Справа № 12440/10
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2010 р. справа № 2а-2142/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Коршуна А.О.

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.09 у справі № 2а-2142/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області про зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області, в якому просила відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів з січня 2006 року по грудень 2008 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за 2006, 2007, 2008 роки; зобовязати відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу щомісячної доплати до основної пенсії з 01 січня 2009 року згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу як дитині війни повинна виплачуватись щомісячна державна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але відповідач зазначену надбавку до пенсії позивачу у 2006-2008 роках не нараховував та не виплачував. Такі дії відповідача є протиправними, такими, що суперечать Конституції України та Законам України.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.09 (суддя Парій О.В.) позовні вимоги задоволено частково. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей»в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; зобовязано відповідача при здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2009 року по 02 квітня 2009 року; зобовязати відповідача при здійсненні нарахування, перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, встановленим на час її виплати у період квітня-грудня 2008 року та січня-квітня 2009 року. В іншій частині позову відмовлено, в тому числі, з причини пропуску річного строку для звернення до суду.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги приписи ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також положення ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Оскільки Законом України не визначений механізм нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», суд безпідставно зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплату допомоги за 2008 рік, за період 2009 року.

Дана адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.06, набув статусу «дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Бердянську. Як особі, що має статус «дитини війни», підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»позивачу з 2008 року призначалося та виплачувалося в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.06 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» змінено, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 № у справі № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На 2009 рік дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не обмежена Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

Виходячи з наведених норм, п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в період з 22.05.08 по 31.12.08 та з 01.01.09 позивачу як особі, що має статус «дитини війни», повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, задовольняючи частково позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві підвищення до пенсії, суд першої інстанції за період 2009 року фактично не прийняв рішення в цій частині, а лише зобовязав відповідача при здійсненні нарахування, перерахунку та виплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії з 01.01.09 по 02.04.09 керуватися ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

Також стосовно вимог позивача за період 2009 року колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог за період до 02.04.09 день звернення позивача з позовом до суду. Виходячи з визначених позивачем меж позовних вимог, колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.01.09 по 08.12.09 дату винесення рішення по справі судом першої інстанції.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч.3 ст.28 цього Закону застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «дитини війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність можливості здійснення перерахунку та виплати допомоги за період з 14.10.08 через відсутність фінансування з державного бюджету України. За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни»реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни».

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що порушення права позивача як «дитини війни»на отримання доплати до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в установлені судом періоди спричинено неправомірними діями відповідача, разом з тим позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача судом першої інстанції фактично не вирішені, а також невірно визначений період здійснення перерахунку та виплати позивачеві підвищення до пенсії, колегія суддів, використовуючи право, надане ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про необхідність зміни судового рішення згідно ст.201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.09 у справі №2а-2142/09 - змінити в частині визначення терміну здійснення перерахунку і виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»: зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 08 грудня 2009 року.

Доповнити резолютивну частину постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.09 у справі №2а-2142/09 абзацом:

«Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області щодо невиплати ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 по 08 грудня 2009 року підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком».

В іншій частині постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.09 у справі №2а-2142/09 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена за правилами цивільного судочинства до Верховного Суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

суддя: Н.А. Бишевська

суддя: А.О. Коршун