Справа № 19961/10
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2010 р. справа № 2а-1103/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Уханенка С.А. Лукманової О.М.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду від 4 листопада 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про скасування рішення органу виконавчої влади

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2009 р. ОСОБА_1 звернулася до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про скасування рішення органу виконавчої влади, де просила визнати незаконною та скасувати відмову Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області щодо розгляду заяви про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, викладеному у листі № 4557/01-16 від 30.12.2008 р. та зобовязати Бердянську районну державну адміністрацію Запорізької області розглянути питання про видачу розпорядження про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 2,0 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 4 листопада 2009 р. позов ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконною та скасовано відмову Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання їй у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, викладену у листі № 4539/01-16 від 30.12.2008 р. та зобовязано Бердянську районну державну адміністрацію Запорізької області розглянути питання про видачу розпорядження про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 2,0 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

В апеляційній скарзі Бердянська міжрайонна прокуратура Запорізької області просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, де відмовити в позові повністю.

В судове засідання в апеляційній інстанції особи, які приймають участь у справі не зявилися, про день слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.12.2008 року ОСОБА_1 звернулася до виконуючого обовязки голови Бердянської районної державної адміністрації з заявою про надання у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення індивідуального підсобного господарства із вільних земель запасу Дмитрівської сільської ради Бердянського району, що розташована за межами населеного пункту.

Згідно відповіді виконуючого обовязки голови Бердянської районної державної адміністрації від 30.12.2008 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви щодо надання у власність земельної ділянки з тих підстав, що земельна ділянка, що бажає отримати у власність позивач, розташована на узбережжі Азовського моря та відповідно статей 88,89,90 Водного Кодексу України уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше 2 км від зрізу води та встановлені обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах, де зазначено, що прибережна захисна смуга уздовж морів входить в зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально оздоровчих закладів, з обовязковим централізованим водопостачанням та каналізацією, а все інше будівництво забороняється.

Підставою для звернення до суду з позовом стало те, що на думку позивача, відповідачем порушено право громадянина, яке передбачено Конституцією України, Земельним кодексом України, на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем допущено незаконну відмову щодо розгляду заяви про надання у власність позивачу земельної ділянки та зобовязано розглянути питання про видачу розпорядження про надання позивачу дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 2,0 га та для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного:

Відповідно до ч.11 ст.123 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки може бути оскаржена до суду.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»№ 586 від 09.04.1999 року посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов'язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обгрунтовану відповідь.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відповідач не допустив незаконної відмови при вирішенні заяви позивача про надання у власність земельної ділянки, оскільки на свою заяву позивач отримав обґрунтовану відповідь, в якій зазначено суть порушеного позивачем питання, результати розгляду цього питання та підстави відмови у наданні земельної ділянки у власність, а дії відповідача узгоджуються з положеннями ч.2 ст.19 Конституції України, в звязку з чим відсутні підстави для зобовязання відповідача розглянути питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та при неповному зясуванні обставин справи, що мають значення для її вирішення. Вказані обставини є підставами для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області - задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 4 листопада 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про скасування рішення органу виконавчої влади відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: О.М. Лукманова