Справа № 815/777/15
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/777/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

16 липня 2015 року

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

судді - Яковлева Ю.В.,

судді - Домусчі С.Д.,

при секретарі судового засідання Худик С.А.,

за участю представника позивача Перової К.Ю.,

представника відповідача Мальцева Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південної митниці Міндоходів на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015р. у справі за адміністративним товариства з обмеженою відповідальністю «Л-Форт» до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И Л А:

02.02.2015р. товариство з обмеженою відповідальністю «Л-Форт» (далі - ТОВ «Л-Форт») звернулось до суду з позовом до Південної митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Південної митниці про коригування митної вартості товарів № 500040001/2014/410052/2 від 26.11.2014р. Також позивач просив визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040001/2014/00244 від 26.11.2014р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при митному оформленні вантажу в режимі імпорт на підставі ВМД № 500040001/2014/020126 від 25.11.2014р. відповідачем безпідставно визначена митна вартість за резервним методом. Оскільки надано достатньо документів для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту, як при подачі ВМД, так і на додаткову вимогу митного органу, позивач вважає незаконним та необґрунтованим рішення про коригування митної вартості вантажу та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Представник Південної митниці заперечував проти позову, зазначаючи, що обрання резервного методу визначення митної вартості проведено у відповідності до законодавства України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

02.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Л-ФОРТ" та Компанією "VEZZA LIMITED CORP" (Панама) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товару №10-2014, відповідно до умов якого остання зобов'язалася продати товар, а позивач прийняти та оплатити товар відповідно до специфікації та інвойсів (а.с.29-32).

У листопаді 2014 року на виконання вищезазначеного контракту на адресу позивача надійшов від продавця "VEZZA LIMITED CORP" (Панама) вантаж, а саме: 1) іграшки, які зображують людей, ляльки одягнені, пластикові; 2) іграшки дитячі з пластмаси, що працюють на батарейках - набір дитячий "Залізниця"; 3) іграшки у вигляді тварин, або інших істот, крім людей - заєць пластиковий, собачка пластикова; 4) іграшки дитячі у наборах - набір іграшковий пластиковий військовий, набір іграшковий пластиковий інструменти; 5) іграшки дитячі пластикові з умонтованим двигуном - машина інерційна пластмаса, танк на радіокеруванні пластиковий, трактор інерційний з причепом пластмасовий, трейлер інерційний з машинками; 6) іграшкова зброя, що не є копією справжньої зброї пластикова - автомат пластмаса, пістолет пластиковий, пістолет з мішенню пластиковий, рушниця з мішенню пластикова; 7) іграшки дитячі пластикові - бінокль пластмаса, мікрофон пластмаса, м'яч - трансформер пластиковий, брязкальце пластикове, телефон іграшковий пластиковий, на загальну суму 71092,13 дол. США.

З метою проведення митного оформлення товару в режимі імпорт, декларантом ТОВ "Л-ФОРТ" до Південної митниці подано вантажну митну декларацію №500040001/2014/020126 від 25.11.2014 року (а.с.82-86), в якій митна вартість товару визначена позивачем за методом оцінки № 1 - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Позивачем, на підтвердження митної вартості товарів, до Південної митниці надані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №10-2014 від 02.10.2014 року, рахунок - фактура (електронний інвойс) від 21.10.2014 року №100-346, пакувальний лист №100-346 від 21.10.2014 року, картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 500/2014/0000894 від 28.10.2014 року, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару, акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів № 2232 від 25.11.2014 року, лист відправника № 5220 від 29.10.2014 року, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №1464, №3740, №4697 та №8482, акти про зважування вантажів на вантажній ділянці ПП "Контейнерний термінал Іллічівськ" (ДСД № 435-0) від 24.11.2014 року.

Під час митного оформлення, у зв'язку зі спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та наявністю розбіжностей у поданих позивачем документах.

Позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

25.11.2014 року позивач додатково надав до Південної митниці витребувані документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: прайс-лист від 22.10.2014 року, висновок експерта №51-57-01/11-2014 від 25.11.2014 року про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Фонду Державного майна України. Крім того, листом від 25.11.2014 року за №1/11 позивач повідомив відповідача про неможливість надання інших додаткових документів.

26.11.2014 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500040001/2014/410052/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості до рівня митної вартості аналогічних товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість в застосуванні методу), митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом - 3,75дол. США/кг ( товар №1-7) до 5,00 дол. США/кг (МД №500040001/14/19333 від 08.11.14 року щодо товару №1,3,4,5,6, МД № 500040001/2014/19331 від 08.11.2014 щодо товару №2 та від 08.11.2014 року №500040001/2014/19342 щодо товару №7).

У зв'язку з прийнятим рішенням, на підставі ст.55 Митного кодексу України, Південною митницею відмовлено ТОВ "Л-ФОРТ" у прийнятті поданої вантажної митної декларації №500040001/2014/020126 від 25.11.2014 року та митному оформленні товарів, і на підставі виявлених порушень митним органом складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2014/00244 від 26.11.2014 року (а.с.20-21).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведена правомірність витребування додаткових документів та в подальшому застосування резервного методу при визначені митної вартості а отже прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів № 500040001/2014/410052/2 від 26.11.2014р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040001/2014/00244 від 26.11.2014р. не ґрунтуються на законних підставах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст.51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України - контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 вищезазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу ст. 53 МК вбачається, що МК передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Це, також, відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. № 3018-IV Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що всі необхідні документи, які підтверджують задекларовану позивачем митну вартість товару, були надані відповідачу. Відповідач витребував додаткові документи, не вказуючи підстави їх витребування, або в чому полягали об'єктивні сумніви у митної вартості, заявленої позивачем, неточності у визначеній митній вартості.

Так в електронному повідомленні митниці про надання додаткових документів від 25.11.2014р. зазначено лише про встановлення розбіжностей в документах. Проте, не зазначено в яких документах та яка саме розбіжність (а.с.153-154).

Відповідно до ч.6 ст.54 МК орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно, наслідки від ненадання декларантом додаткових документів у вигляді відмови у митному оформленні товарів можуть бути застосовані, якщо вимога про надання додаткових документів дійсно мала під собою підстави.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав до митного оформлення разом з митною декларацією №500040001/2014/020126 від 25.11.2014 на підтвердження заявленої митної вартості товару: зовнішньоекономічний контракт №10-2014 від 02.10.2014 року, рахунок - фактура (електронний інвойс) від 21.10.2014 року №100-346, пакувальний лист №100-346 від 21.10.2014 року, картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 500/2014/0000894 від 28.10.2014 року, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару, акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів № 2232 від 25.11.2014 року, лист відправника № 5220 від 29.10.2014 року, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №1464, №3740, №4697 та №8482, акти про зважування вантажів на вантажній ділянці ПП "Контейнерний термінал Іллічівськ" (ДСД № 435-0) від 24.11.2014 року, однак, Південною митницею Міндоходів, митним постом "Іллічівськ" складено акт про невідповідність товарів відомостям, зазначених у потрібних для здійснення митного контролю документах.

25.11.2014р. позивачем надано до Південної митниці витребувані документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: прайс-лист від 22.10.2014 року, висновок експерта №51-57-01/11-2014 від 25.11.2014 року про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Фонду Державного майна України (а.с.38-41) та листом від 25.11.2014 року за №1/11 повідомлено відповідача про неможливість надання інших додаткових документів через відсутність можливості розголошувати комерційну інформацію (а.с.42).

Відповідач, оцінивши додатково надані документи, як недостатні для документального підтвердження митної вартості товару, прийняв рішення № 500040001/2014/410052/2 від 26.11.2014р про коригування митної вартості товару за резервним методом.

Зазначене рішення митного органу вірно визнано протиправним та скасовано, враховуючи наступне.

Згідно з положеннями ст.57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідач у своєму рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.11.2014 року №500040001/2014/410052/2 вказує, що подані декларантом документи містять розбіжності, а саме: у інвойсі від 21.10.2014 року №100-346 наданому до митного оформлення відсутні жодні відомості щодо порядку здійснення розрахунку за товари, відсутній підпис іноземного контрактоутримувача, а також не однозначно вказано за яку саме одиницю виміру визначено ціну товару; у коносаменті від 28.10.2014 року №864894326 у графі "marks and number" зазначено запис N/M, який розшифровується як "no mark", що свідчить про відсутність інформації про торгові марки товару, але в наданому до митного оформлення пакувальному листі від 21.10.2014 року №100-346 зазначено торговельну марку "METR PLUS"; у наданих декларантом додаткових документах, а саме у прас-листі продавця №Б/Н від 20.10.2014 року не вказано за яку саме одиницю виміру визначено ціну товару; у розділі "Результати дослідження" висновку експерта від 25.11.2014 року №51-57-01/11-2014 про вартісні характеристики товару не вказано на яких умовах поставки ним визначено ринкову вартість товару.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно того, що фактично інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені товари, тобто не має містити інформації щодо термінів оплати.

Щодо наявності підпису керівника підприємства на інвойсі, то відповідно до Рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 6 1983 року "Формуляр - зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі" рахунок має місце для підписів та інших видів підтвердження автентичності, коли вони необхідні. Міжнародною практикою допускається використання рахунків-фактури без підпису особи, що його склала.

Прайс-лист - це систематизований збірник цін (тарифів) за групами та видами товарів і послуг та має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару. Законодавством України не передбачено затвердженої форми прайс-листу чи вимог щодо його заповнення.

Будь-яких фактичних доказів щодо наявності у митного органу сумнівів щодо застосування основного методу (за ціною договору) визначення митної вартості товару позивача, представником відповідача до суду не надано, у зв'язку з чим у митниці не було правових підстав для коригування митної вартості товару.

Крім того, застосування Південною митницею резервного методу визначення митної вартості товару здійснено без послідовного застосування попередніх, починаючи з першого, як це встановлено МКУ, та без обґрунтування неможливості їх застосування, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів та проведення відповідних консультацій між митним органом та декларантом, що є прямим порушенням порядку визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

Аналіз наведених обставин дає підстав для висновку, що митний орган під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам МК України, в зв'язку з чим картка відмови в прийнятті митної декларації від 04.12.2014р. №500040001/2014/00244 та рішення про коригування митної вартості від 26.11.2014р. № 500040001/2014/410052/2 є протиправними. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, судова колегія приходить до висновку, що митний орган без достатніх підстав здійснив митне оформлення товарів за резервним методом обчислення митної вартості.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Південної митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015р. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Ю.В. Яковлев

Суддя: С.Д.Домусчі