Справа № 19952/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2010 р. справа № 2а-855/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Бердянського міжрайонного прокурора

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

09 лютого 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бердянської райдержадміністрації , в якому просила визнати незаконною та скасувати відповідача щодо розгляду заяви про надання їй у власність земельної ділянки площею 02 га для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської сільської ради, викладену у листі від 30.12.2008 року та зобовязати Бердянську районну державну адміністрацію Запорізької області розглянути питання про видачу розпорядження про надання їй дозволу на розробку проекту відведення вищевказаної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач проти позову заперечував з посиланням на те, що спірна земельна ділянка розташована на узбережжі Азовського моря та віднесена до прибережної захисної смуги, на якій обмежується господарська діяльність та вона може бути використана лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, Бердянський міжрайонний прокурор Запорізької області в інтересах Бердянської районної державної адміністрації надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, не врахування положень ст..60 Земельного кодексу України та ст. 90 Водного Кодексу України, просив скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.12.2008р. ОСОБА_1 звернувся до виконуючого обовязки голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області з заявою про надання їй земельної ділянки площею 02 га на території Дмитрівської сільської ради за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства. При цьому ОСОБА_1 зазначала, що своє право на приватизацію земельної ділянки вказаного розміру та цільового призначення не використала. ( а.с.12)

Згідно відповіді виконуючого обовязки голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 20.12.2008р. позивачу відмовлено у задоволенні заяви щодо надання у власність вищевказаної земельної ділянки з посиланням на дотримання положень ст..88,89, 90 Водного Кодексу України, відповідно до яких прибережна захисна смуга уздовж морів входить в зону санітарної охорони моря і може використовуватись лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів. Все інше будівництво забороняється. ( а.с.5)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, як громадянка України, набуває право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок та вибір місця їх розташування, надання дозволу на розроблення проекту їх відведення регулюються ст.. 118 та 151 Земельного Кодексу України. Оскільки, відповідно до довідки відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області від 27.10.2009 року земельна ділянка, позначена червоним на викопіюванні на території Дмитрівської сільської ради переважно відноситься до земель сільськогосподарського призначення, суд першої інстанції визнав відмову Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області безпідставною та такою, що суперечить чинному законодавству та з посиланням на ст..162 КАС України прийняв рішення про зобовязати Бердянську районну державну адміністрацію Запорізької області розглянути питання про видачу розпорядження про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 02 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною третьою статті другої КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.. 38 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»№ 586 від 09.04.1999 року посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов'язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обгрунтовану відповідь.

Аналізуючи підстави відмови відповідача у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо передачі їй у власність спірної земельної ділянки, суд першої інстанції вірно зазначив, що дана земельна ділянка розташована на узбережжі Азовського моря та віднесена до прибережної захисної смуги, на якій обмежується господарська діяльність та вона може бути використана лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів з обовязковим центральним водопостачанням та каналізацією.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до довідки відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області від 27.10.2009 року спірна земельна ділянка, позначена червоним на викопіюванні на території Дмитрівської сільської ради, лише частково відноситься до земель сільськогосподарського призначення, отже, не спростовує посилання відповідача на те, дана земельна ділянка розташована на узбережжі Азовського моря та віднесена до прибережної захисної смуги.

Частиною четвертою статті 59 Земельного кодексу України передбачено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Стаття 90 Водного кодексу України чітко передбачає, що прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією.

У прибережних захисних смугах уздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах забороняється застосування стійких та сильнодіючих пестицидів, що, у відповідності до ст..1 Закону України «Про особисте селянське господарство» робить неможливим передачу таких ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи вищенаведене, рішення відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у наданні їй земельної ділянки площею 02 га на території Дмитрівської сільської ради за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства є правомірним та узгоджується з положеннями ч.3 ст.2 КАС України.

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання Бердянську районну державну адміністрацію Запорізької області розглянути питання про видачу розпорядження про надання їй дозволу на розробку проекту відведення вищевказаної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, то вказані вимоги також задоволенню не підлягають, оскільки суд не може зобовязати відповідача прийняти конкретне рішення, яке приймається субєктом владних повноважень із використанням адміністративного розсуду і є виключним повноваженням такого органу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та при неповному зясуванні обставин справи, що мають значення для її вирішення.

Вказані обставини є підставами для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови по суті заявлених вимог з відмовою у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.. 198, п.4 ч.1 ст.202, ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Бердянського міжрайонного прокурора - задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2009 рокускасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: С.А. Уханенко