Справа № 2-а-8664/11
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8664/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Наумової І.Й., при секретарі Фіркаловій І.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УДПС ВДАЇ старшого сержанта міліції ОСОБА_2, Управління УДАЇ УМВС України в Житомирській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до інспектора УДПС ВДАЇ старшого сержанта міліції ОСОБА_2, Управління УДАЇ УМВС України в Житомирській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 05.08.2011 р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 05.08.2011 року в м.Житомир, близько 14-00 годин, керуючи автомобілем ОСОБА_3, державний номер № НОМЕР_1, після проїзду перехрестя з вул..Київською на вул.Щорса, був зупинений інспектором ДАЇ ОСОБА_2, з його слів за ненадання переваги пішоходам, які перетинали проїзну частину. Інспектором ДАЇ ОСОБА_2 також був складений протокол № 232027 про порушення вимоги п.16.2 правил дорожнього руху та винесена постанова № 157380 про накладення на позивача штрафу у розмірі 425 гривень.

Вважає дану постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки не порушував Правил дорожнього руху, оскільки пішоходів на проїзній частині не було, крім того, інспектор ДАЇ порушив порядок складання протоколу, змінюючи статтю відповідальності та вписуючи свідків вже після того, як протокол був підписаний позивачем.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутністю та клопотань від них не надходило. За таких обставин, суд вирішив розглядати справу за відсутністю відповідачів та на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст.86 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2011 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 232027 (а.с.9) та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ №157380 (а.с.), передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення полягала в тому, що позивач 05.08.2011 року о 13 годині 55 хвилин, на перехресті вул.Київська-Щорса м.Житомир керуючи автомобілем ОСОБА_3, державний номер № НОМЕР_1, здійснюючи поворот праворуч не надав перевагу в русі пішоходам, що проходили проїзну частину на яку здійснював поворот та не маючи при собі договору обовязкового страхування,чим порушив вимоги п.16.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В письмових поясненнях до протоколу позивач вказав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та заперечував щодо знаходження пішоходів на перехресті.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за: порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.126 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної

категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем не доведено, що в даному випадку виявлено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, так як відповідачем документів та відеоматеріалів, які можуть бути використані як докази у справі, не надано. Крім того, відповідачем не були до протоколу внесені свідки, на яких наполягав позивач.

Суду відповідачем не було надано відповідних доказів, тому суд вирішує справу на основі наявних доказів, відповідно до вимог ч.6 ст.71 КАС України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зібрано достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху.

Задовольняючи позов, суд враховує письмові пояснення позивача в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.08.2011 року та приймає їх приймає до уваги.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що під час складання протоколу та постанови, інспектор ДПС ОСОБА_2 не дотримався вимог ст.280 КУпАП, а саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення не зясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим порушив право позивача. Суду відповідачем не надані фото та відео фіксація порушення.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, що інспектором при винесенні штрафу не було враховано.

На думку суду, стягнення, застосоване інспектором ДПС ОСОБА_2 не відповідає ступеню вини позивача. При їх винесенні посадовою особою ДАІ не враховано характер та ступінь провини, обставини, що помякшують його вину, а саме той факт, що позивач притягається до адміністративної відповідальності вперше, своїми діями аварійну ситуацію на дорозі не створив та іншим учасникам дорожнього руху не завадив.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч. 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено, що в даному випадку виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, так як відповідачем документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі, не надано.

У звязку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що постанова про накладання адміністративного стягнення підлягає скасуванню, у звязку з тим, що факти, викладені у зазначених протоколі та постанові, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні

Підстав для відмови у задоволенні позову у суду не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9-11, 70-71, 86-88, 99, 158-163 КАС України, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УДПС ВДАЇ старшого сержанта міліції ОСОБА_2, Управління УДАЇ УМВС України в Житомирській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову серії АМ № 157380 від 05.08.2011 року винесену інспектором Денисевич Володимиром Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту постановлення.

Суддя І.Й. Наумова