Справа № 21465/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2010 р.справа № 2а-2579/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Божко Л.А. Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», в якому просила визнати незаконною відмову Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»щодо внесення змін до технічної документації (технічного паспорту) на садовий будинок № 141 СТ «Запоріжсталь-2», розташований по вул. Батайській 40 в м. Запоріжжі в частині користувача; зобовязати Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» внести зміни до технічного паспорту на садовий будинок № 141 в СТ «Запоріжсталь-2»в м. Запоріжжі по вул. Батайській 40, зазначивши її, ОСОБА_1, користувачем розташованих за вказаною адресою будівель та споруд.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2010 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Посилалася на те, що судом першої інстанції не були належним чином досліджені усі матеріали справи, не було надано належної оцінки поясненням представника позивача та фактам, викладеним у позовній заяві, оскільки, відмовляючи позивачці у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції спирався виключно на ту обставину, що договір купівлі-продажу від 01.09.2009р., укладений між позивачкою і ОСОБА_2 відносно купівлі майна, належним чином не оформлений.

Заперечень на апеляційну скаргу відповідачем не надавалось.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились., клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено,що з 23 серпня 2008 року ОСОБА_1 є членом садово-городнього кооперативу «Запоріжсталь-2», що підтверджується посвідченням про членство(а.с.14-15). 14 липня 2009 року на підставі рішення Запорізької міської ради №39/244 від 25.05.2009 року позивачка отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЗ №316668, відповідно до якого ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,0618 га, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Батайська,40 СТ «Запоріжсталь-2», земельна ділянка №141 (а.с.12).

З метою реєстрації права власності на будівлю, що знаходиться на вищевказаній земельній ділянці, ОСОБА_1 звернулася з заявою до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації».

Листом №3310 від 16.03.2010р. відповідач повідомив ОСОБА_1 про неможливість внесення змін в технічний паспорт на садовий будинок №141, садового товариства «Запоріжсталь-2»в частині зміни користувача садового будинку №141, так як за даними первинної технічної інвентаризації вказаного садового будинку, виконаної 07.12.2007р., користувачем садового будинку №141 є ОСОБА_2.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки представлений ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного садового будинку від 01.09.2008р., нотаріально не посвідчений, тому, відповідно до вимог Типового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, на підставі нього не можу бути проведено реєстрацію права власності на вказаний у ньому обєкт нерухомого майна на імя позивачки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

У відповідності до ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

На підтвердження набуття права власності на садовий будинок №141, садового товариства «Запоріжсталь-2»ОСОБА_1 надано договір купівлі-продажу від 01.09.2008 року, укладеного між останньою та ОСОБА_2 у простій письмовій формі, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив садовий будинок з господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 0,627 га №141 в СТ «Запоріжсталь-2»по вул. Батайській 40 в м. Запоріжжі (а.с.22). Даний договір нотаріально посвідчений не був.

Відповідно, до пункту 2.1. Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна, згідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням. Правовстановлювальні документи, які відповідно до закону підлягають обов'язковій державній реєстрації, приймаються за умови проведення їх державної реєстрації.

Таким чином, наданий позивачкою договір купівлі-продажу від 01.09.2008 року, укладений між нею та ОСОБА_2, не відноситься до правовстановлювальних документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності, оскільки юридичної сили не має.

Будь-яких належних документів, які б підтверджували набуття права власності на вищевказаний нерухомий обєкт на законних підставах, ОСОБА_1 надано не було.

Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2002р. передбачено процедуру реєстрації та порядок прийняття рішення про реєстрацію прав власності або про відмову у такій реєстрації.

У п. 3.3 зазначеного Положення вказаний вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації прав власності, зокрема, у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

У частині 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»наведений вичерпний перелік підстав у відмові державної реєстрації права, до якого віднесена наведена Відповідачем підстава.

Таким чином, відмова Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»у внесенні змін до технічного паспорту на садовий будинок «141»садового товариства «Запоріжсталь-2»в частині зміни користувача є правомірною, а дії відповідача узгоджуються з положеннями ч.2 ст.19 Конституції України.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити і те, що відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Дійсно, відповідно до п.11 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна до технічного паспорта вносяться відомості щодо змін власника з відповідною відміткою та засвідченням печаткою.

Але, належними документами, на підставі яких можливо внести зміни щодо власника майна, подаються документи, перелічені у п. 2.1. Переліку правовстановлювальних документів, де і зазначено, що такими документами можуть бути договори купівлі-продажу, але нотаріально посвідчені.

Посилання апелянта на те, що для вирішення спору у даних правовідносинах слід користуватись положеннями п.11 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, відповідно до якого у разі виявлення змін щодо складу , технічного стану, власників, тощо БТІ вносять до інвентарних документів відповідні виправлення та доповнення, а тому відмова відповідача внести зміни до технічної документації відносно заміни користувача майном є протиправною, колегією суддів визнаються безпідставними та такими, що спростовуються вищенаведеними доказами з посиланням на діючі норми права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, у звязку з чим вважає за необхідне постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 17 грудня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: В.Ю. Поплавський