Справа № 820/6220/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 липня 2015 р. № 820/6220/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участі секретаря судового засідання Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна корпорація "Січеслав" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення Нововодолазької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 19.05.2015 року № форми "В4" про зменшення товариством з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна корпорація "Січеслав" () розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 132612,50 грн. (сто тридцять дві тисячі шістсот дванадцять гривень 50 копійок); визнати протиправними дії Нововодолазької об'єднаної Державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Харківській області щодо коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна корпорація "Січеслав" () в ІС "Податковий блок" на підставі акту № 323/20-20-15-17/33576615 від 29 квітня 2015 року; зобов'язати Нововодолазьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Харківській області вчинити дії щодо зворотного коригування і відновлення в ІС "Податковий блок" сум податкового кредиту, самостійно задекларованих ТОВ "Січеслав" у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року (на підставі акту № 323/20-20-15-17/33576615 від 29 квітня 2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення рішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, що викладене в акті перевірки відповідача, а відтак, суперечить ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладає на платника податків додатковий обовязок по оплаті грошового зобовязання на користь Державного бюджету України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці контролюючого органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, у зв'язку із чим позивачу визначене відповідне податкове зобовязання.

Вислухавши представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Нововодолазькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року по товариству з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна корпорація "Січеслав" (), результати якої оформлені актом №323/20-20-15-17/33576615 від 29.04.2015 року, яким зафіксовано завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом - постачальником ТОВ "Білдінг інвест плюс" () на суму ПДВ 132612,5 грн. у грудні 2014 року, та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 132612,5 грн. в т.ч. за грудень 2014 року в сумі 132612,5 грн., чим порушено п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) (а.с. 23-28).

Позивач не погодившись з висновками акту перевірки, 22.05.2015 року подав на них свої заперечення до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області (а.с. 29-31).

Листом від 02.06.2015 року №2689/10/20-20-15-28 відповідач повідомив позивача, що ним порушено законодавчо встановлені строки на подання заперечень на акт перевірки, а тому контролюючим органом подані заперечення 22.04.2015 року (вх. ОДПІ №3924/10 від 26.05.2015 року) залишені без розгляду (а.с. 32).

На підставі акту перевірки №323/20-20-15-17/33576615 від 29.04.2015 року Нововодолазькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 19.05.2015 року № (а.с. 22).

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем (генеральний підрядник) та управлінням житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації (замовник) укладено договір №205/1 від 26.08.2011 року про виконання робіт на об'єкті: капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Парковій від будинку 6 до будинку 14 в м. Марганець Дніпропетровської області (а.с. 133-135).

На виконання умов вище вказаного договору, позивачем в особі генерального директора ОСОБА_3 (генеральний підрядник) 16.05.20154 року укладено договір субпідряду №БІП- 160514 (а.с. 38-39) з ТОВ "Білдінг інвест плюс" в особі директора ОСОБА_4 (субпідрядник), за умовами якого субпідрядник бере на себе зобов'язання своїми силами виконати генеральному підряднику роботи: капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Парковій від будинку 6 до будинку 14 в м. Марганець Дніпропетровської області, а генеральний підрядник зобов'язується прийняти і сплатити за виконану роботу. Згідно до п.2.2 даного договору вартість, об'єм, зміст виконаних робіт визначаються відповідно до локального кошторису і договірної ціни, які є невід'ємною частиною договору.

Позивачем до суду надано наступні первинні документи складені на підставі договору субпідряду №БІП-160514 від 16.05.2014 року: договірна ціна, податкові накладні, вартість виконаних робіт, акт прийому виконаних робіт, (а.с. 40).

Порядок формування податкового кредиту визначений положеннями статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно до вимог п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до п.201.2 ст. 201 Податкового кодексу України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами пунктів 201.4, 201.6, 201.9, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

На вимогу положень наказу від 22.09.2014 року № 957, яким затверджено порядок форми податкової накладної та порядок її заповнення, податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті.

Судовим розглядом встановлено, що за грудень 2014 року ТОВ "БК Січеслав" () до податкового кредиту включив операції по взаємовідносинам з ТОВ "Білдінг інвест плюс" на загальну суму ПДВ 132612,5 грн.

Під час судового засідання, судом встановлено, та не заперечувалось сторонами по справі, що позивачем на запит контролюючого органу на підтвердження формування податкового кредиту за грудень 2014 року надані податкові накладні: від 31.07.2014 року №356, №357, №358, №359, №360, №361, №362, №363, №364, №365, №366, №367, №368, №369, складені на виконання умов договору субпідряду від 16.05.2014 року № БІП-160514, підписані особою ОСОБА_5 (а.с. 185-197).

Суд зауважує, що у відповідності до положень наказу від 22.09.2014 року № 957, податкову накладну складає продавець та підписує безпосередній керівник підприємства.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вбачається, що керівником ТОВ "Білдінг інвест плюс" є ОСОБА_6 (а.с. 181-182).

Суд не бере до уваги податкові накладні (а.с. 41-47) надані під час розгляду справи, оскільки, ані під час перевірки, ані під час подання позивачем заперечень на висновки акту перевірки №323/20-20-15-17/33576615 від 29.04.2015 року, податкові накладні підписані уповноваженою особою продавця ОСОБА_6, товариством з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна корпорація "Січеслав" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області не надавались, що в свою чергу виключає право позивача на формування податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.7 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

З огляду на зазначене, враховуючи ненадання належним чином оформлених податкових накладних, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено його право на формування податкового кредиту за грудень 2014 року.

Положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем, як субєктом владних повноважень доведено правомірність встановлених під час перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, що призвело до неправомірного обрахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, та як наслідок обґрунтовано винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що решта позовних вимог є похідними, суд дійшов висновку, що адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна корпорація "Січеслав" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набув чинності 23.10.2013 року, внесені зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру розмірі судового збору становить 2 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірі мінімальних заробітних плат, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 338,32 грн.

Враховуючи, що у задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд дійшов висновку, про необхідність стягнення на користь бюджету недоплачену суму судового збору у розмірі 1533,68 грн.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодекс адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна корпорація "Січеслав" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна корпорація "Січеслав" (вул. Гагаріна, 1, смт Нова Водолага, Харківська область, 63202, код 33576615) на користь державного бюджету України (одержувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код ОКПО 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011) судовий збір у розмірі 1533,68 грн. (одна тисяча п'ятсот тридцять три гривні 68 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24 липня 2015 року.

Суддя М.О. Лук'яненко