Справа № 2414/10
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2010-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2010 р. справа № 2а-497/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Нагорної Л.М. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради в якому з урахуванням уточнень просила визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати нарахувати та виплатити їй грошову допомогу до 5 травня за 2008-2009 роки як учаснику війни у розмірі 3346 грн. 82 коп. Зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»має право на щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, але фактично виплати проводились в менших розмірах.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада2009 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено, рішення обґрунтоване тим, що дії відповідача в 2008-2009 роках при виплаті позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня були правомірними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та задовольнити її вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що Законом України про Державний бюджет на відповідний рік не можна вносити зміни до інших законів, що призводить до скасування та обмеження прав і свобод людини.

В судове засідання в апеляційній інстанції представник управління не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача просив задовольнити апеляцій скаргу в повному обсязі.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції від 25.12.1998, учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної Війни, виплачується разова грошова допомога до 5 травня в розмірі 4 мінімальних пенсій за віком, а іншим учасникам війни - у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», частина 5 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»викладалась в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо внесення змін до частини 5 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Оскільки грошова допомога до 5 травня позивачу в 2008 році виплачена відповідно до діючих на той час положень законів про державний бюджет, а саме в квітні місяці 2008 року, тобто до прийняття рішення Конституційним Судом України, а тому відповідач правомірно діяв в межах чинного на той час законодавства, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

В той же час у 2009 році розмір разової грошової допомоги, який визначено ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не змінювався.

Між тим, статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Таким чином, у 2009 році Кабінет Міністрів України мав право встановлювати розмір соціальних виплат, але лише тих соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір разової грошової допомоги, який передбачено ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визначається залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, у 2009 році Кабінету Міністрів України не було надано право щодо встановлення розміру разової грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня інвалідам війни.

Отже, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 18.03.2009р. №211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та про «Жертви нацистських переслідувань», якою визначено розмір виплат разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку разової грошової допомоги, слід керуватися Законом (Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 18.03.2009р. №211).

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача при виплаті позивачу щорічної допомоги до 5 травня в 2009 році є помилковими.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки, у 2009 році позивачу сплачено разову грошову допомогу у розмірі 70 грн. Отже, сума заборгованості становить 1424 грн., із розрахунку: 498грн.(розмір мінімальної пенсії за віком) х 3 мінімальних пенсії за віком 70грн.(сплачена сума разової грошової допомоги) = 1424 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково, постанову суду першої інстанції, скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, як особі, яка має статус учасника війни, у розмірах, менших ніж передбачено ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2009 рік.

Зобовязати Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму разової грошової допомоги, що виплачується до 5-го травня, за 2009 рік у сумі 1424 грн.

В іншій частині позовних вимог позивачу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання чинності.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 06.07.2010 р.

В повному обсязі постанова складена 09.07.2010 р.

Головуючий Д.В. Чепурнов

Судді Л.М. Нагорна

ОСОБА_2