Справа № 6043/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2010 р. справа № 2а-1346/08/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Дадим Ю.М. Божко Л.А.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Кіровоградської митниці, прокуратури Ленінського району м.Кіровограда

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2009 року у справі № 2а-1346/08/1170 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці про зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому посилався на те, що ним 15.07.2008р. за вантажною митною декларацією №901000002/8/004763 було подано до митного оформлення автомобіль CHEVROLET HHR PANEL LT 2007 року випуску, ідентифікаційний номер кузова ЗGCDA25PX7S634659. Зазначений автомобіль був заявлений як вантажний автомобіль призначений для перевезення вантажів, з кодом товару УКТЗЕД НОМЕР_1, який відноситься до товарної позиції «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів». Позивач вказував на те, що відповідач, без достатніх на те підстав, самостійно, змінив код товару, що переміщувався через митний кордон та класифікував його за УКТЗЕД НОМЕР_2 як вантажопасажирський автомобіль. В подальшому відповідачем визначено митну вартість автомобіля у бік збільшення. На думку позивача такі дії відповідача є протиправними, оскільки як опис автомобіля, що дозволяє ідентифікувати його як вантажний автомобіль так і вартість цього автомобіля визначена договором купівлі-продажу, стороною у якому (покупцем) є позивач. З урахування уточнень до позову позивач просив: скасувати як протиправні рішення начальника ВКМВН Кіровоградської митниці про визначення митної вартості товарів та рішення про визначення коду товару; скасувати як протиправну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів і транспортних засобів; зобовязати Кіровоградську митницю вчинити дії щодо митного оформлення автомобіля; зобовязати митницю оформити нову митну декларацію, як таку. що була подана в день прийняття протиправних рішень 18.07.2008р.; звільнити позивача від сплати платежів, повязаних з перебуванням автомобіля в місці його зберігання та стоянки, яке визначено відповідачем за період з 04.07.2008р. до моменту видачі.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2009 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду, Кіровоградська митниця та прокурор, який приймав участь у справі, подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що громадянином ОСОБА_1 15.07.2008р. за вантажною митною декларацією №901000002/8/004763 було подано до митного оформлення автомобіль CHEVROLET HHR PANEL LT 2007 року випуску, ідентифікаційний номер кузова ЗGCDA25PX7S634659. Зазначений автомобіль був заявлений як вантажний автомобіль призначений для перевезення вантажів, з кодом товару у відповідності до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) НОМЕР_1, який відноситься до товарної позиції «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів»та митною вартістю 19365,20грн., що за курсом НБУ на день подання ВМД складало 4000 дол.США.

На виконання свої повноважень та з урахуванням виникнення сумнівів щодо правильності класифікації і визначення митної вартості автомобіля, митним органом вчинено дії щодо визначення дійсної вартості автомобіля та його коду за УКТЗЕД, в результаті чого відповідачем прийнятті рішення: №397-і від 18.07.2008р. про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки), згідно якого визначено митну вартість у бік збільшення у розмірі 25 269,71 дол.США та рішення № КТ-901-0018-08 від 18.07.2008р. про визначення коду товару, згідно якого автомобіль класифіковано за УКТЗЕД НОМЕР_2 як вантажопасажирський автомобіль.

Правомірність та обґрунтованість рішень відповідача щодо визначення митної вартості товару та про визначення коду товару є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно прийнято рішення, яким змінено код товару і як наслідок визначено митну вартість товару у бік збільшення. Таких висновків суд першої інстанції дійшов з огляду на результати судової автотоварознавчої експертизи, яку було призначено під час розгляду справи.

Вказані висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необгрунтованими з наступних підстав.

Так, вирішуючи спір та мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції прийняв до уваги, в якості доказів, лише висновок судової автотоварознавчої експертизи №5097/26 від 04.09.2009р., якою зроблено висновок про класифікацію коду товару - автомобіля CHEVROLET HHR PANEL LT 2007 року випуску, ідентифікаційний номер кузова ЗGCDA25PX7S634659 за УКТЗЕД НОМЕР_1 та визначено вартість і ринкову вартість зазначеного автомобіля.

Між тим, відповідно до ст..69 КАС України висновок експерта є лише одним із видів доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2, 3 ст.86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, для правильного вирішення справи суд першої інстанції мав врахувати усі надані сторонами докази, дати їм належну правову оцінку та оцінити їх в сукупності.

Пославшись у рішенні лише на висновок судової автотоварознавчої експертизи суд першої інстанції визнав протиправним і рішення відповідача щодо визначення митної вартості товару, хоча експертом вказані обставини взагалі не досліджувалися, оскільки не віднесені до компетенції судової експертизи. Судом першої інстанції визнано протиправним рішення щодо визначення митної вартості товару, як наслідок невірного, на думку суду, рішення про визначення коду товару. При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що визначення митної вартості товару не ставиться в залежність від прийняття митним органом рішення про визначення коду товару, а може бути самостійною дією митного органу, який наділений повноваженнями, в тому числі і щодо визначення митної вартості товару. Не надав суд і оцінки заявленої позивачем митної вартості автомобіля у розмірі 19365,20грн. з урахуванням висновку експерту щодо визначеної вартості та ринкової вартості автомобіля, яка значно відрізняється у бік збільшення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

При вирішенні спірних правовідносин між сторонами слід виходити з обсягу повноважень митного органу та обґрунтованості використання таких повноважень митницею при митному оформленні автомобіля CHEVROLET HHR PANEL LT 2007 року випуску, ідентифікаційний номер кузова ЗGCDA25PX7S634659.

Щодо рішення відповідача про визначення коду товару.

Відповідно до ст..11 Митного кодексу України безпосереднє здійснення митної справи покладено на митні органи України. Серед основних завдань, які стоять перед митними органами, є наступні: виконання та контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, захист економічних інтересів України, боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил.

Статтею 312 Митного кодексу України на митні органи покладено ведення УКТЗЕД, яке передбачає прийняття рішення щодо класифікації та кодування товарів. Для забезпечення цієї функції у митних органах створені відповідні підрозділи, діяльність яких регламентується «Порядком роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», затвердженим наказом Державної митної служби України №667 від 07.08.2007р. і зареєстрований МЮ 2108.2007р. за №968/1435.

Згідно пункту 1 Розділу ІІ названого Порядку до компетенції ВНКТ і ВКМВН, зокрема, віднесено прийняття рішення про визначення коду товару, тобто віднесення товарів до класифікації групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Відповідно до статті 313 Митного кодексу України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими для підприємств і громадян.

Отже, відповідач є повноважним органом щодо визначення коду товару і його рішення, з цього приводу, є обовязковими для підприємств і громадян.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що громадянином ОСОБА_1 15.07.2008р. за вантажною митною декларацією №901000002/8/004763 було подано до митного оформлення автомобіль CHEVROLET HHR PANEL LT 2007 року випуску, ідентифікаційний номер кузова ЗGCDA25PX7S634659. Зазначений автомобіль був заявлений як вантажний автомобіль призначений для перевезення вантажів, з кодом товару у відповідності до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) НОМЕР_1, який відноситься до товарної позиції «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів»та митною вартістю 19365,20грн., що за курсом НБУ на день подання ВМД складало 4000 дол.США.

На виконання свої повноважень та з урахуванням виникнення сумнівів щодо правильності класифікації товару, митним органом було зроблено запит щодо встановлення правильності класифікації транспортного засобу.

Рішенням відділу ВКМВН від 18.07.2008р. №КТ-901-0018-08 визначено, що за своїм призначенням автомобіль являє собою вантажопасажирський фургон, у зв'язку з чим даний товар повинен класифікуватися у товарній позиції 8703. Як вбачається з зазначеного рішення, його прийнято на підставі наступних документів: вантажної митної декларації від 15.07.2008р. №901000002/8/004763, уніфікованої митної квитанції МД-1 № Серія КБ №267432 від 04.07.2008р., Акту проведення митного огляду товарів №89 від 04.07.2008р, повідомлення про транзитне переміщення (ПТП) №00035/8/500000002 від 08.07.2008р, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №10-1 від 16.08.2007, рахунка-фактури (інвойс) №308 від 17.03.2008, Сертифіката відповідності №UА 1.034.0103890-08 від 09.07.2008, висновку експерта (акт експертизи) №Довідка 7457/07 від 03.07.2008.

Колегія суддів вважає, що вказане рішення відповідача є обґрунтованим з наступних підстав.

Як вбачається з Акту про проведення митного огляду транспортного засобу №89 від 04.07.2008р року, складеного інспектором Південної митниці, автомобіль CHEVROLET HHR PANEL LT 2007 року випуску було визнано легковим автомобілем. Про це свідчить графа цього Акту «Тип ТЗ», в якій зазначено категорію транспортного засобу «легковий». Також в графі «Код ТЗ за УКТЗЕД»цього акту, де зазначається десятизначний код транспортного засобу у відповідності до УКТЗЕД було внесено код НОМЕР_2, який відповідає товарній позиції за УТКТЗЕД «Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі. Крім цього, в Акті проведення митного огляду, в графі «Тип кузова», зазначено «фургон».

Вказаний акт підписано як інспектором митного органу так і позивачем, який будь-яких зауважень до нього не зазначив.

В уніфікованій митній квитанції МД-1 № Серія КБ №267432 від 04.07.2008р. код товару за УКТЗЕД НОМЕР_2, який відповідає товарній позиції за УТКТЗЕД «Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі. Вказаний документ також підписано позивачем.

У Сертифікаті відповідності №UА 1.034.0103890-08 від 09.07.2008, виданий Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики державної системи сертифікації УкрСЕПРО, в графі «Продукція»зазначено автомобіль легковий CHEVROLET HHR PANEL LT; в графі «Код УКТ ЗЕД/ТН ЗЕД зазначено код товарної позиції 8703, що відповідає товарній позиції за УТКТЗЕД «Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі.

Як вбачається с Сертифіката відповідності, його прийнято на підставі протоколу №2377-15У-08 від 09.07.08р. ВЛ ТСД ДТЗ ВАТ «Полтава-Авто», в якому також в графі «Призначення ДТЗ»зазначено «Легковий».

Таким чином, досліджуючи надані докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи позивача відносно того, що транспортний засіб є вантажним не відповідають встановленим обставинам справи, при цьому колегія суддів не приймає до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи з тих підстав, оскільки як вбачається з описової частини висновку, експертом не досліджувались вищенаведені документи, які стали підставою для визначення коду товару.

Отже, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення митного органу про визначення коду товару є обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

Щодо рішення відповідача про визначення митної вартості товару колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст..249 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування податків і зборів визначається на підставі заяви власника цих товарів чи уповноваженої ним особи за умови надання підтверджувальних документів (товарних чеків, ярликів тощо), які можна ідентифікувати з наявними товарами. При визначенні митної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

За відсутності таких підтверджень або у разі наявності обгрунтованих сумнівів щодо достовірності відомостей стосовно заявленої вартості митні органи визначають митну вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари та відповідно до вимог цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою матеріального права митні органи наділені повноваженнями щодо самостійного визначення митної вартості товарів у разі відсутності підтверджувальних документів вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України або у разі виникнення сумнів щодо достовірностей відомостей про заявлену вартість товару.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для визначення митної вартості товару стало те, що декларантом не надано документів, які б свідчили про дійсну вартість товару, а саме товарних чеків, які б стверджували про факт і суму внесених грошових коштів продавцю товару; документів, які б підтверджували вартість перевезення (фрахту) транспортного засобу до митного кордону України.

Відповідно до ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у спірних правовідносинах, митний орган, при визначені митної вартості товару повинен був діяти на підставі та у спосіб, що визначені законами України.

Методи визначення митної вартості товарів встановлені статтею 266 Митного кодексу України

Так, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Таким чином, наведеною нормою матеріального права встановлено як методи визначення митної вартості товарів так і порядок їх застосування.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що митним органом, у зв'язку з неможливістю визначення митної вартості товару за ціною договору, було застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Відповідно до ст..268 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна походження;

4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних умовах, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних умовах. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 - 7 частини другої статті 267 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більше, ніж одна вартість операції з ідентичними товарами, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Отже, застосування названого методу визначення митної вартості товару має певну специфіку, яка полягає у тому, що митний орган повинен, насамперед, визначити ідентичні товари, які характеризуються визначеними наведеною нормою права ознаками.

Як вбачається з оскарженого рішення №397-і від 18.07.2008р. про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки), підставою для його прийняття (п.6 рішення) стала цінова інформація з ПІК «Цінова інформація при визначенні митної вартості»бази даних ЄАІС Держмитслужби України.

Відповідачем, на якого в силу ч.2 ст.71 КАС України покладено обовязок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено того, що визначена оскарженим рішенням митна вартість товару відповідала ціновій інформації щодо операцій з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту товарів або є максимально наближеним до нього.

Представником відповідача у судовому засіданні надано витяг ПІК «Цінова інформація при визначенні митної вартості»бази даних ЄАІС Держмитслужби України, в якому відсутня інформація щодо аналогічних транспортних засобів - CHEVROLET HHR PANEL LT. З огляду на встановлені обставини справи, представник відповідача повідомив суду про те, що у зв'язку з відсутністю цінової інформації про ідентичні товари, митним органом, для визначення митної вартості, була прийнята інформація з мережі «Інтернет»про продаж на території України автомобілів CHEVROLET HHR PANEL LT. Між тим, як вбачається з наданої інформації, вона не відповідає вимогам, які викладено в ст..268 МК України, а саме в частині визначення ідентичних товарів, оскільки вона не свідчить про те, що вказані автомобілі продаються на експорт в Україну з тієї ж країни, у якій придбаний позивачем транспортний засіб, і що час експорту цих автомобілів збігається з часом експорту придбаного товару або є максимально наближеним до нього.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржене рішення про визначення митної вартості товару прийнято не у спосіб та не на підставі, що визначені Митним кодексом України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню як протиправне.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлені позовні вимоги в частині скасування рішення митного органу про визначення митної вартості товару підлягають задоволенню.

В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що вони є похідними від заявлених вимог, які стосуються оскарження рішень митного органу про визначення коду товару та визначення митної вартості товару, правова оцінка яким надана у цьому судовому рішенні.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст..202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Кіровоградської митниці, прокуратури Ленінського району м.Кіровограда задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2009 року у справі №2-а-1346/08/1170 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення відділу контролю митної вартості та номенклатури Кіровоградської митниці №397-і від 18.07.2008р. про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) визнати протиправним та скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст постанови виготовлено 06.10.2010р.)

Головуючий: Я.В.Семененко

Судді Ю.М. Дадим

ОСОБА_2