Справа № 24069/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
"08" жовтня 2010 р. справа № 2-1478/10
Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Сафронова С.В.
розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2010 року.
у цивільній справі № 2а-1478/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Синельниковському районі про визнання бездіяльності неправомірною та визнання права на отримання невиплаченої соціальної допомоги, -
в с т а н о в и л а:
На розгляд судді передана апеляційна скарга ОСОБА_1, яка складена нею за нормами ЦПК України та адресована до Апеляційного суду Дніпропетровської області на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2010 року, постановлену в порядку ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга позивачки не підлягає розгляду апеляційним адміністративним судом виходячи з наступного
З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до районного суду з вищезазначеною позовною заявою в порядку ЦПК України, яку суддею першої інстанції ухвалою від 18.08.2010 р. було залишено без руху та ухвалою від 31.08.2010 року повернуто позивачці у звязку з невиконанням у строк вимог суду про виправлення недоліків позову.
25.09.2010 року позивачкою подано апеляційну скаргу на ухвалу судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2010 року в порядку ст. 293, 295 ЦПК України, яка разом з матеріалами справи супровідним листом суду першої інстанції від 30.09.2010 р. направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд згідно з п.2 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України має розглядати та вирішувати адміністративні справи.
Частина друга ст.5 КАС України передбачає, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
У той же час, ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій,розгляду і вирішення справи.
Згідно статті 291 ЦПК України апеляційною інстанцією у цивільних справах є судові палати у цивільних справах апеляційних загальних судів в межах територіальної юрисдикції яких знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення.
Аналіз вищевказаних норм Законів свідчить про те, що апеляційний перегляд судових рішень, в тому числі з процесуальних питань, провадиться в тому провадженні, в якому ці рішення постановлені судом першої інстанції.
Прийняте Конституційним Судом України рішення від 09.09.2010 № 19-рп/2010, яким визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами»від 18.02.2010 № 1691-VI не може бути підставою для апеляційного перегляду в порядку адміністративного судочинства ухвали суду першої інстанції, яка була постановлена судом в порядку цивільно-процесуального кодексу України.
Пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.09.2010 № 19-рп/2010 передбачено, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами»від 18 лютого 2010 року № 1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Наведене означає, що з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 09.09.2010 № 19-рп/2010, були відновлені норми законодавства, які діяли до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами»від 18 лютого 2010 року № 1691-VI , а відповідно усі справи, що повязані із соціальними виплатами повинні знову вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Разом з тим, зазначеним рішенням Конституційного Суду України залишилося неврегульованим питання подальшого порядку апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції по даній категорії справ, що дає підстави для застосування аналогії закону.
Абзацем одинадцятим пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про судоустрій та статус суддів», який набрав чинності з 30.07.2010 р. передбачено, що підпункт 2 підпункту 3.6 та підпункт 10 підпункту 3.7 пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення»щодо передачі до юрисдикції адміністративних судів та вилучення із цивільної юрисдикції спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них, вводяться в дію з 1 січня 2011 року. Справи щодо таких спорів, які перебуватимуть у провадженні суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції станом на 1 січня 2011 року, завершуються розглядом у цих судах. Позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги щодо таких спорів, які подані до 1 січня 2011 року і провадження за якими не відкрито, розглядаються відповідними судами, до яких вони подані.
Закон України «Про судоустрій та статус суддів», який набрав чинності з 30.07.2010 р., був прийнятий пізніше за КАС України, яким у пункті 7 розділу VII «Прикінцеві положення»були врегульовані питання, що виникали у звязку із набранням чинності КАСУ. Розділ ХІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про судоустрій та статус суддів»не визнавався Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України. Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питань щодо перегляду справ в апеляційному порядку застосуванню підлягають норми розділу XII «Прикінцеві положення»Закону України «Про судоустрій та статус суддів», який має пріоритет на над нормою, що закладена у розділі VII «Прикінцеві положення»КАС України, бо прийнята пізніше.
Наведене узгоджується із змістом рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 р. № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України, де зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному.
Крім того, суттєвою у даному випадку є та обставина, що оскаржувану у цій справі ухвалу, суд першої інстанції прийняв керуючись нормами ЦПК України. Тобто, у даному випадку йдеться не про вирішення по суті спору, повязаного з соціальними виплатами, а про процесуальне питання, яке вирішено судом відповідно до чинної і на теперішній час ч.2 ст.121 ЦПК України.
Таким чином, оскільки оскаржувана ОСОБА_2. ухвала суду першої інстанції від 31 серпня 2010 року була постановлена за нормами ЦПК України, а саме, з посиланням на ч.2 ст.121 ЦПК України, апеляційна скарга направлена позивачем до відповідного апеляційного суду також в порядку ст. 293,295 ЦПК України, а нормами ст.184 КАС України не передбачена можливість апеляційного перегляду в порядку адміністративного судочинства судових рішень, постановлених за нормами іншого процесуального законодавства, в тому числі і цивільно-процесуального, то належною апеляційною інстанцією для перегляду ухвали про повернення позовної заяви у даній цивільній справі є, відповідно до ст.291 ЦПК України - Апеляційний суд Дніпропетровської області.
Згідно п. п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
За наведених обставин, вважаю необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження за нормами адміністративного судочинства по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Синельниковському районі про визнання бездіяльності неправомірною та визнання права на отримання невиплаченої соціальної допомоги, оскільки ухвалу суду першої інстанції про повернення позову, постановлену в порядку ЦПК України, не можливо переглядати в порядку КАС України.
Керуючись ст.ст. 4, 5,109, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2010 року у цивільній справі за позовом до Управління Пенсійного фонду України в Синельниковському районі про визнання бездіяльності неправомірною та визнання права на отримання невиплаченої соціальної допомоги.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя : С.В. Сафронова