Справа № 820/4753/15
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 р.Справа № 820/4753/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Клочко Ю.О.

за участю представника позивача Кривуца О.Ю.

представника відповідача Лавренчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіксальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. по справі № 820/4753/15 за позовом Приватної фірми "СВІФТ" до Державної фіксальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Приватна фірма «Свіфт» ( далі по тексту - позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Державної фіскальної служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 20.04.2015р. № 000357 про застосування до Приватної фірми «Свіфт» фінансових санкцій в розмірі 138339,12 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішення Державної фіскальної служби України від 20.04.2015р. №000357 ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, тому є неправомірним та прийнятим з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року адміністративний позов Приватної фірми «Свіфт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено частково. Рішення Державної фіскальної служби України від 20.04.2015р. № 000357 про застосування до Приватної фірми «Свіфт» фінансових санкцій в розмірі 138339,12 грн. (сто тридцять вісім тисяч триста тридцять дев'ять гривень 12 копійок) - скасовано. В іншій частині позовних вимог -відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову Приватної фірми «Свіфт» відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, Головним управлінням Міндоходів у Харківській області проведено перевірку позивача з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт фактичної перевірки № 250/20-40-21-02-10/31236617 від 25.11.2014 р. та висновок до акту перевірки.

Як зазначено в акті перевірки , на складі ПФ «Свіфт» виявлені алкогольні напої іноземного виробництва, марковані акцизними марками, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає ставкам акцизного податку, що діяла на дату виготовлення/розливу продукції, з урахуванням міцності алкогольних напоїв та ємкості тари, що є порушенням підпунктів 226.9, 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України та ст.11 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі акту перевірки № 250/20-40-21-02-10/31236617 від 25.11.2014 р. та висновків до акту перевірки Держаною фіскальною службою України прийнято рішення від 20.04.2015 р. №000357 про застосування до Приватної фірми «СВІФТ» фінансових санкцій в розмірі 138 339,12 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Відповідно до п.226.9 ст. 226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ із змінами та доповненнями, вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно до п.226.11 ст. 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Абзац 3 частини 4 статті 11 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Зазначені норми є загальними, оскільки в них йдеться про алкогольні напої без їх поділу на вітчизняні та імпортовані, а тому мають застосовуватись лише у тих випадках, коли відсутні спеціальні норми.

У свою чергу, відносно імпортованої алкогольної продукції встановлено спеціальний порядок визначення ставки податку.

Згідно з підпунктом 222.2.2 пункту 222.2 статті 222 Податкового кодексу України, у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

Таким чином, положення абзацу 4 пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України повинні застосовуватись лише до алкогольної продукції, виробленої на митній території України, і не можуть бути застосовані до імпортованої алкогольної продукції, тому що для неї дата розливу не є датою визначення ставки акцизного податку.

На спростування встановлених правопорушень, представником позивача надано копії сертифікатів відповідності, згідно яких вся продукція, яка зазначена в описі наявної продукції який є додатком до акту перевірки №250/20-40-21-02-10/31236617 від 25.11.2014 р. є імпортованою, про що свідчать відомості зазначені в графі «виробник продукції».

Пункт 216.4 ст. 216 Податкового кодексу України визначає, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Тобто, дата подання митної декларації до митного органу і є датою визначення ставки для сплати акцизного податку з імпортованої маркованої алкогольної продукції, а не дата розливу цієї продукції.

Відповідно до п. 226.2. ст. 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно до абзацу 8 пункту 17 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. №1251 у разі порушення порядку маркування ввезених алкогольних напоїв і тютюнових виробів та/або сплати податку не в повному обсязі товар не допускається до митного оформлення і ввезення його на митну територію України забороняється.

Отже, при перевезенні товару через митний кордон України митні органи здійснили митний контроль, за результатами якого товар потрапив на митну територію України. Це підтверджує, що акцизний податок сплачено імпортерами згідно з нормами чинного законодавства та дотримано усі істотні умови (вимоги) щодо імпортованого товару.

У зв'язку з цим, вказана продукція повинна бути маркована згідно вимог підпункту 222.2.2 пункту 222.2 статті 222 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195,196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіксальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. по справі № 820/4753/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлений 24.07.2015 р.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Старосуд М.І.