Справа № 2а-1870/6685/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/6685/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Нероди Г.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування повідомлення ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (далі позивач, ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі відповідач, ДПІ в м. Сум), в якому, з урахуванням уточнень, просило визнати протиправним та скасувати повідомлення від 07.09.2011 року за № 126/71607, яким відмовлено позивачу в автоматичному бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість відповідно до п.200.18 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, з підстав невідповідності критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеним пунктом 200.19, а саме відсоток загальної суми розбіжностей до суми податку на додану вартість, задекларованої платником до відшкодування склав 42.508%.

Свої вимоги мотивує тим, що повідомлення не відповідає вимогам пп.200.19.4 п.200.19 ст. 200 та п. 200.21 ст. 200 Податкового кодексу України та підлягає скасуванню. Відмічає, що згідно п.3.4 Порядку визначення відповідності платника податку критеріям, які дають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №42 від 25.01.2011р., розбіжність між податковим кредитом, сформованим платником податків за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язаннями контрагентів в частині постачання таких товарів/послуг визначається на перше число місяця другого за звітним періодом. Тобто, при визначенні відповідності критерію, яке дає право позивачу на автоматичне бюджетне відшкодування по податковій декларації за липень 2011р. необхідно враховувати розбіжність за три попередні періоди (квітень, травень, червень 2011р.) станом на 01.09.2011р., а не за три роки як вважає відповідач.

Посилаючись на лист ДПІ в м. Суми від 30.08.2011р. №69677/10/15-345, яким повідомлялось про наявність розбіжностей між податковим кредитом, сформованим позивачем за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язанням контрагентів в частині постачання таких товарів/послуг, позивач зазначає, що загальна сума розбіжностей між податковим кредитом сформованим позивачем за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язаннями контрагентів в частині постачання таких товарів/послуг, за три попередні звітні періоди, становить 38182,53грн., що складає 1,2455%, а не 42,508%, як зазначає відповідач в оскаржуваному повідомленні. Тому, на думку позивача, ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» відповідає критеріям, які дають право на автоматичне бюджетне відшкодування, а відомості які містяться в повідомленні не відповідають дійсності, та вимогам Податкового кодексу України.

ДПІ в м. Суми проти позову заперечувала. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідно до п.200.19. ст.200 Податкового кодексу України право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно критеріям: в тому числі пп.200.19.4, згідно якого загальна сума розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг, за даними податкових накладних, що виникла протягом трьох попередніх звітних періодів (кварталу), не перевищує 10 відсотків заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування. При цьому відмічають, що в редакції, чинній до 06.08.2011р., загальна сума розбіжностей визначалася за даними податкових накладних без зазначення будь-якого періоду. Застосовуючи аналогію закону, посилаючись на абз.2 п.200.22. ст.200 Податкового кодексу України, відповідно до якого платники податку, які протягом попередніх 36 послідовних місяців відповідають критеріям, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, вважаються такими, що мають позитивну податкову історію, відповідач вважає, що в редакції, чинній до 06.08.2011р., загальна сума розбіжностей визначалася за даними податкових накладних, з урахуванням вимог абз.2 п.200.22. ст.200 Податкового кодексу України, а саме: за попередні 36 послідовних місяців.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що визначення відповідності платника податку зазначеним критеріям проводиться в автоматизованому режимі, а до бюджетного відшкодування позивач заявляє в липні 2011р., то програмою було вирахувано загальну суму розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг, за даними податкових накладних, що виникла протягом попередніх 36 послідовних місяців, оскільки в липні 2011р. ще діяла стара редакція Податкового кодексу України. Відповідач просив у задоволенні позову відмовити (а.с.30).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з підстав, викладених у позові, підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях (а.с.30), просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Сумської міської ради 28.03.1994р., включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за №05747991 (а.с.17,18), є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100335942 від 23.05.2011року, перебуває на податковому обліку в ДПІ в м. Суми, про що зазначено в довідці про результати камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2011р. від 16.09.2011р. за №6958/15-319/05747991 (а.с.42).

Відповідач ДПІ в м. Суми є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та Податковим кодексом України повноваження.

Відповідно до п.п. 200.7,200.8 ст. 200 Податкового кодексу України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

22.08.2011 р. позивачем подана до ДПІ в м. Суми податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2011 р., в якій у рядку 23.1 задекларована сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 3065735грн. Разом з податковою декларацією позивачем до податкового органу були надані розрахунок суми бюджетного відшкодування, довідка про залишок суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заява про повернення суми бюджетного відшкодування із зазначенням такої суми в розмірі 3065735грн. (а.с.13-16).

Згідно п.200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

У відповідності до вказаних норм ДПІ в м. Суми 23.08.2011р. було розпочато камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2011р. (а.с.42-47).

В ході проведення перевірки ДПІ в м. Суми листом від 30.08.2011 р. повідомила позивача про наявність розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами, та податковими зобовязаннями його контрагентів в частині постачання таких товарів/послуг за даними податкових накладних за травень-липень 2011р. та необхідністю надати пояснення та документальне підтвердження щодо здійснення господарських операцій з контрагентами наведеними у додатках до даного листа (а.с.8-12).

07.09.2011р. повідомленням за №126/71607 ДПІ в м. Суми відмовило позивачу у праві на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до п.200.18 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, з підстав невідповідності критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, а саме: відсоток загальної суми розбіжностей до суми податку на додану вартість, задекларованої платником до відшкодування склав 42.508% (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Пунктом 200.18 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Відповідно до пункту 200.19 статті 200 Податкового кодексу України право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно певним критеріям.

Одним із таких критеріїв згідно пп.200.19.4 п.200.19 ст. 200 Податкового кодексу України, в реакції станом на липень 2011р., є те, що загальна сума розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами та податковими зобовязаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг, за даними податкових накладних, не може перевищувати 10% заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування.

Податковий орган, зважаючи, що до 06.08.2011р. не було зазначено періоду за який повинна визначатись сума розбіжностей, та враховуючи, що декларація з податку на додану вартість позивачем була подана за липень 2011р., приймаючи до уваги п.200.22 ст.200 Податкового кодексу України щодо відношення платників до тих, які мають позитивну історію, вважає, що ДПІ в м. Суми правомірно в автоматичному режимі загальну суму розбіжностей було визначено за даними податкових накладних за попередні 36 послідовних місяців.

В той же час станом на момент подачі позивачем декларації з податку на додану вартість за липень 2011р. норма пп. 200.19.4 п.200.19 ст. 200 Податкового кодексу України вже діяла в іншій редакції (враховуючи зміни Закону України №3609-VІ від 07.07.2011р., що набрали чинності 06.08.2011р.), яка чітко визначила період (три попередні звітні періоди (квартал), який потрібно брати до уваги при порівнянні суми розбіжностей між податковим кредитом та заявленою до відшкодування сумою бюджетного відшкодування, а саме в такій редакції: загальна сума розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг, за даними податкових накладних, що виникла протягом трьох попередніх звітних періодів (кварталу), не перевищує 10 відсотків заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування.

В даному випадку слід зазначити, що згідно п. 200.20. статті 200 Податкового кодексу України визначення відповідності платника податку зазначеним критеріям проводиться в автоматизованому режимі протягом 15 календарних днів після граничного терміну подачі звітності. З огляду на вказане, значення мають саме обставини відповідності платника показникам критеріїв на момент проведення такого визначення, а не період за який подається декларація, як стверджує відповідач.

При цьому суд відмічає, що на момент подачі позивачем декларації з податку на додану вартість за липень 2011р. вже діяла норма пп.200.19.4 п.200.19 ст. 200 Податкового кодексу України, яка передбачала, що загальна сума розбіжностей повинна визначатись за даними податкових накладних, що виникла саме протягом трьох попередніх звітних періодів (кварталу).

Крім того, відповідно до п. 200.20. статті 200 Податкового кодексу України порядок визначення відповідності платника податку критеріям, зазначеним у пункті 200.19 цієї статті, затверджується центральним органом державної податкової служби. Відповідно до пунктів 200.18 - 200.21 статті 200 розділу V Податкового кодексу України був розроблений Порядок визначення відповідності платника податку критеріям, які дають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №42 від 25.01.2011р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2011р. №136/18874, чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок).

Відповідно до п.3.4 вказаного Порядку серед іншого визначені дані, на підставі яких формуються критерії, та порядок їх обрахунку, зокрема, загальна сума розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами, та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг, за даними податкових накладних, не перевищує 10 відсотків заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування.

Для формування зазначеного критерію використовуються дані, відображені платником податку в додатках до податкової декларації з податку на додану вартість звітного періоду: Розшифровці податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, Розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість. Відповідно до вказаного пункту порядок розрахунку коефіцієнту розбіжностей (Кр) визначається як співвідношення загальної суми розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами, та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг (СзсР), до суми податку на додану вартість, задекларованої платником до відшкодування у поточному звітному періоді (Сбв) де: СзсР - розбіжність між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами, та податковими зобов'язаннями контрагентів в частині постачання таких товарів/послуг на перше число місяця другого за звітним періодом.

Суд відмічає, що дійсно згідно п.200.20 ст. 200 Податкового кодексу України визначення відповідності платника податку передбаченим критеріям проводиться в автоматизованому режимі, разом з тим, таке визначення з урахуванням приписів вказаного Порядку повинно було проводитись на перше число місяця другого за звітним періодом, тобто станом на 01.09.2011р., а з огляду на те, що станом на 01.09.2011р. норма пп. 200.19.4 п.200.19 ст. 200 Податкового кодексу України діяла в редакції Закону України №3609-VІ від 07.07.2011р., сума розбіжностей податковим органом повинна була визначатись за даними податкових накладних саме за три попередні звітні періоди (в даному випадку за квітень, травень, червень 2011р.), а не за 36 послідовних місяців.

Під час розгляду справи податковим органом надано перелік платників податку на додану вартість за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України за три попередні звітні періоди (а.с.48-53), крім того позивачем надано лист ДПІ в м. Суми від 20.10.2011р. за №84583/10-15-345 (а.с.39), згідно яких загальна сума розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг, за даними податкових накладних за останні три попередні звітні періоди складає 123030,36грн., а тому коефіцієнт розбіжностей згідно формули, передбаченої Порядком, чинного на час виникнення спірних правовідносин, складає 4,013% (123030,36/3065735*100), що не є перевищенням 10 відсотків заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення.

Враховуючи встановлені в судовому засідання обставини справи та досліджені докази, з огляду на те, що в судовому засіданні не було підтверджено факт перевищення коефіцієнту розбіжностей над 10 відсотками суми податку, задекларованої позивачем до відшкодування, суд приходить до висновку, що оскаржуване повідомлення не відповідає приписам Податкового кодексу України, Порядку визначення відповідності платника податку критеріям, які дають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №42 від 25.01.2011р., чинного на час виникнення спірних правовідносин , ч.3 ст.2 КАС України є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вимоги ст. 94 КАС України вбачається необхідним стягнути з Державного бюджету України на користь позивача в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 3грн. 40коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування повідомлення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення Державної податкової інспекції в місті Суми від 07.09.2011 року за № 126/71607.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" () в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 3грн.40коп. (три гривні сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 14.11.2011року.