Справа № 20860/10
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2010 р.справа № 2а-1340/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Коршуна А.О. Католікяна М.О.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Автопарк»

на постанову: Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2010 року в справі № 2а-1340/10/0870 (категорія статобліку 2.30)

за позовом: відкритого акціонерного товариства «Автопарк»

до голови Хортицької районної адміністрації м. Запоріжжя ОСОБА_1,

третя особа Правобережний міжрайонний центр зайнятості

про: визнання нечинним розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання нечинним розпорядження № 2200р від 02.12.2008 р. в частині затвердження квоти та бронювання робочих місць для працевлаштування осіб, які потребують соціального захисту на підприємствах, установах та організаціях району на 2009р. для ВАТ «Автопарк». Посилаючись на ст. 5 Закону України «Про зайнятість населення». Положення про порядок бронювання на підприємствах, в організаціях і установах робочих місць для працевлаштування громадян, які потребують соціального захисту, затверджене постановою КМУ від 27.04.1998 р. № 578 позивач вважав, що при встановленні квоти для підприємства, відповідач не врахував скорочення штату працівників підприємства у III кварталі 2009 року, про що позивач за два місяці повідомив в письмовій формі державну службу зайнятості. В зв'язку із скорочення штатів працівників у ІУ кварталі 2009 року підприємство відмовило у працевлаштуванні громадянину ОСОБА_2 Внаслідок перевірки підприємства, проведеної інспекцією по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення 02.12.2009 року було складено акт та винесено припис, яким зобов'язано працевлаштувати ОСОБА_2Є, а 05.02.2010 року Запорізькій обласний центр зайнятості звернувся до окружного адміністративного суду з позовом про стягнення штрафу у розмірі 2600 гривень.

Вважав, що в момент проведення перевірки та складання актів було порушено права підприємства та просив визнати нечинним розпорядження голови Хортицької районної адміністрації м. Запоріжжя О.Ф.ОСОБА_1 від 02.12.2008 року № 2200 «Про затвердження квоти і бронювання робочих місць для осіб, що потребуються соціального захисту на підприємствах, установах та організаціях району на 2009 рік в частині затвердження квоти та бронювання робочих місць для відкритого акціонерного товариства «Автопарк».

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив, виходячи з того, що оскаржуване розпорядження було прийнято 02.12.2008 р., а 15.12.2008 р. позивачем було отримано лист від Правобережного міжрайонного центра зайнятості про встановлення квоти на бронювання робочих місць, які потребують соціального захисту на 2009 р. та у 1-І І кварталі 2009 р. позивачем було надано згоду на працевлаштування 3-х громадян пільгових категорій, що свідчить про виконання положень розпорядження Голови Хортицької районної адміністрації у м. Запоріжжя № 2200 від 02.12.2008 р.

Також, позивач до районної адміністрації з питань зменшення квоти у зв'язку з скороченням штату працівників підприємства не звертався, а крім того пропустив встановлений ст. 99 КАС України річний строк звернення до суду, на застосуванні наслідків пропуску строку наполягає відповідач.

Не погоджуючись з постановою суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в який зазначив, що Пунктом 9 Положення встановлено, що у разі скорочення чисельності або штату працівників підприємств у розмірі, що перевищує встановлену квоту, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних рад зменшують або взагалі не встановлюють квоти для цих підприємств.

Чисельність працюючих на ВАТ „Автопарк" на 01 грудня 2008 року складала 202 чоловік. На підприємстві у цей період працювали 12 осіб, які потребують соціального захисту, що становило більше 5 відсотків від загальної чисельності працюючих.

Виходячи з вищевказаних норм права квота для бронювання робочих місць для осіб, які потребують соціального захисту для ВАТ „Автопарк" на 2009 рік не повинна була встановлюватись.

В зв'язку з скороченням штатних одиниць у III кварталі ВАТ „Автопарк" не мало можливості працевлаштувати робітників у IV кварталі. На підставі цього громадянину ОСОБА_2, який звільнився із строкової військової служби 28 жовтня 2009 року було відмовлено в прийомі на роботу.

На 01 листопада 2009 року чисельність працівників ВАТ „Автопарк" складала 201 чоловік. Кількість осіб, які працюють на підприємстві та потребують соціального захисту становить 13 осіб, що більше 5 відсотків від загальної численності працюючих. Таким чином ВАТ „Автопарк" не допускало ніяких порушень України „Про зайнятість населення".

Зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги, що 05.08.2009 року позивач повідомив Правобережний центр зайнятості про заплановане скорочення штату.

Посилаючись на ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апелянт вважає, що є всі підстави для скасування постанови суду першої інстанції та просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача та відповідача в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 02.12.2009 р. Запорізьким обласним центром зайнятості проведена первинна перевірка з питань додержання вимог ст.. 5 Закону України «Про зайнятість населення».

За результатами перевірки складено акт № 5 від 02.12.2009 p., яким встановлено, що 27.10.2009 р. до ВАТ «Автопарк»Правобережним міжрайонним центром зайнятості направлено на працевлаштування ОСОБА_2, який звільнився зі строкової військової служби на посаду «слюсар з ремонту автомобілів»в рахунок квоти на заброньоване робоче місце, однак 28.10.2009 р. керівництвом позивача було відмовлено ОСОБА_2 у працевлаштуванні на зазначену посаду, що є порушенням ст. 5 Закону України «Про зайнятість населення».

У зв'язку з відмовою у працевлаштуванні ОСОБА_2 згідно акту № 23 від 02.12.2009р. на ВАТ «Автопарк»накладено штраф у розмірі 2600 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивач не погодився з рішенням про сплату штрафних санкцій, нарахованих згідно акту перевірки та звернувся до суду з позовом про визнання нечинним розпорядження голови Хортицької районної адміністрації. №2200р. від 02.12.08р.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на момент подачі позову, для звернення до адміністративного суду встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, строк позовної давності за адміністративним позовом є визначеним у законодавчому порядку.

Як свідчать матеріали справи, вищезазначене розпорядження голови Хортицької районної адміністрації. №2200р. прийняте 02.12.08р. Отримано підприємцем 15.12.2008р., оплату у встановлений законодавством строк підприємець не здійснив. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовною заявою до суду 05.03.2010 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо пропущення позивачем строку, встановленого законом для звернення до суду з адміністративним позовом. Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам ст.ст. 99, 100 КАС України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Державна відкритого акціонерного товариства «Автопарк»залишити без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2010 року в справі № 2а-1340/10/0870 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Автопарк»- залиши без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2010 року в справі № 2а-1340/10/0870 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, визначеному ст. 212 КАС України.

В повному обсязі текст ухвали складено 25.01.2011 року.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: М.О. Католікян