Справа № 22-а-2079/11
Суддя: Курій Н. М.
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-2079/11 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія: 10.3.3 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів : Цяцяка Р.П., Мацея М.М.,

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 06 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення недоплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007-2008роки.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 06 травня 2009 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача в користь ОСОБА_2 недоплачену грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік в розмірі 3755грн. 30 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, звернувся до апеляційного суду Львівської області з апеляційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить її скасувати і постановити нову, якою відмовити позивачці в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що управління правомірно, в межах наявних фінансових ресурсів здійснювало виплати, передбачені Законом України Про державну допомогу сімям з дітьмиу порядку, розмірі та у спосіб, визначених діючим законодавством України на момент відповідних виплат.

Апелянт вважає, що оскільки на даний час закону, який би визначав порядок та умови матеріального відшкодування у зв'язку з втратою чинності абз.3 ч,2 ст.56 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікне прийнято, то у суду не було підстав для нарахування та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік в інших розмірах, ніж передбачено Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка є матірю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується відповідним свідоцтвом про народження та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а отже, має право на отримання щомісячної грошової допомоги відповідно до Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Відповідно до ст. 99, 100 КАС України, у редакції, що діяла на час звернення до суду та розгляду справи, пропуск позивачем річного строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (згідно якого суд першої інстанції розглядав дану справу), для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

В запереченні на позов відповідач звертав увагу суду, що позивачем пропущено строк для звернення до суду.

Судом першої інстанції безпідставно не враховано того, що в запереченні на позов відповідач звертав увагу суду, що позивачем пропущено строк для звернення до суду, тому колегія суддів доходить висновку, що слід застосувати річний строк для нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачці та провести нарахуванні і виплату такої допомоги за період з 05.11.2007р. по 31.12.2007р. з урахуванням пропуску річного строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Разом з тим, судом правильно проаналізовано і враховано при винесенні постанови те, що статтею 3 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмипередбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни, мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмивід 21.11.1992 року № 2811-XII передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Закон України Про державну допомогу сім'ям з дітьмиє спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб. Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є загальним, тому до спірних правовідносин суд підставно застосував норми спеціального закону, яким є Закон України Про державну допомогу сім'ям з дітьми.

Статтею 1 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмивстановлено, що Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За вказаною статтею функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Кабінету Міністрів України не делеговані.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьмивід 11 січня 2007 року № 13 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 900 Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751 та від 11 січня 2007 р. № 13) передбачено, що на виконання статті 56 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікдопомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, не застрахованим у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, призначається та виплачується з метою створення належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини з урахуванням таких особливостей: допомога призначається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень (мінімальний розмір).

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії їх прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі № 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статті 56, 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Отже, з 9 липня 2007 року була відновлена дія статті 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, за якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Районним судом правильно встановлено, що перерахунок допомоги повинен здійснюватись за період з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007р., оскільки ст.56 ЗУ Про державний бюджет України на 2007р.втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України від 09.07.2007 р., згідно якого положення ст.56 ЗУ Про державний бюджет України на 2007р.визнано неконституційним, у звязку з чим зазначена норма втратила свою чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Разом з тим, судом першої інстанції безпідставно не враховано річний строк на звернення до суду, а тому колегія суддів доходить висновку, що оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог позивачки про виплату їй недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. слід скасувати та, з урахуванням наведеного вище й того, що позивач звернулась до суду 05.11.2008р., постановити нову, якою зобовязати нарахувати державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьмив розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 62 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, за період з 05.11.2007р. по 31.12.2007р.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог за безпідставністю, суд першої інстанції правильно виходив з того, що Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких положень до деяких законодавчих актів Українивнесені зміни до статті 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, і частину першу згаданої статті викладено в новій редакції: Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавались та діяли у часі впродовж 2008 року.

В решті постанову суду слід залишити без змін, оскільки при прийнятті постанови в цій частині судом повно та об'єктивно розглянуто представлені сторонами докази, надана таким вірна оцінка, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують.

Відсутність бюджетного фінансування, на яку вказує відповідач, не може бути підставою невиконання відповідним субєктом владних повноважень, покладених на нього обовязків. Своєю чергою, реалізація особою права на отримання соціальних виплат не може бути поставлена у залежність від наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Керуючись Законом України Про внесення змін до розділу ХІІ Прикінцеві положенняЗакону України Про судоустрій і статус суддівщодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами№2748 VI від 2 грудня 2010 року, статтями 195, 197, 198 п. 3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Залізничногго відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити частково.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 06 травня 2009 року в частині стягнення з відповідача в користь ОСОБА_2 недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік в розмірі 3755грн. 30 коп. скасувати, та постановити в цій частині нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задовольнити частково та зобовязати Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести нарахування та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2 за період з 05.11.2007р. по 31.12.2007р. включно відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми( в редакції станом на 09.07.2007р.) з урахуванням проведених виплат.

В решті постанову Залізничного районного суду м. Львова від 06 травня 2009 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.