Справа № 2а-6125/12/1070
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Київ К/800/32739/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу

за позовом прокурора м. Біла Церква Київської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року прокурор м. Біла Церква Київської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 2642,30 грн за 2011 рік.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2013 року це судове рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

Відповідач самостійно нарахував та сплатив суму зобов'язання в розмірі 1 368 грн з 4 010 грн необхідних ((мінімальний розмір єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців на 2011 рік (941 грн х 34,7%) х 3 + (960 грн х 34,7%) х 6 + (985 грн х 34,7%) х 2 + (1004 грн х 34,7%)).

Оскільки сума єдиного внеску у встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) строки не була сплачена відповідачем повністю, управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області сформувало та направило на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу від 12 березня 2012 року №9 на суму 2 984,30 грн, яка отримана відповідачем 13 березня 2012 року.

За результатами узгодження вимоги про сплату боргу рішенням управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області від 25 квітня 2012 року № 4842/08 заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишена без задоволення, вимога про сплату боргу - без змін. В судовому порядку вказана вимога не оскаржувалась.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Таким чином, з наведеного вбачається, що стягнення недоїмки з єдиного внеску здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду шляхом надіслання до підрозділу державної виконавчої служби вимоги про сплату недоїмки як виконавчого документу або шляхом звернення до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Частиною п'ятою статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Пунктом 8 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Отже, застосування одного із способів стягнення недоїмки виключає одночасне застосування іншого.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції за вимогою управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про сплату боргу від 12 березня 2012 року №9 відкрито виконавче провадження з примусового стягнення суми боргу. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 3 квітня 2012 року ВП №32011737 була предметом судового розгляду у справі №2а-5699/12/1070, за результатом розгляду якої ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року скасовано, позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

З наведеного вбачається, що управлінням Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області раніше вже був застосований один із способів стягнення недоїмки, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 3 квітня 2012 року ВП №32011737.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову відповідає правильному застосуванню норм матеріального права, оскільки вимога управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області від 12 березня 2012 року №9 про сплату боргу, стягнення якого є предметом цього позову, вже знаходиться на примусовому виконанні в органі державної виконавчої служби, а відтак відсутні правові підстави для повторного стягнення суми боргу в судовому порядку.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.