Справа № 2а-1870/261/12
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 р. Справа № 2a-1870/261/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Вангородської Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Конотоп" до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «Агроінвест Конотоп», звернувся до суду з адміністративним позовом до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області який уточнив під час розгляду справи та остаточно просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

від 08 жовтня 2010 року № /0;

від 08 грудня 2010 року № /1;

від 10 лютого 2011 року № /2.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачем була проведена планова виїзна перевірка позивача за наслідками якої відповідач безпідставно виключив з валових витрат суми витрат по трьом господарським угодам, а саме щодо розвантаження та завантаження вантажів та надання консультаційних послух, оскільки вважав їх такими, що не виконувались та не надавались. В той же час вказані господарські операції підтверджуються наданими на перевірку документами.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, надав заперечення в якому зазначив, що позивач безпідставно відніс до складу валових витрат витрати по угодам які не мали реального характеру та не підтверджуються первісною бухгалтерською документацією. Вказаними діями позивач зменшив свої податкові зобовязання з податку на прибуток підприємств.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем в вересні 2010 року була проведена виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 19 травня 2009 року по 30 червня 2010 року.

За наслідками вказаної перевірки був складений акт від 28 вересня 2010 року №392/23-3/36454990 відповідно до висновків якого, було встановлено заниження податку на прибуток у сумі 42681 грн., а також неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб за перевіряємий період на загальну суму 256 грн. 20 коп.

На підставі вказаного акту перевірки було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2010 року №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 59235 грн. 30 коп., в тому числі: за основним платежем - 42681 грн. та за штрафними санкціями - 16554 грн. 30 коп.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржував в адміністративному порядку, однак його скарги були залишенні без задоволення. За наслідками розгляду первинної та повторної скарги відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 08 грудня 2010 року №/1 та від 08 лютого 2011 року №/2, які не змінювали розміру суми грошового зобовязання визначеного у першому податковому повідомленні-рішенні.

Відповідно до вищевказаного акту перевірки та пояснень сторін підставою для донарахування вищевказаних сум стало безпідставне віднесення позивачем до валових витрат сум по нижче вказаним господарським правовідносинам.

Так, згідно договору № 2 від 01 червня 2009 року, укладеного між позивачем та ПП ОСОБА_3, останнім було надано послуги по завантаженню та розвантажуванню запасних частин.

Акт виконаних робіт від 25.09.2009 р. б/н, про надання завантажувально - розвантажувальних послуг на суму 75000 грн. (без ПДВ). Зазначений акт та договір на вимогу суду позивач суду не надав.

Відповідно до вищевказаного акту перевірки, в акті виконаних робіт від 25.09.2009 р. б/н зазначено лише суму наданих послуг, дані про обєм виконаних робіт, час проведення відсутні.

Відповідно до даних відповідача, підприємець ОСОБА_3 за період з 19.05.2009 р. по 31.12.2009 р. здійснював діяльність за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності шляхом сплати єдиного податку. За період з 01.01.2010 р. по 30.06.2010 р. на загальній системі шляхом надання декларацій про отримані доходи.

Згідно даних Конотопської МДПІ, у субєкта господарювання ОСОБА_3 відсутні основні засоби та наймані працівники. В період з 12.06.2009 р. по 31.12.2009 р. підприємець мав основне місце роботи на ТОВ « Агроінвест Конотоп».

Також згідно договору №2 від 01 березня 2010 року, укладеного між позивачем та ПП ОСОБА_4, останнім надано послуги по завантажуванню і розвантажуванню вантажів.

Акт виконаних робіт від 31.03.2010 р. б/н, про надання завантажувально - розвантажувальних послуг на суму 25723,00 грн. (без ПДВ).

На момент проведення перевірки позивачем був наданий акт в якому було зазначено лише суму наданих послуг, дані про обєм виконаних робіт, час проведення були відсутні. В той же час, на вимогу суду позивачем був наданий акт в іншій редакції в якому вже було зазначено період з 1 березня 2010 року по 31 березня 2010 року та зазначено обєм виконаних робіт в кількості 55,58 т.

Відповідно до даних відповідача, підприємець ОСОБА_4 за період з 04.02.2010 р. по 30.06.2010 р. здійснював діяльність за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності шляхом сплати єдиного податку.

Окрім того у ОСОБА_4 відсутні основні засоби та наймані працівники. З 01.06.2010 р. підприємець мав основне місце роботи на ТОВ « Агроінвест Конотоп».

Наданий позивачем в судове засідання договір між ТОВ «Регата» та ПП ОСОБА_4, відповідно до якого останній здійснював оренду автопогрузчика для транспортування та обробки вантажу, також не надавався на перевірку відповідачу.

Крім того, при перевірці ТОВ "Агроінвест Конотоп" встановлено, що до складу валових витрат протягом періоду з 01.01.2010р. по 31.03.2010р. відносилася вартість придбаваємих консультаційних послуг від ПП Процко ОСОБА_5 згідно укладеного договору № 1 від 31.03.2010 р. та акту приймання - передачі виконаних робіт.

Відповідачем встановлено, що ОСОБА_6 не працювала на ТОВ "Агроінвест Конотоп", але при цьому засновником підприємства являється її син ОСОБА_7.

Згідно даних наданих ВПМ Конотопської МДПІ, ОСОБА_6 знаходиться в розшуку з 03.03.2010 р. Також, відповідно до вказаної інформації, ОСОБА_6 03.03.2010 р. виїхала до Російської Федерації та не повернулась.

Предметом укладеного договору на надання консультаційних послуг з ПП ОСОБА_6 було надання консультацій, рекомендацій і надання допомоги підприємству в процесі здійснення комерційної діяльності в сфері планування, організації, забезпечення ефективності і контролю, інформації для управління.

Умовами договору визначено, що сума договору за послуги складає 300 000 грн. Згідно акта прийому - здачі виконаних робіт від 31.03.2010 р. без номера, ПП ОСОБА_6 з однієї сторони ( виконавець) і представник замовника в особі директора ТОВ «Агроінвест Конотоп» ОСОБА_8 з другої сторони, склали даний акт про те, що згідно з умовами договору за період з 01 березня по 31 березня 2010 року були виконані наступні роботи: консультації по взаємовідносинах з покупцями та постачальниками, надання допомоги в обрахуванні ефективності управління підприємством. Вартість виконаних робіт складає 70000 грн. (без ПДВ).

Однак представник позивача не зміг пояснити в судовому засіданні як міг бути підписаний вищевказаний акт прийому-задачі виконаних робіт 31 березня 2010 року в м. Конотоп, в той час коли контрагент перебувала в розшуку та знаходилась за межами України.

Згідно з п.п.5.1 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Тобто, за змістом вищенаведеної норми права, до валових витрат можна відносити лише ті, які закон визнає компенсацією вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 1.32. ст.1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств визначено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Тобто, визначальною ознакою валових витрат є їх безпосередній звязок з господарською діяльністю платника податку. При цьому, господарська діяльність платника податку являє собою сукупність господарських операцій, які відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначаються як дії і події, які викликають зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Підпунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств передбачено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) i охороною праці з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті. Частиною 4 п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 вказаного Закону передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення i зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку Витрати, затвердженого

наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого

в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року №27/4248 передбачено, що витратами

звітного періоду визнаються або зменшенням капіталу підприємства (за винятком

зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що

такі витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідальність за правильність нарахування, своєчасність сплати податку на прибуток та дотримання податкового законодавства несе платник податку у порядку та розмірах, визначених законом (пункт 20.1 статті 20 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств).

Статтею 80 Господарського Кодексу передбачено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Статтею 193 цього Кодексу установлені загальні умови виконання господарських зобов'язань, згідно яких суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату i місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції i правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинні документи, в даному випадку акт виконаних робіт, повинен містити інформацію про те, за які конкретно послуги перераховано кошти, тобто містити інформацію про те, що такі послуги повязані з веденням виробництва позивачем, оскільки до складу валових витрат можуть бути віднесені тільки витрати, які вказані у п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств.

З наданих позивачем актів виконаних робіт неможливо зробити достовірний висновок щодо характеру, виду, обсягу наданих послуг, акти містять загальні вказівки про надані послуги і, як результат, в звязку із відсутністю у документі інформації про суть операції виявити звязок цих послуг з господарською діяльністю позивача неможливо.

У звязку з вищевикладеним, суд погоджується з позицією відповідача щодо донарахованої суми зобовязання.

Частково задовольняючи позов в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області №/1 від 08 грудня 2010 року та № /2 від 10 лютого 2011 року, суд виходив з наступного.

Позивач, як зазначалося вище, скористався правом оскаржити податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2010 року № /0 в адміністративному порядку, у зв'язку з чим ним була подана первинна скарга, яка рішенням відповідача про результати розгляду первинної скарги була залишена без задоволення, а оскаржене податкове повідомлення-рішення залишено без змін. Також відповідачем було прийняте нове податкове повідомлення-рішення №/1 від 08 грудня 2010 року про визначення податкового зобовязання по податку на прибуток на загальну суму 59235 грн. 30 коп., в тому числі: за основним платежем - 42681 грн. та за штрафними санкціями - 16554 грн. 30 коп. В подальшому позивач подав повтору скаргу, яка також рішенням відповідача про результати розгляду повторної скарги була залишена без задоволення, а оскаржене податкове повідомлення-рішення без змін. У звязку з чим відповідачем було винесено нове податкове повідомлення-рішення №/2 від 10 лютого 2011 року про визначення податкового зобовязання по податку на прибуток на загальну суму 59235 грн. 30 коп., в тому числі: за основним платежем - 42681 грн. та за штрафними санкціями - 16554 грн. 30 коп.

Суд зазначає, що підстави та порядок прийняття нового податкового повідомлення-рішення в межах оскарження в адміністративному порядку на час винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень були встановлені в ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та ст.56 Податкового кодексу України, вказані норми не передбачали прийняття нового податкового повідомлення-рішення без часткового задоволення скарги платника або без донарахування податкових зобовязань та/або штрафних санкцій. Оскільки податкові повідомлення-рішення з дробом один та два є тотожними з дробом нуль, в частині визначення податкового зобовязання та застосованих штрафних санкцій, то у відповідача не було законних підстав для їх прийняття.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Конотоп" до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 08 жовтня 2010 року, №/1 від 08 грудня 2010 року, № /2 від 10 лютого 2011 року задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області №/1 від 08 грудня 2010 року та № /2 від 10 лютого 2011 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Глазько

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Глазько

Повний текст постанови складений 06 березня 2012 року