Справа № 4099/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2010 р. справа № 2а-633/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради

на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2009 р. у справі № 2а-633/09/0818

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради

про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради, в якому просила визнати дії відповідача протиправними . Просила стягнути з відповідача суму заборгованості за 2006- 2008 роки в сумі 11090 грн. Також просила спонукати відповідача провести перерахунок та виплатити допомогу за вересень 2009 рік.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2009 р. у справі № 2а-633/09/0818 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправними дії відповідача . Стягнуто з відповідача суму недоплаченої допомоги при народженні дитини у розмірі 5659 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначену постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, Суд першої інстанції прийняв постанову, не врахував, що рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 набрало силу з 09.07.2007 року, та не має зворотної сили, окрім того, його дія втратила силу 31.12.2007 року. Рішення Конституційного Суду України не може бути реалізовано, оскільки не було внесено зміни до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»і не були збільшені видатки на виплати соціальної допомоги. Також вказував, що ст..56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»встановлене, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням»здійснюється за рахунок коштів відповідно субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі , що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку встановленого Кабінетом Міністрів України. Вважає, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення необгрунтованного рішення.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положень ст..41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), а тому має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог щодо зобовязання нарахувати та виплатити суму відшкодування допомоги по догляду за дитиною за 2006-2007 роки, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст.. 99 КАС України, згідно якої адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Так, ч.1 ст.102 КАС України визначено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлено, за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Було встановлено судом першої інстанції, що позивачка звернулася до суду 14 вересня 2009 року та нею було пропущено річний процесуальний строк для визнання неправомірних дій відповідача та стягнення суми недоотриманої допомоги за 2007 рік, оскільки рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 було оприлюднене 27 липня 2007 року.

Також, відмовляючи позивачці у задоволенні позовних вимог за 2008 рік, суд першої інстанції також дійшов вірного висновку, оскільки вказана допомога в даному разі була нарахована та сплачена в порядку та у розмірі, передбаченому Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися та діяли у часі в січні 2008 року. Тому в задоволенні позовних вимог в стягненні з відповідача недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік судом першої інстанції було правильно відмовлено. Відповідно, правильно відмовлено позивачці в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідача за 2008 рік незаконними, оскільки відповідач здійснював виплати державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку задовольняючи позовні вимоги позивачці у стягнення з відповідача недоплаченої суми допомоги при народженні дитини, оскільки відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" Допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, п.14 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Статтею 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" була встановлена допомога при народженні дитини - у розмірі 8500 гривень. Також було встановлено, що виплата цієї допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, а решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати державної допомоги при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів .

Отже, за викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню. А постанова Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2009 р. у справі № 2а-633/09/0818 підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.202, ст..205, ст..207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2009 р. у справі № 2а-633/09/0818 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко