Справа № 514/09-2010
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2010 р. справа № 2а-7001/09/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2009 року у справі № 2а-7001/09/1170 за позовом ОСОБА_1 до Прокурора Ленінського району м. Кіровограда, Прокурора Кіровоградської області, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до прокурора Ленінського району в м. Кіровограді, прокурора Кіровоградської області , відповідно до якого просила скасувати рішення прокурора Ленінського району м. Кіровограда про представництво інтересів ОСОБА_2 у цивільній справі № 2-1014/09, , та заборонити вищевказаному прокуророві представляти інтереси ОСОБА_2 у справі № 2-1014/09, де вона є відповідачем, скасувати відмову першого заступника прокурора Кіровоградської області щодо скасування рішення прокурора Ленінського району у м. Кіровограді про представництво інтересів у цивільній справі. Свої вимоги обґрунтовувала порушенням прокурором Ленінського району Закону України "Про прокуратуру" та Конституції України в процесі прийняття рішення про представництво інтересів громадянина ОСОБА_2 шляхом подачі в Ленінський районний суд м. Кіровограда позовної заяви до неї про усунення перешкод при винесенні земельних ділянок в натурі. Також посилалась на порушення відповідачами норм чинного законодавства щодо безпідставної відмови першого заступника прокурора Кіровоградської області в задоволенні скарги позивачки на рішення прокурора Ленінського району. Зазначала , що прокурором порушено в процесі прийняття рішення про представництво інтересів ОСОБА_2 в Ленінському районному суді м. Кіровограда ст. ст. 6, 12, 36-1 Закону України "Про прокуратуру", Конституції України, у звязку з тим, що вона також є особою похилого віку, пенсіонером, має статус дитини війни, хворіє на чисельні захворювання, вдова з 1981 року. Крім того, прокурор Ленінського району м. Кіровограда, приймаючи рішення про представництво інтересів ОСОБА_2 в суді, не врахував, що у ОСОБА_2 сімя в повному складі, не вказав який дохід одержує зазначена особа, в чому полягає неспроможність ОСОБА_2 самостійно захищати свої порушені чи оспорюванні права. Позивачка вважає, що ОСОБА_2 має змогу самостійно подати позов до суду про його порушені чи оспорюванні права. На думку позивачки, прокурор Ленінського району м.Кіровограда, приймаючи оскаржуване рішення, порушив норми права про рівність перед законом.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись із постановою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2009 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Посилалася на те, що суд не прийняв до уваги те, що жодної з підстав подавати позов в інтересах ОСОБА_2 у прокурора не було, оскільки у ОСОБА_2 є право подати позов самостійно, він є дієздатною особою і в змозі самостійно захищати свої права в суді. А порушення нею законів буде встановлено у судовому засіданні по цивільному законодавству. Рішення прокурора та постанова суду не відповідають вимогам законодавства, оскільки викладені в них висновки прийняті без повного та всебічного зясування всіх суттєвих обставин даної справи, що вплинуло на результати вирішення її адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Розглядаючи по суті заявлений адміністративний позов та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що порушень чинного законодавства в діях прокурора Ленінського району м. Кіровограда в процесі подання позовної заяви в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м. Кіровограда та в діях прокурора Кіровоградської області в процесі відмови вжиття заходів прокурорського нагляду відносного рішення про представлення інтересів прокурором Ленінського району м. Кіровограда ОСОБА_2 не виявлено.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду зроблений без врахування усіх обставин справи.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що прокурором Ленінського району м. Кіровограда подано позовну заяву в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод при винесенні земельних ділянок в натурі. Підставою предявлення позову стало звернення ОСОБА_2 до прокуратури Ленінського району щодо перешкоджання ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності та представництва його інтересів у суді шляхом подання позову. Як вбачається з відповіді прокуратури ОСОБА_2 є особою похилого віку, має статус дитини війни, у звязку з чим прокуратура Ленінського району м. Кіровограда на підставі ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" звернулась до суду з вищезазначеним позовом. По суті звернення з особистого прийому ОСОБА_1 прокуратурою Кіровоградської області зазначено, що позов предявлено обґрунтовано, підстав для його відкликання не вбачається. Прокуратурою Кіровоградської області встановлено, що уході судового розгляду ОСОБА_1 подано зустрічний позов про скасування і визнання недійсним рішення виконкому Кіровоградської міської ради народних депутатів про скасування і визнання недійсним державного акту про право власності на землю, про усунення порушень права землекористувача і відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав землекористувача. Також, прокуратурою Кіровоградської області зазначено, що у відповідності до норм ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" прокурор самостійно визначає підстави представництва інтересів громадянина у суді, так як прокурор представляє інтереси ОСОБА_2 згідно ч. 2ст. 40 ЦПК України, то він не може бути представником ОСОБА_1

23 січня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до прокуратури Ленінського району м.Кіровограда з заявою про сприяння встановленню її прав стосовно права користування земельною ділянкою, які обмежив протизаконними діями ОСОБА_2, перевірку законності знаходження споруд на межі земельних ділянок, виявлення періоду та дій з яких відбулися зміни розмірів земельної ділянки ОСОБА_2, представлення інтересів та підготовку заперечень згідно ст. 45 ч. 2 ЦПК України на позов ОСОБА_2 по справі №2-1014/09, підготовку зустрічного позову до ОСОБА_2 (а.с. 99,100)

27 січня 2009 року на заяву ОСОБА_1 прокуратурою Ленінського району м.Кіровограда надано відповідь про неможливість представлення інтересів заявника у звязку з тим, що прокуратура Ленінського району м. Кіровограда представляє інтереси ОСОБА_2, однак при розгляді даної справи в суді прокуратурою району здійснюватиметься нагляд щодо того, щоб права та інтереси заявниці порушені не були (а.с.98).

Таким чином, предметом спору є представництво прокуратурою інтересів особи в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 5 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру" прокуратура України становить єдину систему, на яку відповідно до Конституції України та цього Закону покладаються такі функція:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом;

3) нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ст.36-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий від або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження.

Формою представництва, зокрема, є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Також, формою представництва є участь прокуратури у розгляді судами справ.

Вищеназваною статтею Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Згідно ч.2 ст.36-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру", формою представництва, зокрема, є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, участь у розгляді судами справ. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Цивільного процесуального кодексу України у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право захищати, права, свободи та інтереси інших осіб. Частиною 2 статті 45 ЦПК України визначено, що прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу. Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України одна й та сама особа не може бути одночасно представником іншої сторони.

Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, зокрема, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 123 Конституції України передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року.

Отже, приймаючи рішення по суті заявлених вимог у порядку КАС України, суд не прийняв до уваги те, що питання представництва прокурора інтересів громадян і держави при розгляді цивільних справ врегульоване Цивільним процесуальним Кодексом України і повинно вирішуватись в рамках розгляду конкретної цивільної справи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія судів дійшла висновку про те, що даний спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і повинен вирішуватись місцевим судом загальної юрисдикції у порядку цивільного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу частково задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по адміністративній справі - закрити.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 198, ч.1 ст. 203 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2009 року скасувати та провадження по адміністративній справі закрити.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 23 липня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_3