Справа № 20577/10
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2010-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2010 р.справа № 2а-119/10/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Кожана М.П.

при секретарі судового засідання: Ганноченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу : Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2010 р. у справі № 2а-119/10/1170 (категорія статобліку- 2.33)

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача 1: Начальника служби у справах дітей Козятинської районної державної адміністрації у Вінницькій області ОСОБА_2 Спеціаліста служби у справах дітей Козятинської районної державної адміністрації у Вінницькій області ОСОБА_3

відповідача 2: Спеціаліста служби у справах дітей Козятинської районної державної адміністрації у Вінницькій області ОСОБА_3

про: визнання протиправною бездіяльність та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом щодо протиправної бездіяльності посадових осіб Козятинської районної державної адміністрації та стягнення з останніх моральної шкоди.

Як свідчить зміст позовної заяви, протиправність бездіяльності відповідачів, що мала місце на думку позивача, полягала у несвоєчасній відповіді посадових осіб органу державної влади на його заяви, що стосується способу та порядку участі ОСОБА_1 у вихованні сина.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.04.10р. провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 159 КАС, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд зазначив, що відповідно до ч.2 ст. 159 КАС України суд розяснює позивачеві, що з метою вирішення спору щодо визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини, йому слід звернутися до місцевого загального суду.

Не погодившись із ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апелянт зазначає, що рішення окружного суду не відповідає нормам ст.ст. 3, 17, 18, 19, 21 КАС, відповідно до яких спори з субєктами владних повноважень щодо їх дій, чи бездіяльності підсудні адміністративним судам.

У судовому засіданні апелянт доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав.

Відповідачі до суду не прибули про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому зазначив, що вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до норм ст.. 105 КАС, у редакції, що діяла на момент подання позову та винесення оспорюваної ухвали, адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Згідно п.1 ч.2 ст. 162 КАС У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Як свідчать матеріали справи, відповідачами у даному випадку виступали посадові особи виконавчого органу державної влади, що у спірних правовідносинах здійснювали владні функції.

Позов було заявлено з приводу протиправної бездіяльності названих осіб, яка мала місце на думку позивача.

Будь яких вимог, які б стосувались порядку та умов виховання дитини, позивач не заявляв.

Отже, спір стосовно бездіяльності відповідачів містить усі ознаки публічно правового спору, віднесеного до компетенції адміністративної юрисдикції, що виключає підстави для його розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки відповідно до норм ч. 2 ст. 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_1 у повному обсязі підлягав розгляду у адміністративних судах.

Виходячи з викладеного, колегія судів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі не відповідає нормам ст. ст.. 2, 3, 21, 162 КАС, що є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню в частині вимог щодо скасування ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2010 року.

Що стосується вимог апелянта щодо розгляду його позову судом апеляційної інстанції, то останні не підлягають задоволенню, як такі, що суперечать нормам ч. 2 ст. 205 КАС, яка визначає компетенцію суду апеляційної інстанції в разі розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 199, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2010 р. скасувати.

Направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі 28.09.2010 р.

Головуючий суддя: Туркіна Л.П.

Суддя: Кожан М.П.

Суддя: Проценко О.А.