Справа № 6739/10
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2010 р. справа № 2а-436/09
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної державної адміністрації

на постанову: Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2009 р. у справі № 2а-436/09

за позовом: ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної державної адміністрації

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії-,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009р. позивачка звернулась до суду з вимогами, в яких просила поновити пропущений строк для звернення до суду; визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення, нарахування та виплати сум допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; стягнути на користь позивача недоплачену суму заборгованості по допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 13 191 грн. 64коп.; зобовязати відповіача виплачувати позивачу щомісяця допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не меншому прожиткового мінімуму встановленого для дітей до 6 років; стягнути на користь позивача недоплачену суму зпборгованості по одноразовій матеріальній допомозі при народженні дитини в розмірі 1308грн.40коп.

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2009р. у справі № 2а-436/09 позовні вимоги задоволено частково. Поновлено позивачу строк для звернення до суду з адміністративним позовом. Визнано неправомірними дії відповідача щодо недоплати з 09.07.2007р. позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зобовязано відповідача перерахувати та виплатити позивачу щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 09.07.2007р. до закінчення передбаченого законом строку виплати відповідної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати спірну постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка 26.01.2007року народила доньку Тетяну, є застрахованою особою та знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рікбуло встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Так, відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції було поновлено позивачу строк для звернення до суду з позовом, проте ненадано жодного обгрунтування щодо прийняття такого рішення. Наведені судом підстави зазначені у п. 3 ч. 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути обгрунтуванням та достатньою підставою для поновлення строку.

Вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача перерахувати та виплачувати щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачений ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, з послідуючим її перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства є безпідставними оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивачів, а не тих прав, які виникнуть в майбутньому.

Тому, судом першої інстанції невірно застосовані норми процесуального та матеріального права, що призвело до винесення необгрунтованого рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, та задовольнити апеляційну скаргу відповідача частково.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної Державної адміністрації на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2009р. у справі № 2а-436/09 задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2009р. у справі № 2а-436/09скасувати.

Відмовити в задоволені позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: М.П. Кожан

Судді: О.А. Проценко

ОСОБА_2