Справа № 19270/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2010 р.справа № 2а-15138/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Семененка Я.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2010 року по адміністративній справі № 2а-15138/09/0470 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради про визнання неправомірним рішення, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а :

В листопаді 2009 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд визнати неправомірним та скасувати рішення реєстратора комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради від 24.02.2009 року про відмову в реєстрації права власності на гараж № 8, розташований за адресою М. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги 48Г на її імя; зобовязати комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради зареєструвати за нею право власності на індивідуальний гараж № 8, розташований по вул.. Набережна Перемоги,46 Г у м. Дніпропетровську.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2010 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2007 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування та визнання права власності визнано дійсним договір від 11.05.2007 року дарування трьох індивідуальних гаражів №№ 3,7,8, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 48Г, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1; визнано право власності громадянки України ОСОБА_1 на три індивідуальні гаражі №№ 3,7,8, які розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги 48Г.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2007 надано розяснення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2007 року, вказавши: що державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»та Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого в Міністерстві юстиції України 07.02.2002 року № 7/5. Реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і предявленим правовстановлюючим документам (п.3.5. Тимчасового положення).

Згідно переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна, який є Додатком № 1 до Тимчасового положення та абзац 13 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно відносяться до правовстановлюючих документів, які є підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав. Акт прийому нерухомого майна до експлуатації також віднесено до правовстановлюючих документів, які є підставою для реєстрації прав власності. Відповідно до Листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-12б від 23.03.1999 року «Щодо оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію»оформлення права власності на обєкти що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється без наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, державними приймальними або державними технічними.

Суд першої інстанції вказав, також, що оскільки Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»не вимагає при здійсненні реєстрації прав власності надання усіх перелічених у статті вищевказаного Закону правовстановлюючих документів у сукупності, то реєстрація права власності на три індивідуальні гаражі № 3,7,8 розташовані у м. Дніпропетровську, по вул. Набережна Перемоги 48Г може проводитись на підставі рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно без акту введення в експлуатацію цього обєкту.

З метою державної реєстрації права власності, представник позивача звернувся з відповідною заявою до Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації".

Рішенням від 24.02.2009р. (а.с.6-70) відповідач відмовив у реєстрації права власності на об'єкт нерухомості. Рішення про відмову в реєстрації мотивоване з посиланням на п.3.3. "Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Мін'юсту України №7/5 від 07.02.2002р., а саме те, що подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Також вказано, в ході ознайомлення з поданими документами відповідачем було встановлено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2007 року: «11.05.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з іншого боку було укладено договір дарування, вчинений в простій письмовій формі, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар нерухоме майно», а також визнане право власності за ОСОБА_1 ( вище зазначений договір Вами не було надано для ознайомлення разом з іншим пакетом документів).

Також державний реєстратор вказав на те, що з поданих документів вбачається, що вищезазначений договір дарування був укладений без попереднього проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, а також відчуження нерухомого майна відбулося без отримання довідки-характеристики на нерухоме майно.

За результатами перегляду судового рішення колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм матеріального права, які регулюють порядок та підстави державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст..124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно вимог Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п.1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мін'юсту України №7/5 від 07.02.2002р. обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

У відповідності до ч.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно з ст.19 названого Закону підставами для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, правовстановлюючими документами, зокрема, є рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

З огляду на викладені норми матеріального права, рішення суду, яке набрало законної сили, є тим документом, що посвідчує право власності певної особи на об'єкти нерухомості і є підставою для здійснення державної реєстрації в органах БТІ.

Таким чином, враховуючи вимоги ст..19 Конституції України, посадові особи МБТІ були зобов'язані здійснити державну реєстрацію права власності позивача на нерухоме майно на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2007 року.

Відповідач не обґрунтовано відмовив позивачу у здійснені державної реєстрації, тим самим порушивши норми матеріального права, які регулюють порядок та підстави державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та залишив без виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі вищевказаного рішення суду.

Виходячи з доводів апеляційної скарги та вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає, що підстав для скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2010 року та задоволення апеляційної скарги відповідача не має.

Керуючись ст. 198, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2010 року по адміністративній справі за № 2а-15138/09/0470 без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст виготовлено 14.12.2010 року

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: Я.В. Семененко

Суддя: С.А. Уханенко