Справа № 826/6248/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6248/15 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія глобальні системи» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія глобальні системи» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання нечинним рішення та зобов'язання прийняти рішення, -

ВСТАНОВИВ:

7 квітня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія глобальні системи» (далі Товариство або позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі ДПІ або відповідач), у якому просило:

- визнати нечинним рішення №8151/10/26-58-22-06-09 від 27.03.2015 року щодо не погодження застосування податкового компромісу;

- зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо погодження застосування податкового компромісу за податковими зобов'язаннями, визначеними податковими повідомленнями-рішеннями: № , № від 25.06.2014 року.

В обґрунтування позову Товариство зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 року у справі №826/19754/15 відмовлено ТОВ «Компанія глобальні системи» в задоволені позову. До набрання постановою законної сили Товариство вирішило скористатись процедурою податкового компромісу, у зв'язку з чим 17.03.2015 року до ДПІ подано заяву про намір досягнення податкового компромісу. Проте, відповідач протиправно прийняв рішення №8151/10/26-58-22-06-09 від 27.03.2015 року щодо непогодження застосування податкового компромісу, так як станом на дату подання заяви про намір досягнення податкового компромісу (17.03.2015 року), суми податкових зобов'язань, визначені у ППР, були не узгоджені, оскільки рішення суду набрало законної сили 24.03.2015 року та тривала процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень.

Відповідач, під час судового процесу в суді першої інстанції, заперечив проти позову з тих мотивів, що станом на час прийняття оскаржуваного рішення постанова суду від 03.03.2015 року набрала законної сили, судове рішення прийнято на користь контролюючого органу, а тому грошове зобов'язання по Товариству є узгодженим, у зв'язку з чим процедура податкового компромісу до узгодженого грошового зобов'язання, згідно пункту 7 підрозділу 92 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, не застосовується.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Товариство посилається на те, що станом на дату набрання судовим рішенням законної сили (24.03.2015 року) податковий компроміс вважається досягнутим, оскільки із заявою про застосування податкового компромісу позивач звернувся до податкового органу 17.03.2015 року, а визначені законом 5 % від суми податкового зобов'язання сплатив 20.03.2015 року, що повністю відповідає вимогам пунктів 7, 8 Підрозділу 92 Розділу XX ПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Компанія Глобальні Системи» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з ТОВ «Альтаір Компані», ТОВ «Чізар Компані», за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатом перевірки складено Акт перевірки № 18/26-58-22-08/36797673 від 05.06.2014 року, яким встановлено порушення:

- пунктів 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до заниження суми ПДВ в розмірі 56 682 грн. 38 коп.;

- підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, статті 9 Закону України №996-XIV від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 53 847 грн. 26 коп.

На підставі Акту перевірки ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.06.2014 року:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання в розмірі 70 853 грн., з якої: за основним платежем 56 682 грн., - штрафними (фінансовими) санкціями 14 171 грн. за платежем податок на додану вартість;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання в розмірі 67 310 грн., з якої: за основним платежем 53 848 грн., - штрафними (фінансовими) санкціями 13 462 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем у судовому порядку до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 року у справі №826/19754/15 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Компанія глобальні системи» до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 25.06.2014 року.

Постанова від 03.03.2015 року набрала законної сили 24.03.2015 року, що підтверджується листом Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2015 року за №826/19754/11/5105/15.

Між тим, 17.03.2015 року Товариство подало до ДПІ заяву про намір досягнення податкового компромісу по податковим повідомленням-рішенням №, № від 25.06.2014 року та сплатило 5% податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, що підтверджується платіжними дорученнями від 20.03.2015 року.

27 березня 2015 року ДПІ прийнято рішення №8151/10/26-58-22-06-09 від 27.03.2015 року про не погодження застосування податкового компромісу.

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на час прийняття рішення ДПІ №8151/10/26-58-22-06-09 від 27.03.2015 року щодо не погодження застосування податкового компромісу, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 року у справі №826/19754/15 набрала законної сили (24.03.2015 року), податкові повідомлення-рішення №, № від 25.06.2014 року в силу приписів Податкового кодексу України були узгодженими.

Також, суд першої інстанції зазначив, що підрозділом 92 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України передбачено право платника податків скористатися процедурою податкового компромісу за певних умов, проте не визначено обов'язку контролюючого органу на погодження застосування податкового компромісу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Законом України №63-VІІІ від 5 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено підрозділом 92 «Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу».

Відповідно до пункту 1 підрозділу 92 розділу XX Податкового кодексу України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно із пунктом 2 підрозділу 92 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Пунктом 7 підрозділу 92 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України передбачено, що процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

З вищенаведених норм права вбачається, що для податкових зобов'язань, які є неузгодженими внаслідок не закінчення процедури судового та/або адміністративного оскарження, та для інших неузгоджених податкових зобов'язань, до яких закон встановлює можливість застосування податкового компромісу, достатнім для застосування податкового компромісу є подання заяви про намір досягнення податкового компромісу та сплата 5 % від визначеної в ній суми без будь-яких перевірок з боку контролюючого органу.

Колегія суддів зазначає, що у випадку оскарження податкового повідомлення-рішення в судовому порядку, Законом №63-VIII будь-яких повноважень контролюючому органу щодо відмови в застосуванні податкового компромісу у таких випадках Законом № 63-VIII не передбачено.

Пункт 7 підрозділу 92 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України містить чіткі умови застосування процедури податкового компромісу до таких податкових зобов'язань, а саме лише наявність заяви платника податків у письмовій формі про намір досягнення податкового компромісу та сплата узгоджених за податковим компромісом сум податкових зобов'язань у визначений термін.

Подання такої заяви є днем узгодження визначених зобов'язань, а сплата таких узгоджених зобов'язань підтверджує досягнення податкового компромісу.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до ДПІ із заявою про погодження податкового компромісу від 17.03.2015 року рішення суду від 03.03.2015 року не набрало законної сили, тобто процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень є не закінченою. За таких обставин, податкові зобов'язання на підставі податкових повідомлень-рішень: № , № від 25.06.2014 року не були узгоджені.

Виходячи з наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення відповідача про непогодження застосування податкового компромісу від №8151/10/26-58-22-06-09 від 27.03.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія глобальні системи» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №8151/10/26-58-22-06-09 від 27.03.2015 року щодо не погодження застосування податкового компромісу.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийняти рішення щодо погодження застосування податкового компромісу за податковими зобов'язаннями, визначеними податковими повідомленнями-рішеннями: № , № від 25.06.2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення складено 24.07.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: