Справа № 26432/10
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2010 р.справа № 2а-9791/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Трахт К.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 дов від 03.08.2010

відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2010 року

у справі № 2а-9791/10/0470

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех-Ком-Стандарт-2»

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тех-Ком-Стандарт-2»звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про відмову у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2010 року з додатками та зобовязати відповідача визнати податкові декларації з податку на додану вартість, як податкову звітність товариства з обмеженою відповідальністю «Тех-Ком-Стандарт-2»з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2010 року з додатками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що визначені відповідачем обставини для неприйняття податкових декларацій не є законодавчо встановленими. Відповідно до п.7.1 Наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.97 № 166 податкові декларації приймаються без попередньої перевірки зазначених в них показників.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.10 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у прийнятті податкових декларацій за квітень, травень, червень 2010 року з додатками з податку на додану вартість, як податкову звітність ТОВ «Тех-Ком-Стандарт-2». Зобовязано відповідача визнати податкові декларації за квітень, травень, червень 2010 року з податку на додану вартість з додатками, як податкову звітність товариства з обмеженою відповідальністю «Тех-Ком-Стандарт-2».

Не погодившись з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що постанова суперечить нормам матеріального та процесуального права, винесена без дослідження та всебічного зясування всіх обставин справи, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що на час подання апеляційної скарги відповідачем не отримано повний текст постанови суду першої інстанції. Зміст порушень норм матеріального права відповідач зобовязувався викласти у доповненні до апеляційної скарги після отримання повного тексту постанови.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити постанову суд першої інстанції без змін.

На призначений час розгляду апеляційної скарги доповнення та додаткові обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідачем не подані.

Приймаючи до уваги, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.10 справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 07.12.10, відповідна ухвала суду отримана відповідачем 29.11.10, колегія суддів вважає, що у відповідача було достатньо часу для підготовки доповнень до апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що перешкоди для розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні відсутні.

Керуючись ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає межі перегляду судом апеляційної інстанції і не обмежує суд доводами апеляційної скарги, колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Предметом спору в межах даної справи є правомірність та законність дій посадових осіб Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо неприйняття та невизнання податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2010 року.

У відповідності до Закону України «Про податок на додану вартість»зареєстрований платник податків подає податкову звітність у порядку та строки, що визначені Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що платник податків подає податкову декларацію з податку на додану вартість щомісяця у строк до 20 числа поточного місяця за попередній звітний.

Відповідно до пп.4.1.2 п.4.1. ст.4 цього Закону прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Якщо службова (посадова) особа контролюючого органу порушує норми абзацу першого цього підпункту, платник податків зобов'язаний до закінчення граничного строку подання декларації надіслати таку декларацію поштою з описом вкладеного та повідомленням про вручення, до якої долучається заява на ім'я керівника відповідного контролюючого органу, складена у довільній формі, із зазначенням прізвища службової (посадової) особи, яка відмовилася прийняти декларацію, та/або із зазначенням дати такої відмови. При цьому декларація вважається поданою в момент її вручення пошті, а граничний десятиденний строк, встановлений для поштових відправлень підпунктом 4.1.7, не застосовується.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ТОВ «Тех-Ком-Стандарт-2»зареєстрований як платник податків в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська (довідка 4-ОПП від 19.07.07 №12588), платник податку на додану вартість (свідоцтво №100059243 від 16.08.07).

04.06.10 позивач надіслав на адресу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська засобами Укрпошти з описом вкладеного на паперових носіях податкову звітність по податку на додану вартість за квітень, та травень 2010 року з розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту, яка отримана відповідачем 07.06.10.

Листом від 11.06.10 відповідач повідомив позивача про невизнання зазначених декларацій через те, що вказані декларації отримані по електронній пошті, при цьому текст не можливо прочитати внаслідок пошкодження.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що пошкодження податкових декларацій в установленому порядку відповідачем не зафіксовано, наведені відповідачем в цьому листі обставини не відповідають фактичним обставинам. .

13.07.10 відповідачем виданий наказ № 438 про здійснення виїзної позапланової перевірки ТОВ «Тех-Ком-Стандарт-2», яка обумовлена тим, що підприємством не подано в установлений строк податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень, травень 2010 року.

14.07.10 позивачем вдруге надіслано оригінали податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень, травень 2010 року, оригінали розшифровки податкових зобовязань та податкових кредитів контрагентів з податку на додану вартість, копії квитанцій та повідомлень про вручення, оригінали платіжних доручень про сплату штрафів, підписані директором товариства та скріплені печаткою товариства.

Вказані документи також не прийняті відповідачем з підстав, викладених в листі від 16.07.10 (а.с. 34), а саме: надіслані по пошті податкові декларації не відповідають Порядку заповнення та надання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженому наказом ДПА України від 30.05.98 № 166.

20.07.10 позивач ще раз надіслав перелічені вище документи та декларацію за червень 2010 року з оригіналом розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за червень 2010 року та інші документи. Зі змісту повідомлень про вручення вбачається, що відповідач отримав всі вказані вище документи.

Листом від 26.07.10 (а.с.35) відповідач відмовив від прийняття такої податкової звітності, посилаючись на абз.5 пп.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та зазначаючи, що податкова звітність не може бути визнана контролюючим органом як податкова декларація, оскільки заповнена всупереч правилам, зазначеним у порядку її заповнення. Отримані від підприємства документи оформлені з порушенням вимог щодо порядку заповнення податкової звітності, викладених в наказі ДПА України від 30.05.98 № 166, - неможливо прочитати текст або цифри внаслідок пошкодження.

Докази в підтвердження факту пошкодження поданих позивачем документів податкової звітності на момент їх отримання відповідачем не подані, в матеріалах справи відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем відмова в прийнятті податкової звітності не обґрунтована, не містить конкретного визначення недоліків. Також відповідачем не надано суду першої інстанції доказів пошкодження поданих податкових декларацій.

Колегія суддів, виходячи з фактичних обставин справи, норм діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність відмови у визнанні податкової звітності позивача відповідачем в установленому порядку не доведена.

Наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності підтверджено, що позивачем застосовано всі передбачені законодавцем заходи для подання податкової звітності, але відповідачем в порушення ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»відмовлено у визнанні звітів податковими деклараціями без жодного документального підтвердження наведених при цьому обставин.

Крім того, у своїх відмовах відповідач посилається на абз.5. п. 4.1.2. п.4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яким передбачено, що податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

Даний перелік підстав є вичерпним і наведені відповідачем обставини не підпадають під вимоги цієї норми. Крім того, за правилами, встановленими, п.7.1 Порядку заповнення податкової звітності, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.97 № 166, податкові декларації приймаються без попередньої перевірки зазначених у них показників.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у прийнятті поданої позивачем податкової звітності протиправними.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини і зробив обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.10 у справі № 2а-9791/10/0470 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко