Справа № 20396/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2010 р.справа № 2а-548/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

за участі позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-548/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2010 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні адміністративного позову до Управління Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області про визнання нечинною та скасування постанови серії ВА № 020815 від 28.08.2009 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУ п АП, з накладенням штрафу в розмірі 260 грн.

З зазначеною постановою суду першої інстанції не погодився позивач та подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість постанови суду, її невідповідність матеріалам справи та вимогам закону, а також на порушення норм матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення його вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги, позивач вказує, що вчинене ним порушення правил дорожнього руху не є тяжким, оскільки воно не потягло за собою негативних наслідків, а саме, створення аварійної обстановки, посягань на громадський порядок, власність, прав та свободи громадян, небезпеки для руху іншим учасникам дорожнього руху. Вважає, що його пояснення щодо малозначності вчиненого та його тяжкого матеріального стану, інспектор безпідставно не звернув уваги та виніс постанову з накладенням адміністративного стягнення, не врахувавши при цьому обставин, зазначених у ст. 33 КУпАП, а суд першої інстанції не досліджував в судовому засіданні та не взяв до уваги його доводи про тяжкий матеріальний стан. Також апелянт вважає, що суд першої інстанції вказавши в описовій частині постанови про задоволення позову, та не зазначаючи в мотивувальній частині постанови мотивів, з яких виходив при прийняті постанови і положень закону, якими керувався, в резолютивній частині всупереч описовій частині постанови зазначив про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з підстав малозначності вчиненого ним порушення ПДР та його тяжкого матеріального становища, яке повязане з тим, що він не працює, і навіть для поїздки до апеляційного суду його пришлося брати гроші у своїх батьків пенсіонерів.

Відповідач в судове засідання апеляційної інстанції явку представника не забезпечив, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений в встановленому законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух»від 30.06.1993 № 3353-XII (із змінами і доповненнями) учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши у відкритому судовому засіданні доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2009 року інспектор взводу ДПС м. Кіровограда склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення серії ВА №023336 (а.с.5), згідно з яким 26.08.2009 р. о 10:35 год. водій ОСОБА_1А, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Леніна в м.Кіровограді в зоні дії знаку «Доріжка для пішоходів», чим порушив пункт 8.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП.

Позивач був ознайомлений з протоколом, підписав його власноручно, щодо суті правопорушення в протоколі записав, що з порушенням згодний.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці скоєння правопорушення інспектор взводу ДПС м. Кіровограда виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №020815 від 26.08.2009 р. про застосування до позивача штрафу в розмірі 260 грн. (а.с. 6).

Позивач, визнавши безпідставними притягнення до адміністративної відповідальності та винесення відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами пункту 1.3 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001) учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягне за собою адміністративну відповідальність відповідно до частини першої статті 122 КУпАП, якою передбачено накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол.

По своєму призначенню адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку, та який згідно зі статтею 251 КУпАП виступає одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Належних доказів того, що позивач в порядку частини третьої статті 256 КУпАП протягом документування адміністративного правопорушення подавав інспектору ДПС будь-які письмові зауваження щодо змісту протоколу, а також з урахуванням приписів статті 268 КУпАП заявляв клопотання з зазначенням про таке у протоколі, суду не надано.

Позивач не заперечував та не заперечує в судовому засіданні проти вчинення ним зазначеного в протоколі та постанові порушення ПДР, але вважає, що у даному випадку необхідно було обмежитися усним зауваженням.

Судова колегія зазначає, що інспектором ДПС до позивача було застосовано за санкцією ч.1 ст.122 КУпАП штраф, а те, що позивач не працює та живе за рахунок своїх батьків пенсіонерів не є причиною для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у позові є правомірним.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2010 року залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у строк та в порядку, передбаченому статтею 212 КАС України

Повний текст ухвали суду буде виготовлено на протязі пяти днів

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко