Справа № 9095/10
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2010 р. справа № 2а-89/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Кожана М.П.
суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська
на постанову: Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2010 р. у справі № 2а-89/10
до: Управління пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська
про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и л а:
У січні 2010р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відмову відповідача відносно виплати позивачу щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком - не правомірними; зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги за 2006-2008роки в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; стягнути з відповідача на користь позивача щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за 2006-2008роки в сумі 4471грн.20коп.
Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 28 січня 2010р. у справі № 2а-89/10 позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача в частині виплати позивачу пенсії у період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. без урахування підвищення, встановленого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії, що була виплачена позивачу у період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. з урахуванням права отримувача пенсії на її підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", та виплатити на користь позивача різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позивних вимог позивачу.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.
Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (в редакції до 28.12.2007 року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була призупинена п. 12 статті 71 і ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.
Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнані неконституційними.

Законом України Про державний бюджет України на 2009р.не призупинено дію ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивача та здійснити виплати у розмірах, передбачених Законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач будь-яких дій, повязаних з перерахунком пенсії позивачу в частині її підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону Про соціальний захист дітей війни не здійснював, а також не проводив виплату.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Згідно з частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003року №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття мінімальна пенсія за віком, про яке йдеться в ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2010 р. у справі № 2а-89/10 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2010 р. у справі № 2а-89/10 залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності в порядку ст.. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України - протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених КАС України, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П. Кожан

Судді: О.А. Проценко

ОСОБА_2