Справа № 5158/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2010 р. справа № 2а-435/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Уханенка С.А. Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Долинської державної нотаріальної контори на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-435/09 за позовом ОСОБА_1 до Долинської державної нотаріальної контори про скасування постанови, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2009 року задоволено вимоги ОСОБА_1, скасовано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2009 р., виданої державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори та зобовязано державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно земельну ділянку (пай) після смерті ОСОБА_2 на підставі рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2009 р, яке набрало законної сили 26.06.2009 р.

З зазначеною постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріально та процесуального права, яким регулюються спірні правовідносини, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у цій справі, оскільки ініційований позивачем спір не є публічно-правовим та відповідно не може вирішуватися адміністративним судом.

Сторони, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання до суду від сторін не надходило, що відповідно до приписів ч.4 ст.196 КАСУ та ч.1 ст.41 КАСУ надає колегії суддів можливості розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявності підстав для скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження у справі.

Вирішуючи спір у даній справі по суті, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа є адміністративною. Однак такий висновок є помилковим і таким, що базується на невірному застосуванні норм процесуального права.

Згідно ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ст.3 цього ж Кодексу справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін «субєкт владних повноважень»означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, аналіз вищенаведених норм приводить до висновку, що необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться «при здійсненні управлінських функцій», та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цій справі є отримання правовстановлюючих документів про право на спадщину. Дані відносини не є публічно-правовими, а справа не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, а тому не повинна вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом до державного нотаріуса, позивач має основною метою вирішення спору приватного характеру щодо отримання відповідних документів на підтвердження його права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку (пай) після смерті ОСОБА_2, що відповідно не повязано із вимогою вирішити публічно-правовий спір. Тобто між сторонами існує спір про право, який має приватноправовий характер, що в свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

У даному випадку державний нотаріус не виступає у статусі субєкта владних повноважень, оскільки не виконує владних управлінських функцій і не наділений можливістю владно керувати поведінкою особи (позивачем). Проте, до адміністративної юрисдикції віднесені лише ті публічно-правові спори, які повязанні зі здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій. Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин відповідно до ст.15 ЦПК України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, оскільки даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), як зазначено у п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України, тому встановлена ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється.

Згідно із п.4 ч.1 ст.198 та ст.203 КАС України судові рішення обов'язково скасовуються, а позовна заява залишається без розгляду або закривається провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо ж провадження за заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково порушено, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України.

За таких обставин, постановлене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі повинно бути закрито, що не позбавляє позивача права звернутись із відповідним позовом до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись п.4 ч.1 ст.198, ст.203, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів, -

у х а л и л а:

Апеляційну скаргу Долинської державної нотаріальної контори задовольнити, постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2009 року - скасувати.

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Долинської державної нотаріальної контори про скасування постанови закрити.

Розяснити ОСОБА_1 про його право звернутися до суду в порядку цивільного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у строки та порядку, передбаченими ст.212 КАС України. Повний текст ухвали виготовлено на протязі пяти днів

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: М.А. Руденко