Справа № 2-а-5304/11
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари Справа № 2-а -5304/2011року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарях Самогран С.М., Наумець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари адміністративну справу за позовом Броварського міськрайонного центру зайнятості - Робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2011 року Броварський міськрайонний центр зайнятості звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми допомоги по безробіттю в розмірі 1 876 грн. 57 коп..

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач була зареєстрована в Броварському міськрайонному центрі зайнятості як така, що шукає роботу 08.04.2008 року, їй був наданий статус безробітної. У своїй заяві про надання статусу безробітної від 08.04.2008 року відповідач підтверджувала, що на момент звернення до служби зайнятості не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. Згодом позивачем встановлено, що відповідач з 31.08.2005 року зареєстрована як фізична особа підприємець. Отже, на момент надання статусу безробітної, відповідач фактично мала статус фізичної особи субєкта підприємницької діяльності, що виключає можливість надання їй статусу безробітного та право на отримання допомоги по безробіттю. Як зазначає представник позивача в період з 08 квітня 2008 року по 25 травня 2008 року відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 1 876 грн. 57 коп. На вимогу позивача, відповідач кошти не повернула , в звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання не зявлялась, про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.04.2008 року відповідач звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Броварського міськрайонного центру зайнятості, де була зареєстрована як особа, що шукає роботу .

08.04.2008 року наказом директора Броварського міськрайонного центру зайнятості № НТ080408, відповідачу відповідно до статті 2 Закону України "Про зайнятість населення", було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 08.04.2008 року.

Фактично відповідач отримала допомогу по безробіттю з 08.04.2008 року по 25.05.2008 року в сумі 1 876 грн. 57 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно акту № 15 від 10.03.2011 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", зафіксовано звірку інформації наданої відповідачем до Броварського міськрайонного центру зайнятості з відомостями наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та встановлено, що згідно витягу із Єдиного державного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 31.08.2005 року.

11.03.2011 року директором Броварського міськрайонного центру зайнятості видано наказ за № 152 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 в сумі 1 876 грн. 57 коп., з яким у відповідності до відмітки на копіях матеріалів розслідування (акт, лист-повідомлення, наказ) наявних в матеріалах справи відповідач ознайомилась 05.03.2011 року.

У звязку із тим, що відповідач у добровільному порядку відмовилась повернути незаконно отримані кошти, Броварський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду про стягнення заборгованості.

Суд, вважає законною та обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю враховуючі наступне.

Згідно зі ст.. 2 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 № 803-ХІІ безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

За змістом ч. 3 ст. 1 цього ж Закону до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, і працюють по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном, у фізичних осіб, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Судом, досліджено довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 11-12), на підставі якої встановлено, що відповідач з 31.08.2005 року зареєстрована як фізична особа підприємець та станом на день подання позову її реєстрація не припинена.

Отже, на момент звернення до центру зайнятості та надання статусу безробітної 08.04.2008 року, відповідач мала статус фізичної особи підприємця, що є підставою для віднесення її до зайнятого населення, що в свою чергу, виключає можливість вважати таку особу - безробітною.

П. 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000, № 1533-III передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2006 року № 357, у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п.7 вищевказаного Порядку рішення про повернення коштів особою та відшкодування коштів роботодавцем приймається директором центру зайнятості і оформляється наказом. Зазначене рішення про відшкодування коштів роботодавцем центр зайнятості надсилає особі повідомлення про необхідність відшкодування незаконно виплачених коштів протягом 15 робочих днів після отримання повідомлення. Повернення коштів особою здійснюється протягом встановленого строку після її ознайомлення під особистий підпис з прийнятим рішенням про повернення коштів. У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення (невідшкодування) їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач повною мірою довів обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Натомість, відповідачем не спростовано твердження позивача стосовно неправомірності отримання нею допомоги по безробіттю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 1 876 грн. 57 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Судові витрати з відповідача не стягуються, оскільки згідно ч.4ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Броварського міськрайонного центру зайнятості грошові кошти, які були виплачені як допомога по безробіттю за період з 08 квітня 2008 року по 25 травня 2008 року в сумі 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) грн. 57 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Білик