Справа № 889/10
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2010 р. справа № 2а-149/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Коршуна А.О. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області

на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.11.09

у справі № 2-а-149/2009

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області

про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області, в якому просила визнати відмову відповідача відносно виплати позивачу щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком - не правомірною. Зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за 2006-2008 роки в сумі 4471,20 грн.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.11.09 (суддя Жмайло Н.В.) позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей»за період з 22 травня по грудень 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року; зобовязано відповідача нарахувати та провести виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 22 травня по грудень 2008 року у розмірі 715,23 грн., а також за період з 01.01.09 по 31.10.09. В іншій частині позову відмовлено, в тому числі з причини пропуску строку звернення до суду.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу (а.с.50), в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована відсутністю у відповідача правових підстав для здійснення нарахування та виплати позивачеві підвищення до пенсії у визначених оскаржуваним рішенням розмірах, а також обмеженням фінансуванням зазначеного підвищення до пенсії, яке здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.06, позивач набув статусу «дитина війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.06 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як особі, що має статус «дитини війни», позивачу в 2008 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»призначалося та виплачувалося частково у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» змінено, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 № у справі № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На 2009 рік дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не обмежена Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

Виходячи з наведених норм, п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 22.05.08 особам, які мають статус «дитини війни», повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про задоволення вимог щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату підвищення пенсії позивачу, починаючи з 22 травня по грудень 2008 року без зазначення конкретного періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок.

Такий висновок суду першої інстанції суперечить завданню адміністративного судочинства, закріпленого в ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також п.4 ч.1 ст.163 КАС України, яким встановлені вимоги до резолютивної частини постанови.

Також є неправильним висновок суду першої інстанції про задоволення вимог щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату підвищення пенсії позивачу за вказаний вище період в сумі 715,23 грн.

Суд не може здійснювати розрахунок суми підвищення до пенсії дитині війни, оскільки це відноситься до повноважень відповідача. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії, приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Суд повинен зобовязати відповідача вчинити певні дії щодо перерахунку підвищення до пенсії відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З огляду на викладене, приймаючи до уваги межі заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснити нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за періоди з 22.05.08 по 31.12.08.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Також є помилковим посилання відповідача на п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 530, яким встановлено розміри підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії. При нарахуванні позивачу щомісячної соціальної допомоги як дитині війни має застосовуватися саме Закон України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки Закони України мають вищу юридичну силу.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «дитини війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Відсутність механізму і грошових коштів на виплату надбавки до пенсії не позбавляє позивача, як особу, що має статус дитини війни, права на отримання такої надбавки. Закон України не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачам 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено правильне по суті рішення, але викладені вище обставини є підставою для зміни рішення суду першої інстанції згідно ст.201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.11.09 у справі № 2-а-149/2009 змінити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Тернівці Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 22.05.08 по 31.12.08 з урахуванням різниці, яка була виплачена позивачу у цей період.

В іншій частині постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.11.09 у справі № 2-а-149/2009 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська