Справа № 2а-956/11/1370
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Київ К/800/23430/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року

у справі № 2а-956/11/1370

за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

до ОСОБА_1

про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

встановив:

ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 28 760 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу в якій посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області 03 червня 2009 року на ім'я відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року випуску, що підтверджується листом від 31 серпня 2010 року № 9/2074.

Відповідно до розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаного транспортного засобу в Україні, сума податку становить 28 760 грн.

З довідки ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 02 листопада 2010 року № 29758/9/19-023/1427 вбачається, що кошти по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 28760,00 грн. до бюджету від ОСОБА_1 не надходили.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

Вимогами статті 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно частини 4 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 6 цієї статті Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Статтею 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Таким чином, ніхто не може здійснити державну реєстрацією транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року № 2а-5725/11/1370, матеріали щодо реєстрації транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року випуску зареєстрованого на ім'я ОСОБА_1 виділено в кримінальну справу за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо неправдивих документів, за ознаками злочинів передбачених частиною 4 статті 190, частини 1, 3 статті 358 Кримінального кодексу України.

Крім того, вищевказаною постановою суду встановлено, що реєстрація на ім'я ОСОБА_1 транспортного засобу відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів за умови не доведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами обставин та підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев