того, позивач зазначає, що перевіркою не встановлено жодних порушень податкового законодавства, пов'язаних із не нарахуванням та неутриманням податку з доходів найманих працівників, тобто пов'язаних із зміною суми грошового зобов'язання, а також несплатою суми податку під час виплати доходу. Єдиним порушенням, зафіксованим в акті перевірки, є несвоєчасність перерахування сум податку з доходів найманих працівників до бюджету, хоча й перераховувався він одночасно з виплатою доходу. Позивач також зазначив, що ні з акту перевірки, ні з розрахунку штрафних (фінансових) санкцій незрозуміло за який саме період та з якої суми податковим органом здійснювалось нарахування штрафних санкцій.

Враховуючи ту обставину, що підприємство, як податковий агент, здійснило нарахування, утримання та сплату податку на доходи фізичних осіб разом із виплатою доходу на користь цих осіб, відповідальність за ст. 127 ПК України не може настати, оскільки диспозиція даної норми не порушена. Отже, на думку позивача, в даному випадку підстави для застосування штрафних санкцій згідно ст.127 ПК України відсутні.

Відповідачем подано письмові заперечення на позов, вимоги не визнаються в повному обсязі та зазначається, що прийняття оскаржуваного рішення обумовлено порушенням податкового законодавства, що виявлені під час перевірки, а тому рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

За таких обставин, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення винесено правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судове засідання 03 червня 2015 року представник позивача та відповідача не прибули подавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.156-157).

У відповідності до ухвали від 03.06.2015 року подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Кіровоградський завод дозуючих автоматів" з питань правильності достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2012 року по 31.01.2015 року та дотримання вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з виплаченої (нарахованої) заробітної плати та інших доходів нарахованих (виплачених) найманим працівникам за період з 01.01.2011 по 30.11.2014року.

За наслідками перевірки було складено акт від 13.03.2015 року за № 7/11-23-17-03/0226514 (а.с.14-21).

Згідно висновків зазначеного акту перевірки встановлено, зокрема, порушення ПАТ "Кіровоградський завод дозуючих автоматів" вимог пп.168.1.2, 168.1.5 п.168.1 ст. 168, пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню в розмірі 11612,55 грн. та ст.51, п.70.16 ст.70, пп. "б" ст.176.2 ст. 176, п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України, а саме не достовірно відображено сплату утриманого (нарахованого) податку на доходи фізичних осіб за 3-4 квартали 2012 року.

На підставі акту перевірки Кіровоградською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 26.03.2015 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 46716,35 грн. (а.с.22).

Як вбачається з акту перевірки, ПАТ "Кіровоградський завод дозуючих автоматів" несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював сплату до бюджету податок на доходи фізичних осіб (31.01.2015 року сальдо Кт 65411,86 грн.), чим порушено пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 та пп.168.1.5 ст.168 Податкового кодексу України. Вказана сума (Кт 65411,86 грн.) сплачено податковим агентом самостійно у наступних податкових періодах (стор. 4 Акту перевірки).

Звертаючись до суду з позовом щодо визнання протиправним та скасування вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, позивач посилався на норми ст.168 ПК України, якою визначено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету, оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом, згідно з яким податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Крім цього, позивач просив врахувати, що згідно п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 ПК України податок сплачується і перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до п.п. 168.1.5 якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати.

Суд, вважає за необхідне відмітити наступне.

Статтею 168 Податкового кодексу України визначено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету, оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

У відповідності до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Згідно пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Суд зазначає, що пункт 168.1 ст.168 Податкового кодексу України було доповнено підпунктом 168.1.5 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» № 3609-VI від 07.07.2011 року, який набрав чинності з 06.08.2011. Згідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно абз.1 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених положень ПК України дає підстави для висновку, що податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Отже, після доповнення Податкового кодексу України пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, обов'язок сплати податку з доходів фізичних осіб в разі, якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, не пов'язується з фактом виплати доходу, а має встановлений для місячного податкового періоду строк сплати.

Водночас, відповідачем застосовано до позивача санкцію згідно п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, відповідно до якого ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою для застосування санкцій є встановлення під час перевірки порушення у вигляді ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу. Порушення строків сплати податку складом даного порушення не охоплюється, а норми щодо застосування санкцій не підлягають розширеному тлумаченню.

Суд зазначає, що оскільки обов'язок сплати податку з доходів фізичних осіб у випадку, якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, не пов'язується з фактом виплати доходу, а має встановлений для місячного податкового періоду строк сплати, то норми п.127.1 ст.127 та пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України не кореспондуються між собою, та ст.127 Податкового кодексу України не містить санкції за порушення строків сплати податку, встановленого пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України.

Щодо встановленого під час перевірки порушення, суд зазначає, що позивачем не заперечується несвоєчасність виплати заробітної плати та розрахунків з бюджетом по податку з доходів найманих працівників.

З матеріалів справи вбачається, що податок з доходів фізичних осіб сплачувався підприємством разом із виплатою заробітної плати, що підтверджується наданими до матеріалів справи податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них (а.с.24-30,34-40,42-48,50-56,60,69-75,79-84,89-95,99-104,108-113,116-122,125-132) та відомістю по рахунку №64.1.1 (а.с.32-33,59,68,77-78,87-88,97-98,107,115,124,132).

Водночас, на момент здійснення перевірки фактів несплати податку з доходів фізичних осіб до/або підчас, тобто після виплати заробітної плати, що становить склад правопорушення, передбаченого ст.127 Податкового кодексу України, перевіркою не встановлено.

Враховуючи наведене, при розгляді справи встановлено відсутність в діях підприємства позивача складу порушення, за яке п.127.1ст.127 Податкового кодексу України передбачено санкції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковим органом безпідставно застосовано до позивача штрафні санкції, передбачені п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, оскільки позивачем не вчинялось вказане порушення, а позивач, приймаючи спірні податкове повідомлення - рішення, діяв при помилковому розумінні норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі розгляду справи відповідачем не доведено суду правомірність оскаржуваного рішення, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд також вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь ПАТ "Кіровоградський завод дозуючих автоматів" судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.03.2015 року №.

Стягнути на користь ПАТ "Кіровоградський завод дозуючих автоматів" (код ЄДРПОУ 0226514) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук