Справа № 21852/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2010 р.

справа № 9/235/08-АП-13/429/08-АП

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Руденко М.А. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області

на постанову Господарського суду Запорізької області від 20 липня 2010 року у справі №2а-9/235/08-АП-13/429/08-АП за позовом Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області до Приватного підприємства «Магніфікент-компані», Товариства з обмеженою відповідальністю «Баден»про визнання угоди недійсною, -

в с т а н о в и л а :

Пологівська міжрайонна державна податкова інспекція Запорізької області звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір №04/07-05 від 04.07.2005 року, який укладено між відповідачами. ДПІ вважає, що вказану угоду укладено з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, а відтак в силу ст..207, 208 Господарського кодексу України її слід визнати недійсною. Як на підставу недійсності угоди ДПІ посилалась на те, що на запит позивача до ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя, щодо надання інформаційної довідки перевірки інформації по вищевказаній операції, остання надала відповідь про неможливість надання інформаційної довідки у зв’язку з тим, що ТОВ «Баден»не звітує до ДПІ, останню податкову звітність подало за ІІІ квартал 2004 року, за юридичною адресою не знаходиться.

Постановою господарського суду Запорізької області від 23.06.2008р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Пологівська міжрайонна державна податкова інспекція Запорізької області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У судове засідання, сторони, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, не з’явились, у зв’язку з чим, відповідно до ст..41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що спірний договір укладено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, сторонами договору виконано свої обов’язки за договором в повному обсязі, умови договору не є такими, що суперечать інтересам держави та суспільства, а факт не звітування одного з контрагентів за договором та відсутність за юридичною адресою не свідчить про недійсність спірного договору і не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Факт виконання сторонами умов договору підтверджується відповідними фінансово-бухгалтерськими документами, зокрема: накладними №09/10 від 09.10.2005р., №25/10 від 25.10.2005 р., на загальну суму 548 810,60 грн. (в т.ч. ПДВ 91 468,43 грн.); податковими накладними №85 від 09.10.2005р., №91 від 25.10.2005р. Суми ПДВ за податковими накладними заявлені у складі податкового кредиту в декларації з ПДВ ПП «Магніфікент-компані»за жовтень 2005 року.

Зміст спірного договору не суперечить актам цивільного законодавства. В судовому засіданні не були встановлені докази, які б стверджували, що зміст договору не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов’язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання угоди.

Відповідно до ст..207 Господарського кодексу України, господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції(спеціальної правосуб’єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади, визнано судом недійсним повністю або частково.

Отже, диспозиція вказаної норми права передбачає наявність умислу на укладення договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, хоча б у одній із сторін такого договору.

Між тим, позивачем не надано суду доказів того, що укладаючи спірний договір сторони цього договору переслідували інші цілі, ніж ті, які визначено в договорі і що ці цілі суперечать інтересам держави та суспільства.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в достатньому обсязі з’ясував обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованість висновків суду першої інстанції, а стосуються особистого тлумачення позивачем окремих норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 198, ст.. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Запорізької області від 20 липня 2010 року у справі №2а-9/235/08-АП-13/429/08-АП - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 17.11.2010)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: М.А. Руденко

Суддя: Н.А. Бишевська