Справа № 19873/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2010 р. справа № 2а-101/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2010 року у справі № 2а-101/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства Внутрішніх справ України м. Кіровограда, третя особа: інспектор взводу ДПС м. Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови та визнання дій неправомірними та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративного правопорушення № 072550 від 24 квітня 2009 року, винесену інспектором ДПС м. Кіровограда ОСОБА_2 та закрити провадження у справі.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

ОСОБА_1 наполягає на відсутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час складання протоколу стосовно нього. Також позивач зазначає про те, що відповідачем не було опитано пішохода, стосовно якого ніби було скоєно правопорушення. Стосовно полісу цивільної відповідальності позивач зазначив, що він знаходився у стані крайнього збудження від попередньої розмови з інспектором, а тому не зміг швидко його знайти.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 квітня 2009 року відносно ОСОБА_1 інспектором ДПС м. Кіровограда ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії АБ № 204687, відповідно до якого позивач, 24 квітня 2009 року о 16 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом ДЕУ д/н НОМЕР_1 в м. Кіровограді по провулку Училищний біля перехрестя з вул. Жовтневої революції не надав переваги в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході. При перевірці документів у водія не було при собі поліса обовязкової цивільної відповідальності, чим допустив порушення п. п. 18.1 та 2.1 ПДР України.

На підставі протоколу, 24 квітня 2009 року відповідачем було винесено постанову № 072550 по справі про адміністративне правопорушення та позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 450 грн.

Відповідно до вимог п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення п. 18.1 ПДР України є адміністративним правопорушенням, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

У п. 2.1. ПДР України серед документів, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зазначено поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порушення п. 2.1 ПДР України є адміністративним правопорушенням, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 71 КАС України «1. кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення… .

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зважаючи на те, що позивач постанову по справі про адміністративне правопорушення не отримував, а дізнався про її наявність від державного виконавця 26 червня 2009 року, колегія суддів вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущений.

Районний суд не дав оцінку твердженням позивача стосовно того, що інспектором не було опитано пішохода стосовно якого було скоєно правопорушення.

Відповідачем не надано ґрунтовних заперечень на пояснення позивача щодо полісу обовязкової цивільної відповідальності.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є протиправність та винність особи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення винесення постанови № 072550 від 24 квітня 2009 року по справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та відмову в задоволенні позовних вимог, не знайшов свого підтвердження, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202 КАС України, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2010 року у справі № 2а-101/10 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, постанову в справі про адміністративне правопорушення № 072550 від 24 квітня 2009 року скасувати.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко