Справа № 4097/09/1570
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2010-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 4097/09/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

при секретарі - Пальоной І.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом першого заступника прокурора Приморського району м.Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Світанок» про стягнення суми адміністративно господарських санкцій та пені в розмірі 10945,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Світанок» (далі СВК) мотивуючи його тим, що підприємства, установи, організації відповідно до п.9 ст.19 ОСОБА_1 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон), у разі наявності працюючих за основним місцем роботи восьми і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцем знаходження і щорічно подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів. Згідно звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів на СВК середньо облікова численність штатних працівників за 2007 рік склала 219 осіб. Стаття 19 ОСОБА_1 встановлює норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% середньо облікової численності працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця. Підприємства самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу і забезпечують працевлаштування інвалідів. Відповідно до цих норм ОСОБА_1 відповідач повинен був створити 9 місць для працевлаштування інвалідів, але фактично створив тільки шість місць, тому відповідно до ст.20 ОСОБА_1 повинен сплатити адміністративно-господарську санкцію в розмірі середньорічної заробітної плати на підприємстві, помножену на кількість нестворених робочих місць для інвалідів. Сума відрахувань відповідача за три нестворених робочих місць для інвалідів становить 10945,20 гривень. З зазначених підстав позивач звернувся до суду з цим позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по штрафним санкціям виходячи з вимог ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та уточненнях (а.с.1-6, 27-29), підтримав вимоги у повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача суму в розмірі 10945,20 гривень.

Прокурор до судового засідання не зявився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належними чином та своєчасно (а.с.63). Причини не явки суду не повідомив.

Представник відповідача до судового засідання не зявився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належними чином та своєчасно. Голова СВК надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача (а.с.42) та заперечення на позов в яких просив суд відмовити позивачу в задоволені позову посилаючись на те, що згідно з діючим законодавством України СВК протягом 2007 року неодноразово зверталося до Ренійського РЦЗ зі звітами про наявність вакансій для інвалідів (а.с.14-25, 43-54), але протягом 12 місяців з приводу працевлаштування з числа інвалідів ніхто не звертався та районним центром зайнятості на роботу в СВК не був направлений. Позивач також не направляв на підприємство інвалідів кандидатів на вакантні посади, хоча і знав, що на підприємстві в наявності вакантні робочі місця для інвалідів. З зазначених підстав відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки порушень діючого законодавства з боку відповідача не відбулося.

Вислухавши пояснення представника Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, суд встановив, що СВК зареєстроване в Одеському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.

Відповідно до ст.19 ОСОБА_1 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньо облікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою циєї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, контролю за виконанням нормативів робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту та сплати ними адміністративно-господарських санкцій, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

На виконання зазначеної норми, відповідач створив робочі місця для працевлаштування інвалідів та протягом 2007 року неодноразово звертався до Ренійського РЦЗ зі звітами про наявність вакансій для інвалідів (а.с.14-25, 43-54), але протягом 12 місяців 2007 року з приводу працевлаштування з числа інвалідів ніхто не звертався та позивачем на роботу в СВК не був направлений.

ОСОБА_1 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» дає підстави для висновку про те, що обовязок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обовязком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обовязок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 цього ОСОБА_1.

Позивач не надав суду жодних доказів того, що до СВК направлялись пропозиції про працевлаштування інвалідів чи інваліди самі звертались до СВК з метою працевлаштування в 2007 році та їм було відмовлено в працевлаштуванні, що не оспорював в судовому засіданні представник позивача.

За таких обставин, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки в ході розгляду справи судом було встановлено, що невиконання нормативу працевлаштування інвалідів у 2007 році, передбаченого ОСОБА_1 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», виникло не з вини відповідача, який фактично виконав обовязки щодо створення робочих місць для інвалідів у кількості, встановленої ОСОБА_1 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

Доводи позивача в обґрунтування позову про те, що сам по собі факт невиконання зазначеного нормативу є підставою для застосування адміністративно-господарських санкцій, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ОСОБА_1 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» обов'язок підприємства по створенню робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування, та оскільки відповідачем вжито всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів, на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами на підприємство необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, та за відсутність інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

На підставі викладеного, керуючись ОСОБА_1 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов першого заступника прокурора Приморського району м.Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Світанок» про стягнення суми адміністративно господарських санкцій в розмірі 10945,20 грн. залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського Апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також поданням апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.Г.Федусик

в задоволені адміністративного позову відмовити

16 лютого 2010 року.