Справа № 826/10052/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ГРАНДІС» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК ГРАНДІС» (далі по тексту також – позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі також – відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 16.03.15 № 4127/10/26-50-15-01-10, згідно якого ТОВ «ТК ГРАНДІС» було відмовлено у прийнятті його податкової декларації з податку на додану вартість з додатком № 5 за лютий 2015 року;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняти податкову декларацію ТОВ «ТК ГРАНДІС» (код 39412969) з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатком № 5, датою її фактичного отримання, тобто 13.03.15;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відобразити задекларовані ТОВ «ТК ГРАНДІС» (код 39412969) показники (дані) у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатком № 5, в електронних базах даних податкової звітності ДПІ, у тому числі в інтегрованих картках ТОВ «ТК ГРАНДІС» (код 39412969).

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідачем усупереч приписам чинного податкового законодавства не прийнято податкову за оспорюваний період, що відповідно завдає безумовної шкоди правам та законним інтересам позивача як платника податків.

Відповідач щодо заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК ГРАНДІС» позовних вимог не виклав, у судове засідання 25.06.2015р. явки повноважного представника до суду не забезпечив, про дату, час і місце проведення судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що 13 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК ГРАНДІС» подало до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період лютий 2015 року, з додатком № 5 про що свідчить відповідний електронний звіт податкової інспекції з зазначенням дати отримання (квитанція № 1, 2).

Листом відповідача від 16.03.15 № 4127/10/26-50-15-01-10, позивача повідомлено, що податкова звітність ТОВ «ТК ГРАНДІС» з податку на додану вартість за лютий 2015 року вважається податковим органом «як неподана».

Позивач категорично не погоджуючись із правомірністю вищенаведених дій відповідача, вбачаючи як наслідок порушення своїх охоронюваних законом прав та інтересів, звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Завданням адміністративного суду у межах спірних правовідносин є перевірка правомірності (легальності) дій відповідача за наслідками розгляду звернення декларанта про повернення надміру сплачених митних платежів, з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов’язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Як вже було встановлено судом, 13 березня 2015 року позивач подав до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період лютий 2015 року, що підтверджується квитанціями № 1, 2 (копії яких містяться у матеріалах справи).

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація повинна містити ряд обов'язкових реквізитів, зокрема: - тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); - звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; - звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); - повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; - код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); - місцезнаходження (місце проживання) платника податків; - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; - дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); - ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; - підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією.

Згідно п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу, прийняття податкової декларації є обов’язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового Кодексу України, такий контролюючий орган зобов'язаний протягом 5 робочих днів з дня її отримання надати такому платнику податку письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у податковій декларації, поданій позивачем були зазначені усі обов'язкові реквізити, відповідно до п. 48.3 Податкового кодексу України. Зазначена податкова декларація була складена за встановленою Формою податкової звітності з податку на додану вартість та заповнена відповідно до вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.13 № 678.

В той час, як підставою неприйняття податкової декларації відповідачем зазначено невідповідність поданої звітності приписам законодавства. Жодних конкретних посилань на відповідні статті податкового законодавства лист відповідача не містить.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи контролюючого органу, викладені у листі від 16.03.15 № 4127/10/26-50-15-01-10, як мотиви невизнання податкової звітності позивача, не носить правового підґрунтя і не можуть бути підставою для невизнання податкової звітності позивача.

Поряд з цим, відповідно до п. 49.13 ст.49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно п.1 розділу II Порядку №765 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Як встановлено п. 11 розділу II Порядку №765 форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою,

Відповідно до п. 11 розділу І Порядку №765 за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Згідно ст.54-60 Податкового кодексу України формування та визначення сум податкового боргу та направлення податкових повідомлень рішень та податкових вимог на адресу платника податку здійснюється на підставі відповідних даних, які відображені у інтегрованих картках платника податку.

Зважаючи на вищенаведені приписи, суд приходить до висновку проте, що позовна вимога про зобов'язання відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатком № 5, в електронних базах даних податкової звітності ДПІ, у тому числі в інтегрованих картках ТОВ «ТК ГРАНДІС» (код 39412969), підлягає задоволенню, оскільки є на переконання суду належним способом відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб’єктом владних повноважень не доведено правомірність оспорюваних дій.

Керуючись ст. ст. 69-71, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 16.03.15 № 4127/10/26-50-15-01-10, згідно якого ТОВ «ТК ГРАНДІС» було відмовлено у прийнятті його податкової декларації з податку на додану вартість з додатком № 5 за лютий 2015 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняти податкову декларацію ТОВ «ТК ГРАНДІС» (код 39412969) з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатком № 5, датою її фактичного отримання, тобто 13.03.15.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відобразити задекларовані ТОВ «ТК ГРАНДІС» (код 39412969) показники (дані) у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатком № 5, в електронних базах даних податкової звітності ДПІ, у тому числі в інтегрованих картках ТОВ «ТК ГРАНДІС» (код 39412969).

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур