Справа № 20766/10
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2010 р. справа № 2а-2132/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Католікяна М.О. Коршуна А.О.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області

на постанову: Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року по справі №2а-2132/10/0870

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області

до: Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області

про: скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просило скасувати постанову державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 03 листопада 2009 року про накладення штрафу на позивача за невиконання виконавчого листа № 2а-438/09, виданого на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про зобовязання позивача до нарахування та виплати ОСОБА_2 недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за періоди з 22.05.2008 року по 31.01.2009 року з урахуванням підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року по справі №2а-2132/10/0870 в задоволенні вимог позивача відмовлено. При цьому суд виходив з того, що позивачем пропущено 10-денний строк, встановлений ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження»для оскарження постанови державного виконавця.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області оскаржило його в апеляційному порядку, просило вказану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В своїй апеляційній скарзі заявник зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які, на його думку, полягали у наступному.

Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області наполягає, що в його діях відсутні будь-які порушення чинного законодавства України, оскільки фінансування виплат, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" проводиться із Державного бюджету України. Посилається на відсутність підстав застосування поняття "мінімальний розмір пенсії за віком", визначеного ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", для визначення розміру підвищення пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Також, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції неправомірно не був врахований тої факт, що заява Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області, в якій позивач просив відповідача звернутись до суду із заявою про роз'яснення рішення та зупинити виконавче провадження, відповідно до ст. ст. 28, 35, 36 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606, всупереч ст. ст. 5, 36 вказаного закону була залишена без розгляду.

Окрім цього, позивач вказує на те, що після відкриття казначейського фінансування витрат з доплати щомісячної соціальної допомоги "дітям війни" за рахунок дотаційних асигнувань, які не передбачені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058, а передбачені виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, а також після отримання відомчого роз'яснення щодо оформлення виплатних документів, позивачем була перерахована та виплачена доплата, про що був письмово повідомлений державний виконавець.

Підрозділ примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В своїх запереченнях відповідач наполягає на тому, що ним були дотримані норми чинного законодавства при відкритті виконавчого провадження та подальшому його примусовому виконанні. Зазначає про те, що на адресу підрозділу надійшла заява від УПФУ в м. Мелітополі, в якій позивач просить звернутися із заявою про розяснення виконавчого документа до суду та зупинити виконавче провадження. Проте, рішення суду для державного виконавця було зрозумілим і підстав для звернення до суду за його розясненням та зупинення виконавчого провадження відповідно до ст. 34 Закону не було.

Окрім цього, відповідач зазначає, що 24 грудня 2009 року боржником на його адресу надані документи, які підтверджують виконання виконавчого документа, згідно яких донарахування та виплата ОСОБА_2 здійснена 18 листопада 2009 року та 19 листопада 2009 року, відповідно.

Просив розглянути справу у відсутності представника, залишити без задоволення апеляційну скаргу, а постанову суду без змін.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши думку представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2009 року старшим державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області на підставі заяви ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а- 438/09 від 15.09.2009р., виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Мелітополі донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за періоди з 22.05.2009р. по 31.01.2009р. з урахуванням підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року. Відповідно до зазначеної постанови боржнику надано строк для добровільного виконання в строк до 29.09.2009 року.

22.09.2009 року за вих. №3505-6/11 постанову про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику.

28.09.2009 року за вих. №6206/14 УПФУ в м. Мелітополі звернулося із заявою до підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Запорізькій області із проханням звернутися до суду із заявою про роз'яснення виконавчого документа, а саме: вказати точну дату, з якого календарного дня, на підстав якого нормативно-правового акту та з якого джерела коштів потрібно нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії дітям війни, - та зупинити виконавче провадження.

Відповідач посилався на те, що 29.09.2009 року за вих. № 3879-3/11 підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Запорізькій області надано відповідь на вищевказану заяву, відповідно до якої рішення суду, за яким Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 15.09.2009 року видано виконавчий лист №2а-438/09 є зрозумілим для державного виконавця, у зв'язку з чим відсутні підстави для звернення до суду за роз'ясненням судового рішення. Проте, доказів отримання такої відповіді позивачем в матеріалах справи не міститься.

03.11.2009 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Запорізькій області винесено постанову №265/6 про накладення штрафу на боржника у розмірі 340 грн. за невиконання в строк, встановлений для добровільного виконання рішення суду, до 29.09.2009 року. Крім того, 03.11.2009 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Запорізькій області направлено вимогу державного виконавця, відповідно до якої боржника зобов'язано в строк до 10.11.2009 року виконати виконавчий лист №2а-438/09.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно посилається на ч. 2 статті 19 Конституції України, яка встановлює принцип законності діяльності всіх державних органів та їх посадових осіб, а також ч. 2 ст. 24 та ч. 1 ст. 76, ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», які встановлюють порядок добровільного виконання рішення та санкції за невиконання без поважних причин вимог державного виконавця.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що позивач безпідставно зазначає як поважну причину невиконання рішення суду не надання відповіді державним виконавцем на заяву № 6206/14 від 28.09.2009 року, в якій він звертався з проханням звернутися до суду із заявою про розяснення рішення та зупинити виконавче провадження.

Відповідно до ст.. 28 Закону «Про виконавче провадження», ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця, ухвалою розяснює своє рішення.

Таким чином, звернення до державного виконавця із заявою, на яку посилається позивач, не передбачено законом, оскільки сторона може безпосередньо звернутися до суду з відповідною заявою, і не може слугувати причиною для невиконання рішення суду.

Крім того, позов по суті ґрунтується на переоцінці рішення Мелітопольського суду в справі 2а-438/09.

Докази, надані на підтвердження обставин, викладених в позові, зокрема, заява до суду (а.с. 10), копія ухвали суду (а.с. 11) стосуються іншого стягувача ОСОБА_3, тому до уваги не можуть бути прийняті.

Також, позивачем не надано доказів, яки б підтверджували обставини, на яки посилається позивач в обґрунтування своїх доводів, зокрема, коли саме було отримано бюджетні кошти для виплати доплати до пенсії.

Крім того, колегія суддів вважає, що безпідставно не виконано рішення суду в частині нарахування несплаченої своєчасно доплати до пенсії стягувача.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції помилково посилається як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог, на необґрунтованість клопотання позивача про поновлення строку, оскільки ст. 100 КАС України передбачений інший порядок застосування наслідків пропуску процесуального строку, а саме за заявою сторони. Оскільки такої заяви від відповідача не надходило, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, але із помилковим застосуванням норм процесуального права.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, постанова суду підлягає зміни в мотивувальній частині, оскільки підставою для відмови в позові є його необґрунтованість та недоведеність.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 196, 198, п. 1 ч. 1 ст. 201, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року по справі №2а-2132/10/0870 задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року по справі №2а-2132/10/0870 змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови посилання на пропуск строку звернення до суду та відмову в задоволенні клопотання про його поновлення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів в порядку, визначеному ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О. М. Панченко

судді А. О. Коршун

ОСОБА_4

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: М.О. Католікян