Справа № 804/2227/14
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2015 рокусправа № 804/2227/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Дадим Ю.М. Білак С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. в справі № 804/2227/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагіон 1» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лагіон 1» (далі - ТОВ «Лагіон 1») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Лівобережна ОДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень від 23.01.2014 р. № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 1843465 грн. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 35274 грн., в тому числі за основним платежем - 23516 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11758 грн., який обґрунтувало наступним. Рішення відповідача №1549/10/18.2-15 від 18.01.2013 р., яким декларацію з податку на додану вартість за грудень 2012 р. (з додатком 5) не визнано податковою звітністю, є протиправним відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 р. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 р. в справі № 804/5807/13-а, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, скасоване податкове повідомлення-рішення № від 10.04.2013 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних періодів) в сумі 2 081 150 грн. за січень 2013 р. та визначено штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 520 287,50грн. Враховуючи наведене, позивач зазначає, що спірні суми податкового кредиту та від'ємного значення податку на додану вартість за листопад 2013 р. сформовані правомірно, тому відсутні підстави для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. позов задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2015 р. до участі в справі в якості другого відповідача притягнута Лівобережна об'єднана державна податкова інспекці м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про неврахування судом факту невизнання декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 р. податковою звітністю, у зв'язку з чим у позивача відсутні підстави для декларування сум бюджетного відшкодування за періоди виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту такого звітного періоду, по яких звітність не визнана податковою.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 23.01.2014 р. № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 843 465 грн. за листопад 2013 року, та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 23 516 грн. - основний платіж та 11 758 грн. - штрафні санкції, прийняти відповідачем на підставі акту перевірки від 27.12.2013 р. № 2022/1501/33275946, який складений відповідачем за результатами камеральної перевірки з питання визначення правомірності формування залишку від'ємного значення та повноти декларування податкових зобов'язань по декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 р. За висновками вказаного акту перевірки позивачем на порушення пунктів 200.1, 200.4 «а», «б» ст. 200 Податкового кодексу України завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації), за листопад 2013р. на суму 1 843 465 грн. та занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за листопад 2013 р., на 23 516 грн.

За змістом акту перевірки для означених висновків відповідачем визначені виключно такі фактичні підстави: - в рядку 21.2 декларації за листопад 2013 р. відображено значення рядка 24 декларації попереднього звітного періоду у сумі 1 866 981 грн., яке зменшено за результатами попередньої камеральної перевірки ТОВ «Лагіон 1» (акт №1652) та повинно бути відображено в рядку 21.3 декларації зі знаком «-», як передбачено підпунктом 4.6.7 розділу V Порядку № 1492; в додатку 2 до декларації за листопад 2013 р. зазначено, що залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками звітного періоду, складає 1 843 465 грн. за грудень 2012 р., за який декларація не визнана податковою звітністю та рішення оскаржується в судових органах.

Рішення податкового органу від 18.01.2013 р. № 1549/10/18.2-15, яким не визнано податковою звітністю податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за грудень 2012 р., скасоване постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 р. в справі № 804/5617/13-а.

Висновки актів перевірки правомірності нарахування відшкодування за січень 2013 р. (акт №1208/15-3/33275946 від 20.03.2013р.) та правомірності формування залишку від'ємного значення та повноти декларування податкових зобов'язань по декларації з податку на додану вартість за березень 2013 року (акт №2116/15-3/33275946 від 21.05.2013р.), за квітень 2013 р. (акт №2391/15-3/33275946 від 19.06.2013р.), за червень 2013 р. (акт №339/2204/33275946 від 20.08.2013р.), за серпень 2013 р. (акт №674/2204/33275946 від 25.09.2013р.), за вересень 2013 р. (акт №1233/2204/33275946 від 29.10.2013р.), та жовтень 2013 р. (акт №1652/2204/33275946 від 29.11.2013 р.), які також стали підставою для висновку про завищення позивачем розміру від'ємного значення, суд першої інстанції вважав спростованими судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового кредиту за грудень 2012 р. трансформувалась в спірну суму від'ємного значення за декларацією позивача за листопад 2013 р., а враховуючи судові рішення, які набрали законної сили, є безпідставним посилання контролюючого органу на рішення № 1549/10/18.2-15 від 18.01.2013 р., яким податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2012 р. не визнана податковою звітністю, та висновки акту перевірки правомірності нарахування відшкодування за січень 2013 р. № 1208/15-3/33275946 від 20.03.2013 р. та актів перевірки правомірності формування залишку від'ємного значення та повноти декларування податкових зобов'язань по декларації з податку на додану вартість за березень-жовтень 2013 р.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Лівобережною ОДПІ проведено камеральну перевірку з питання визначення правомірності формування залишку від'ємного значення та повноти декларування податкових зобов'язань по декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 р., за результатами якої складно акт № 2022/1501/33275946 від 27.12.2013 р., яким встановлено порушення позивачем п. п. 200.1, 200.4 «а», «б» ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення ТОВ «Лагіон 1» залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації), за листопад 2013 р. на суму 1843645 грн. та занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, на 23516 грн.

За результатами перевірки відповідачем 23.01.2014 р. прийняті податкові повідомлення-рішення: № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість по податковій декларації за листопад 2013 р. в розмірі 1843465 грн. та № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання в загальному розмірі 35274 грн., в тому числі за основним платежем - 23516 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11758 грн.

Як вбачається з акту камеральної перевірки, висновок відповідача ґрунтується на наступному: в рядку 21.2 декларації за листопад 2013 р. відображено значення рядка 24 декларації попереднього звітного періоду у сумі 1866981 грн., яке зменшено за результатами попередньої камеральної перевірки ТОВ «Лагіон 1» (акт № 1652) та повинно бути відображено в рядку 21.3 декларації зі знаком «-», як передбачено підпунктом 4.6.7 розділу V Порядку № 1492; в додатку 2 до декларації за листопад 2013 р. зазначено, що залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками звітного періоду, складає 1 843 465 грн. за грудень 2012 р., за який декларація не визнана податковою звітністю та рішення оскаржується в судових органах.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Лагіон 1» придбані у ТОВ «Авіакомпанія «Донбасаеро» основні фонди з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах власної господарської діяльності. ТОВ «Авіакомпанія «Донбасаеро» надані позивачу податкові накладні № 71 від 28.12.2012 р. на суму 107356567,20 грн., в тому числі податок на додану вартість - 1789261,20 грн., та № 72 від 28.12.2012 р. на суму 1754650,75 грн., в тому числі податок на додану вартість - 292441,79 грн. (а.с. 45-46).

Позивачем до складу податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 р. відображена сума податку на додану вартість в розмірі 2081150 грн., яка виникла за рахунок придбання основних фондів та була фактично сплачена постачальнику основних фондів.

Рішенням Лівобережної ОДПІ № 1549/10/18-2-15 від 18.01.2013 р. податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2012 р. не визнана податковою звітністю.

Відповідачем у попередніх податкових періодах здійснювались перевірки позивача: перевірка правомірності нарахування відшкодування за січень 2013 р. (акт №1208/15-3/33275946 від 20.03.2013 р.), правомірності формування залишку від'ємного значення та повноти декларування податкових зобов'язань по декларації з податку на додану вартість за березень 2013 р. (акт №2116/15-3/33275946 від 21.05.2013 р.), за квітень 2013 р. (акт № 2391/15-3/33275946 від 19.06.2013 р.), за червень 2013 р. (акт №339/2204/33275946 від 20.08.2013 р.), за серпень 2013 р. (акт №674/2204/33275946 від 25.09.2013 р.), за вересень 2013 р. (акт №1233/2204/33275946 від 29.10.2013 р.), за жовтень 2013 р. (акт № 1652/2204/33275946 від 29.11.2013 р.). Висновки вказаних перевірок стали підставою для висновку про завищення позивачем розміру від'ємного значення по податковій декларації за листопад 2013 р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 р. в справі № 804/5617/13-а, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії Лівобережної ОДПІ щодо невизнання податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Лагіон 1» за грудень 2012 р. як податкової звітності; скасоване рішення Лівобережної ОДПІ № 1549/10/18-2-15 від 18.01.2013 р.; зобов'язано Лівобережну ОДПІ прийняти податкову декларацію ТОВ «Лагіон 1» з податку на додану вартість за грудень 2012 р. з додатками датою її фактичного отримання; зобов'язано Лівобережну ОДПІ відобразити показники податкової декларації в електронних базах даних податкової звітності, в тому числі й в картці особового рахунку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 р. в справі № 804/5807/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 р., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Лівобережної ОДПІ № від 10.04.2013 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних періодів) в сумі 2081150 грн. та визначено штрафні (фінансові) санкції в сумі 520287,50 грн., яке прийнято на підставі акту перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування за січень 2013 р. № 1208/15-3/33275946 від 20.03.2013 р.

Даними судовими рішення, які набрали законної сили, встановлено, що ТОВ «Лагіон 1» включено суми податку на додану вартість за належним чином складеними податковими накладними до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 р.; в декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 р. ТОВ «Лагіон 1» відображено суму податкового кредиту в розмірі 2081150 грн., яка виникла у підприємства за рахунок придбання основних фондів та була фактично сплачена постачальнику основних фондів; ТОВ «Лагіон 1» згідно з п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу має право у наступному податковому періоді на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, яке утворилось внаслідок придбання основних фондів.

За наслідками перевірок правомірності формування залишку від'ємного значення та повноти декларування податкових зобов'язань по декларації з податку на додану вартість за березень 2013 р. (акт №2116/15-3/33275946 від 21.05.2013 р.), за квітень 2013 р. (акт № 2391/15-3/33275946 від 19.06.2013 р.), за червень 2013 р. (акт №339/2204/33275946 від 20.08.2013 р.), за серпень 2013 р. (акт №674/2204/33275946 від 25.09.2013 р.), за вересень 2013 р. (акт №1233/2204/33275946 від 29.10.2013 р.), за жовтень 2013 р. (акт № 1652/2204/33275946 від 29.11.2013 р.) відповідачем приймались податкові повідомлення-рішення про зменшення позивачу розміру від'ємного значення, які оскаржувались позивачем у судовому порядку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 цього кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 кодексу якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як зазначено вище, правомірність формування позивачем податкового кредиту за господарськими операціями з придбання основних фондів в грудні 2012 р. встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Правомірність визначення ТОВ «Лагіон 1» у податкових деклараціях з податку на додану вартість за квітень, серпень 2013 р., вересень, жовтень 2013 р. від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту, яка зарахована до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, а відповідно, й перенесення цього показника до податкових декларацій з податку на додану вартість наступних податкових періодів (рядок 21.1) було предметом судового розгляду.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2014 р. в справі № 804/9891/13-а, залишеною без ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2014 р., скасовані податкові повідомлення-рішення № від 09.07.2013 р. про збільшення ТОВ «Лагіон 1» грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 41662,50 грн., № від 09.07.2013 р. про зменшення ТОВ «Лагіон 1» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 2025840 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2014 р. в справі № 804/1207/14, залишеною без ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 р., скасовані податкові повідомлення-рішення № від 24.12.2013 р. про збільшення ТОВ «Лагіон 1» грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 41007 грн., № від 24.12.2013 р. про зменшення ТОВ «Лагіон 1» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1866981 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 р.

Відтак, правомірність визначення ТОВ «Лагіон 1» у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 р. від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту, яка зарахована до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, а відповідно, й перенесення цього показника до податкових декларацій з податку на додану вартість наступних податкових періодів (рядок 21.1) в межах розгляду даної справи доказуванню не підлягає.

Таким чином, висновок податкового органу про завищення позивачем розміру суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковим деклараціям з цього податку за листопад 2013 р., як й збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, є необґрунтованим.

Сукупність зазначених вище обставин свідчить, що підстави, які слугували фактичною підставою для зменшення позивачу суми від'ємного значення спірним податковим повідомленням-рішенням, знаходяться поза межами приписів Податкового кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. в справі № 804/2227/14 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. в справі № 804/2227/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагіон 1» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.В. Білак