Справа № 1528/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2010 р. справа № 2а-918/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2009 року у справі № 2а-918/09 за позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора відділення ДАІ з обслуговування Бобринецького району при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними та скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Старшого інспектора відділення ДАІ з обслуговування Бобринецького району при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, в якому просив суд визнати дії працівника ДАІ неправомірними, скасувати протокол від 29 серпня 2009 року №038619 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав із зазначених у ній підстав. При цьому пояснив, що за наслідками скоєної 29 серпня 2009 року дорожньо-транспортної пригоди він за рішенням суду притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення прав керування транспортним засобом. Постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ним не оскаржувалась.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 серпня 2009 року близько 23 години ночі по вул.Орджонікідзе в м.Бобринець сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки ВАЗ 21115, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача ( ОСОБА_1М.) та транспортного засобу марки КАМАЗ 5320 номерний знак НОМЕР_2 з причепом, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 Згідно протоколу ДТП сталася із вини позивача ОСОБА_1, який у вказаний вище день та час керував власним транспортним засобом марки ВАЗ 21115, номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння та здійснив обгін транспортного засобу марки КАМАЗ 5320 номерний знак НОМЕР_2 з причепом, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та не вибравши безпечної швидкості руху позивач здійснив зіткнення з цим транспортним засобом, спричинивши останньому пошкодження, чим порушив п.2.9 , 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху, про що відповідачем 29 серпня 2009 року складено протокол серії ВА №038619.

Вирішуючи по суті спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що протокол серії ВА №038619 від 29.08.2009 року відповідає вимогам чинного законодавства та складений у відповідності до ст.256 КУпАП, відповідає дійсним обставинам справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він постановлений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що протокол у справі про адміністративне правопорушення є лише доказом у справі при вирішенні питання щодо скоєння чи не скоєння особою певного адміністративного правопорушення і не є рішенням субєкта владних повноважень в розумінні положень КАС України, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору позивача із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, предметом спору, на які поширюється компетенція адміністративних судів, може бути лише постанова субєкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності, де протокол про адміністративне правопорушення розглядається та оцінюється як доказ у справі.

Відповідачем будь-яких рішень, викладених саме у формі рішення, щодо позивача не приймалося, що виключає наявність правовідносин між сторонами.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин.

Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту, а тому за таких обставин суду слід відмовляти у відкритті провадження в адміністративному позові (п.13 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 30.11.2009 року № 1619/10/13-09).

З урахуванням вищенаведеного, та з огляду на те, що провадження у справі було відкрито, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу частково задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати і провадження в адміністративній справі - закрити.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203,п.1 ч.1 ст. 157, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2009 року скасувати.

Провадження у справі № 2а-918/09 за позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора відділення ДАІ з обслуговування Бобринецького району при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними та скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 30 липня 2010р.

Головуючий Л.М.Нагорна

Судді А.В.Суховаров

ОСОБА_4