Справа № 2-а-450/11
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-а-450/11

14.04.2011

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Слива Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта міліції взводу ДПС батальйону ДПС при УДАІ в м. Донецьку ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до сержанта міліції взводу ДПС батальйону ДПС при УДАІ в м. Донецьку ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 08.01.2011 року рухаючись на автомобілі Шкода Фабія, д/н НОМЕР_1 в м. Донецьк на площі Комунарів був зупинений робітником ДАІ сержантом міліції ОСОБА_2, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії АН 1 № 423519 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АН № 740414, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 430,00 грн. При цьому, фіксація порушення позивачем ПДР, в порушення вимог ст. 14-1 КУпАП здійснювалась побутовою відеокамерою, яка знаходилась в салоні автомобіля співробітників ДАІ, тобто не є автоматичним засобом фото- чи відео фіксації, оскільки знаходиться у співробітника ДАІ та керується ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема швидкість режим зйомки, кут огляду тощо). Крім того, позивачу не було надано документів, які підтверджують, що вищезазначений засіб відеозйомки пройшов державну повірку робочого засобу вимірювальної техніки та має сертифікат про допуск до використання в Україні. На прохання позивача надати докази порушення ним ПДР йому було відмовлено і відеозапис моменту скоєння порушення показано не було. Разом з позивачем в автомобілі знаходились ще троє свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які могли підтвердити відсутність факту порушення позивачем порушень ПДР. Внести їх показання в текст протоколу про адміністративне правопорушення, сержант міліції ОСОБА_2 відмовився через родинний звязок з позивачем. За таких обставин, позивач вважає постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Тому він звернутися до суду з позовною заявою, в які й просить: визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_2, сержанта міліції взводу ДПС при УДАІ в м. Донецьку; скасувати постанову сержанта міліції взводу ДПС при УДАІ в м. Донецьку ОСОБА_2 Анатолійовича АН №740414 від 08.01.2011 року.

Позивач ОСОБА_6 в судове засіданні не зявився, проте надав до суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив доводи, викладені у позові, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач - сержант міліції взводу ДПС батальйону ДПС при УДАІ в м. Донецьку ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; обґрунтовано; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АН № 740414 від 08.01.2011 року, гр. ОСОБА_1 08.01.2011 року о 18-15 год. в м. Донецьку на перехресті пл. Комісарів та пр. Ленінського, керуючи автомобілем НОМЕР_2, проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 е ПДР, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 430 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав свого обовязку щодо доказування правомірності свого рішення, як то передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У суду немає підстав ставити під сумнів правдивість фактів викладених позивачем у своїй позовній заяві, тому суд вважає, що вимога позивача скасувати постанову сержанта міліції взводу ДПС при УДАІ в м.Донецьку ОСОБА_2 Анатолійовича АН №740414 від 08.01.2011 року підлягає задоволенню.

Згідно п. 1. ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій сержанта міліції взводу ДПС при УДАІ в м.Донецьку ОСОБА_2, то суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки не має законних підстав для визнання дій відповідача протиправними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до сержанта міліції взводу ДПС батальйону ДПС при УДАІ в м. Донецьку ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122 ч. 2, 222, 245, 251, 254, 255, 256, 288 КУпАП; ст.ст. 4, 6-12, 69, 70, 71, 72, 80, 86, 94, 104, 158-163, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову сержанта міліції взводу ДПС при УДАІ в м. Донецьку ОСОБА_2 серії АН №740414 від 08.01.2011 року.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ж.І.КОРДЮКОВА