Справа № 11696/10
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2010 р.

справа № 2а-6886/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Коршуна А.О. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю представників:

позивача - не з’явився

відповідача - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2009 року

у справі № 2а-6886/09/0870

за позовом Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі

про відшкодування витрат на оплату пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі звернулось до адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Запорізькій області, в якому просило зобов’язати відповідача прийняти до заліку і включити до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, для відшкодування суми витрат по виплаті та доставці підвищення до пенсії, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 11 березня 2009 року, в сумі 3242,89 грн. за період з квітня до листопада 2009 року включно.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.09 в задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту (відновлення) порушеного права. Крім того, відповідач не є тією особою, яка повинна відповідати за адміністративним позовом.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Позивач зазначає, що виплата підвищення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 11.03.09, проводиться за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія, щомісячне довічне грошове утримання або державна соціальна допомога, тобто в даному випадку підлягає відшкодуванню відповідачем, оскільки пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, мають виплачуватися за рахунок коштів Фонду соціального страхування. Стосовно обраного способу захисту позивачем зазначено, що законодавцем не визначено, який спосіб захисту своїх порушених прав має обирати територіальний орган Пенсійного фонду України при виникненні спірних відносин з територіальними органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином. Від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи без участі їх представників.

Відповідачем до суду подані також письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що виплата надбавок та підвищення до пенсій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, за період з квітня по листопад 2009 року позивачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №198 від 11.03.98 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» здійснені виплати підвищення до пенсії особам, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в загальному розмірі 3242,89 грн. з урахуванням понесених витрат на доставку такого підвищення.

При складені щомісячних актів звірки відповідно до п. 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 5-4/4 від 04.03.03 (надалі - Порядок), вказані суми витрат відповідачем не прийняті.

Виходячи з норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає такі дії відповідача правомірними.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01.04.01, цей закон визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.09 №198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» установлено у 2009 році з 1 квітня підвищення до пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам.

Виходячи з того, що за правилами, встановленим п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.09 №198, передбачені цими актами виплати здійснюються за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога, позивач зазначає, що оскільки пенсії особам, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачуються за рахунок коштів Фонду соціального страхування, понесені позивачем витрати повинні бути відшкодовані відповідачем.

Колегія судів не приймає до уваги такі доводи позивача, оскільки з положень ст.21 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»вбачається, що законом не передбачено обов’язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати Пенсійному фонду витрати, пов’язані з виплатою підвищення до пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.09 №198.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4, на який посилається позивач, відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року № 1094.

Пунктом 4 цього Порядку встановлено перелік виплат, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду, серед яких відсутні витрати, пов’язані з виплатою державної адресної допомоги. Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи з наведених вище норм чинного законодавства, приймаючи до уваги, що серед видів пенсійного забезпечення, що підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, такі види пенсійного забезпечення як державна адресна допомога, підвищення до пенсії законодавцем не визначений, колегія суддів вважає, що правових підстав для відшкодування відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України понесених Управленням Пенсійного фонду України витрат на виплату підвищення до пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.09 №198, та витрат на його виплату та доставку немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи прийняв законне та обґрунтоване рішення. Визначені в ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.09 у справі № 2а-6886/09/0870 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська