Справа № 826/11973/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до

Публічного акціонерного товариства "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш"

про

стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Голосіївського району міста Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві до Публічного акціонерного товариства «Київський завод комунального машинобудування «КОММАШ» про стягнення заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в розмірі 58 811,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача станом на 20 квітня 2015 року перед бюджетом виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на загальну суму 58 811,19 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов’язань.

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві письмових пояснень по суті спору не надала, хоча була належним чином повідомлена про відкриття скороченого провадження у справі.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Київський завод комунального машинобудування «КОММАШ»- письмових пояснень по суті позову не надав, хоча був належним чином повідомлений про відкриття скороченого провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума боргу ПАТ «Київський завод комунального машинобудування «КОММАШ» зі сплати єдиного соціального внеску ставить 229 679,50 грн.

Судом встановлено, що за вимогою ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві 06.06.14 відділом державної виконавчої служби Голосіївського РУТО м.Києва відкрито виконавче провадження на суму 170 868,31 грн.

Як вбачається з долученої позивачем до матеріалів справи облікової картки платника податків ПАТ «Київський завод комунального машинобудування «КОММАШ», за останнім рахується заборгованість в розмірі 58 811,19 грн. зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування.

Податковим органом на адресу ПАТ «Київський завод комунального машинобудування «КОММАШ» надсилалась вимога від 04 грудня 2013 року № Ю-125/26-50-17-05 на суму 170 868,31 грн., яка була отримана товариством 09 грудня 2013 року, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 4 Закону 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 статті 6 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 8 статті 9 Закону 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Пунктом 6 ч. 1 статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску (ч. 4 статті 25 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 10 статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п. 2 ч. 11 статті 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом встановлено, що строк оскарження вказаного вище рішення, яким відповідачу визначено грошове зобов’язання сплив, доказів оскарження вимоги суду не надано.

Згідно абз. 9, 10 ч. 4 статті 25 Закону № 2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в розмірі 58 811,19 грн., станом на 20 квітня 2015 року.

Судом встановлено, що відповідно до приписів вказаної Інструкції, відповідачу було направлено вимогу від 04 грудня 2013 року № Ю-125/26-50-17-05 про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску.

Враховуючи те, що вказана вимога в судовому порядку не оскаржувалась, та заяви про узгодження вимоги від відповідача на адресу Інспекції протягом 10 робочих днів не надходило, сума боргу по вказаній вимозі є узгодженою.

Таким чином, загальна сума заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску, яка підлягає стягненню з відповідача становить 58 811,19 грн.

Згідно ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 160-163, 183-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до п.п. 9, 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Келеберда