Справа № 2а-1203/2008
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року Справа № 876/172279/12
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,
з участю секретаря судового засідання - Нефедової А.О.,
а також сторін (їх представників):
від відповідача - Процюк Н.А.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської обл. від 19.09.2008р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно,-
В С Т А Н О В И Л А:
04.06.2008р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила стягнути з відповідача Військової частини НОМЕР_1 на її користь грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 2954 грн. 05 коп. (а.с.2 і на звороті).
Постановою Яворівського районного суду Львівської обл. від 19.09.2008р. заявлений позов задоволено; стягнуто з відповідача Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача 2954 грн. 05 коп. грошової компенсації за неотримане речове майно під час проходження військової служби (а.с.15-16).
Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила відповідач Військова частина НОМЕР_1 , яка покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.23-25).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Законом України «Про деякі заходи економії бюджетних коштів» призупинено дію ч.2 ст.19 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями грошової компенсації замість речового майна. Також покликання на постанову КМ України № 1444 від 28.10.2004р. є безпідставними, оскільки нею визначено порядок та розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців, а не поновлено право позивача на отримання спірної грошової компенсації.
Також в бюджетах на відповідні роки не були передбачені видатки на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, через що відповідач кошти для проведення спірних виплат не отримував.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Із змісту заявленого позову слідує, що такий стосується стягнення на користь військовослужбовця, звільненого у запас, грошової компенсації за неотримане в період служби речове майно.
Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявне право на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, яка не була виплачена їй при звільненні.
Між тим, з такими висновками не можна погодитися з наступних причин.
Згідно матеріалів справи позивач ОСОБА_1 проходила військову службу у званні прапорщика та обіймала посаду начальника секретної частини штабу 9 окремого лінійно-вузлового полку.
Наказом Командувача військ Західного оперативного командування № 51-ПМ від 29.11.2006р. позивач звільнена у запас за п.67 «г» (у зв`язку із скороченням штатів) відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 307 від 18.12.2006р. позивач виключена з 18.12.2006р. із списків особового складу частини, знята зі всіх видів забезпечення та направлена на військовий облік до Яворівсько-Мостиського ОРВК Львівської обл. (а.с.3).
Відповідно до директиви МО України № 332/1/04 від 06.04.2006р. Військова частина НОМЕР_3 ліквідована 31.10.2006р., її правонаступником є Військова частина НОМЕР_1 згідно директиви Командувача військ Західного оперативного командування № 15/1/058 від 21.04.2006р. (а.с.4).
Згідно довідок Військової частини НОМЕР_4 сума компенсації за неотримане позивачем речове майно складає 4673 грн. 27 коп. (а.с.6, 7), при цьому вказана сума не виплачена позивачу.
Частиною 2 ст.9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла до 11.03.2000р.) передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються КМ України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.
Відповідно до ст.2 Закону України № 1459-III від 17.02.2000р. «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» дію ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за неодержане речове майно.
28.10.2004р. постановою КМ України № 1444 затверджено Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, яким визначено порядок та умови забезпечення речовим майном та виплати грошової компенсації за нього.
Законом України № 328-V від 03.11.2006р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» статтю 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції, а також доповнено статтею 9-1 (у редакції, чинній до 01.01.2008р.), якою було передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються КМ України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.
При цьому положення ч.2 ст.9-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби.
На момент звернення позивача для отримання грошової компенсації замість речового майна Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачав такого права для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, а п.27 Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою КМ України № 1444 від 28.10.2004р., не підлягає застосуванню, оскільки суперечить положенням вищевказаного Закону.
Також вказані висновки відповідають судові практиці Верховного Суду України при вирішенні наведеної категорії справ.
В частині доводів тверджень апелянта про відсутність бюджетного фінансування на здійснення виплат компенсації за неотримане речове майно особам, звільненим з військової служби, колегія суддів враховує наступне.
Частинами п`ятою, шостою ст.51 Бюджетного кодексу України прямо визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та проводять видатки лише в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.
Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки встановлено, що матеріальна допомога може виплачуватись лише в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого для бюджетної установи.
Оскільки будучи бюджетною установою, та не отримуючи відповідне бюджетне фінансування на виплату компенсації за неодержане речове майно, відповідач позбавлений можливості здійснювати спірні виплати у встановленому порядку.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов не підлягає до задоволення за безпідставністю.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, з вищевикладених мотивів.
Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволити.
Постанову Яворівського районного суду Львівської обл. від 19.09.2008р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно, - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська