Справа № 2а-1870/7770/11
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7770/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Вангородської Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсій страхування за 2010 рік у розмірі 1756 грн. 80 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік у розмірі 1756 грн. 80 коп.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до п.п. 4 п. 8 розділу ХV Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок) зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. Сума страхового внеску з урахуванням частини єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески. Відповідно до поданого відповідачем звіту за 2010 рік, ним було самостійно нараховані страхові внески в сумі 1822 грн. 80 коп., які були сплачені лише частково, залишок несплаченої суми становить 1756 грн. 80 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні заперечуючи проти позову вказала, що вона є платником фіксованого податку, а тому повинна сплачувати страхові внески у розмірі 6 грн. на місяць, а також зазначила, що звіт за 2010 рік, на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача 1756 грн. 80 коп., складений та підписаний не нею. Також позивач надала заперечення проти позову в якому вказала, що вона не є платником пенсійних внесків, які не внесено до спрощеної системи оподаткування, на якій вона працює і сплачує податки, що вона, як власник майна, на добровільних засадах не здійснювала відрахувань на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування керуючись своїм правом встановленим ст. 1 та ст. 16 ЗУ Про систему оподаткування робити такі відрахування у добровільному порядку. Відповідач зазначає, що таким чином у неї немає правовідносин за цим Законом з Пенсійним фондом. Також відповідач зазначає, що нею не подавалася заява до органів Пенсійного фонду України про доплату до мінімального страхового внеску згідно з додатком 28 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003 року. Окрім того, відповідач вказує, що жодною нормою Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не передбачено право на звернення до суду виконавчих органів Пенсійного фонду та вказує, що Пенсійний фонд не є юридичною особою та не має банківських реквізитів на які відповідач могла б перерахувати кошти.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003р.

Страхувальниками, які згідно статті 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобовязані, крім іншого, нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, є, зокрема застраховані особи, зазначені в п. 3 статті 11 цього Закону, а саме фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності (п. 5 статті 14 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 4 статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що взяття на облік до Пенсійного фонду страхувальників, зазначених у статті 14 цього Закону, здійснюється у такому порядку: для юридичних осіб, незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців, зазначених у пунктах 1 - 4 статті 14 цього Закону, на яких поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей територіальними органами Пенсійного фонду.

Як встановлено судом, відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ті фізичних осіб-підприємців (а.с.7), відповідно до п.1 ч.1 ст. 14 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" є страхувальником та, як вбачається з заяви про реєстрацію платником страхових внесків (а.с.8), зареєстрована як платник страхових внесків в Управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми правонаступником якого є Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно п.п. 3, 4 статті 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, що справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Таким чином, вирішуючи питання щодо застосування нормативно-правового акта, суд виходить з того, що преамбулою до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що останній розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, саме останній, як зазначалось вище, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до п.п. 4 п. 8 розділу XV "Перехідних положень" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 08.07.2010 року № 2461-VI) фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок) зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно, при цьому сума страхового внеску з урахуванням частини єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Статтею 53 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 27.04.2010 р. № 2154-VI встановлено з 1 липня 2010 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 888 гривень, з 1 жовтня 2010 року 907 грн. 00 коп., з 1 грудня 2010 року 922 грн. 00 коп., таким чином мінімальний страховий внесок на місяць у третьому кварталі 2010 року становив 294 грн. 82 коп., у жовтні - листопаді 2010 року 301 грн. 12 коп., у грудні 2010 року 306 грн. 10 коп.

Відповідно до абз. 2 п.п. 5.3.2 п. 5.3 розділу 5 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. № 21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (чинного на час виникнення правовідносин), суми страхових внесків, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним до 1 квітня року, наступного за звітним роком, на підставі даних річної податкової декларації.

Як вбачається з поданого відповідачем до Управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми, правонаступником якого є Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, звіту за 2010 рік (а.с.5), відповідачем були нараховані страхові внески в сумі 1822 грн. 80 коп., виходячи із вищезазначеного мінімального страхового внеску, а саме: липень-вересень 2010 року в сумі 294 грн. 82 коп., жовтень-листопад 2010 року в сумі 301 грн. 12 коп., грудень 2010 року в сумі 306 грн. 10 коп.

Доводи відповідача з приводу того, що вказаний звіт складений та підписаний не нею є безпідставними, оскільки навіть у наданому відповідачем в судове засідання звіті за 2010 рік, який, як вона сама вказує, вона подавала до Управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми, правонаступником якого є Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, також зазначені ті самі суми, що і звіті проти якого відповідач заперечує.

Із розрахунку позовних вимог (а.с.4) вбачається, що з урахуванням часткової сплати в розмірі 66 грн., заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків за 2010 рік складає 1756 грн. 80 коп., що також підтверджується копією картки особового рахунку платника (а.с.6).

Частиною 6 ст. 18 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (діючої на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Частиною 12 ст. 20 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 8.1 розділу 8 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. № 21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (пункт 8.1 у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 22.10.2010 р. № 25-1), стягнення заборгованості із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій.

Враховуючи те, що заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсій страхування за 2010 рік у розмірі 1756 грн. 80 коп. залишається несплаченою відповідачем, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, а вимоги позивача щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 вказаної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсій страхування за 2010 рік у розмірі 1756 грн. 80 коп. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах (, 40024, м. Суми, вул. Харківська, 35, пот/р 7 в СОУ Ощадбанку, МФО 337568) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсій страхування за 2010 рік у розмірі 1756 грн. 80 коп. (одна тисяча сімсот пятдесят шість гривень вісімдесят копійок). < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Глазько

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Глазько

Повний текст постанови складений 29 листопада 2011 року