Справа № 7820/09/1570
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 7820/09/1570
У Х В А Л А

29 березня 2011 року суддя Одеського окружного адміністративного суду Федусик А.Г., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. та зобовязання вчинити певні дії, треті особи - Державне казначейство України, МВС України в особі Кілійського РВ Головного управління МВС України в Одеській області, слідчий СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, начальник СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. та зобовязання вчинити певні дії, треті особи - Державне казначейство України, МВС України в особі Кілійського РВ Головного управління МВС України в Одеській області, слідчий СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, начальник СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч.1 ст.17 Кодексу про адміністративне судочинство України спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносяться до компетенції адміністративних судів.

З позовної заяви вбачається, що позивачем фактично оскаржується бездіяльність посадових осіб Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка полягала в порушенні строків ведення досудового слідства у конкретній кримінальній справі.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному звязку із ч.1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Між тим, оскарження дій, бездіяльності та рішення слідчого або прокурора регулюється гл.22 КПК України.

Згідно ст.ст.234,236 КПК України дії або бездіяльність та рішення слідчого можуть бути оскаржені прокурору, а дії прокурора можуть бути оскаржені вищестоящому прокурору та до суду за правилами КПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.05.2001 року № 6-пр/2001 визначено, що правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України. Цим рішенням Конституційного Суду України кримінальне судочинство визначено як врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (суддів) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України.

З наведеного приходжу до висновку про неможливість вирішення даної справи в порядку адміністративного судочинства, оскільки відносини, які склалися між сторонами належать вирішувати в порядку КПК України.

Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 грн. за порушення його прав та зобовязати Державне казначейство України перерахувати ці кошти з відповідного рахунку Державного бюджету України на його користь та на користь ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. В іншому випадку вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.7 ст.1176 ЦК України, порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

З наведеного приходжу до висновку, що відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, регулюються Цивільним Кодексом України, а відтак вирішення даного спору не може здійснюватись за нормами КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Таким чином, розгляд позовних вимог в частині відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, належить до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку ЦПК України.

Оскільки, публічно-правовий спір, який є предметом даного позову, підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, а питання щодо відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органами досудового слідства, вирішується виключно в порядку цивільного судочинства, то провадження за даним позовом взагалі не може бути відкрито за правилами КАС України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо справа не не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, вважаю необхідним відмовити у відкритті адміністративного провадження, розяснивши позивачу його право звернутися з зазначеними вимогами до суду в порядку КПК України та ЦПК України.

Керуючись ст.ст.234, 236 КПК України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», ст.ст.2, 4, 17, 21, 109 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Президента України про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. та зобовязання вчинити певні дії, треті особи - Державне казначейство України, МВС України в особі Кілійського РВ Головного управління МВС України в Одеській області, слідчий СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, начальник СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя А.Г. Федусик