Справа № 12364/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2010 р. справа № 2а-156/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2010 року у справі № 2а-156/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2010 року, якою частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування позивачу щомісячної соціальної допомоги як дитині війни за періоди з 08 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно та з 01 січня 2010 року по 29 січня 2010 року, розрахованого виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на час виплат у грудні 2008 року, у січні-грудні 2009 року та у січні 2010 року, зобовязано відповідача нарахувати позивачу щомісячну соціальну допомогу як дитині війни за періоди з 08 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно та з 01 січня 2010 року по 29 січня 2010 року розрахованого виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на час виплат у грудні 2008 року, у січні-грудні 2009 року та у січні 2010 року, з урахуванням вже сплачених на користь позивача доплат. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя посилається на те, фінансування виплат соціальної допомоги дітям війни проводиться з Державного бюджету, а не з бюджету Пенсійного фонду України.

Апелянт зазначає, що п. 9 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261, передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають.

На думку Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, з 01 січня 2008 року нарахування та виплата підвищення до пенсії «дітям війни»повинна здійснюватися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Апелянт наголошує на тому, що законом не визначений механізм розрахунку та виплати вищевказаної соціальної допомоги, не визначено який орган, з яких джерел повинна призначатись доплата до пенсії.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с. 4).

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік»дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Судом першої інстанції відмовлено позивачу у поновленні пропущеного строку звернення до суду, так як згідно з ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, і як видно з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області на цьому наполягало.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачам в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

До набрання законної сили рішеннями Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачам як дітям війни за період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

При цьому, враховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок підвищення до його пенсії як «дитині війни»по 29 січня 2010 року, оскільки зміст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2009-2010 роках не змінювався та розмір підвищення не корегувався.

З урахуванням наведених обставин, а також враховуючи річний строк звернення до суду першої інстанції, районний суд обґрунтовано зобовязав відповідача зробити перерахунок та виплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії з 08 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 29 січня 2010 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів не може бути взято до уваги з огляду на статтю 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно з якою рішення і висновки Конституційного Суду України є обовязковими до виконання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова районного суду відповідає вимогам закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2010 року у справі № 2а-156/10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко