Справа № 20063/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2010 р. справа № 2а-509/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Щербатому І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 30 квітня 2010 року у справі № 2а-509/2010 за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС Державної автомобільної інспекції м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора ДПС БДПС Державної автомобільної інспекції м. Дніпропетровська ОСОБА_2, в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача щодо складання постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2010 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач у справі звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Порушення п. 8.1 ПДР України є адміністративним правопорушенням, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2010 року відносно ОСОБА_1 інспектором ДПС БДПС Державної автомобільної інспекції м. Дніпропетровська ОСОБА_2 винесено постанову серії АЕ № 154154 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1, 29 січня 2010 року о 09 год. 50 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Дніпропетровську на вул. Глинки, не виконав вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку. Порушення зафіксовано приладом Візир № 0812968 (свідоцтво про перевірку № 12-1/380019, чинне до 14.01.2010 р.). У звязку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 260 грн.

Доказом вини позивача в скоєному адміністративному правопорушенні в матеріалах справи міститься постанова в справі про адміністративне правопорушення та прикладені копії фотографій, зафіксовані спеціальним приладом візуальної фіксації «Візир»29.01.10 р. в 09 год. 50 хв. Будь-які інші докази відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 грн. була складена без участі особи, яка керувала автомобілем НОМЕР_1.

Відповідно до ст.258 КУпАП посадові особи органів Державної автомобільної інспекції мають право застосовувати безпротокольну форму фіксації адміністративних правопорушень та розглядати справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Водночас, за інформацією ДП «Укрметртестстандарт», вимірювач швидкості «Візир»не належить до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора.

Відповідно до ст.14-1 КУпАП у разі фіксації правопорушення працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах»інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом (до якої відноситься і інформація, отримана за допомогою приладу «Візир») повинна оброблятися в автоматизованій системі із підтвердженою відповідністю. Тобто перед застосуванням на території України «Візир»повинен був пройти державну експертизу в Держслужбі спецзвязку і захисту інформації України.

Прилад «Візир»не є автоматичним засобом фото- або відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника Державної автомобільної інспекції, управляється ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, такі як швидкість, обєкт зйомки, його режими і т.п.). Суду не надано експертного висновку або сертифіката відповідності приладу «Візир», тому будь-яка інформація з цього приладу враховуватися при розгляді справи не може.

Згідно ст. 71 КАС України «1. кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення… .

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та відмову в задоволенні позовних вимог, не знайшов свого підтвердження, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2010 року у справі № 2а-509/2010 скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення АЕ № 154154 від 29 січня 2010 року скасувати.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко