Справа № 813/5285/13-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Справа № 876/12891/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Нефедової А.О.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Попадинець М.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Львівської обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2013р. в адміністративній справі за позовом Заступника прокурора м.Львова до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору Державна інспекція сільського господарства у Львівській обл., ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про скасування реєстрації декларації про початок виконання робіт по будівництву магазину, -

В С Т А Н О В И Л А:

11.07.2013р. позивач Заступник прокурора м.Львова звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив скасувати реєстрацію декларації про початок виконання робіт по будівництву магазину на АДРЕСА_1 № ЛВ15, здійснену 20.02.2013р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. (а.с.4-9).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2013р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.127-129).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив Перший заступник прокурора Львівської обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.137-141).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що у розглядуваному випадку прокуратурою м.Львова на підставі постанови про проведення перевірки № 15 від 06.02.2013р., винесеної за інтернет-публікацією від 14.11.2012р. стосовно законності здійснення будівельних робіт на АДРЕСА_2, проведено перевірку законності видачі Департаментом містобудування Львівської міської ради містобудівних умов та обмежень забудови. За наслідками такої перевірки виявлено порушення вимог містобудівного законодавства як за вказаною адресою, так і на АДРЕСА_1.

Наведене порушення полягає у здійсненні реєстрації декларації на початок будівельних робіт за особами (ОСОБА_4 та ОСОБА_5), у яких відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку і містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво магазину.

Також чинним законодавством не надано відповідачу права самостійно скасовувати зареєстровані ним декларації про початок виконання будівельних робіт, у розглядуваних правовідносинах відсутній орган, уповноважений здійснювати функції держави, а тому прокурор правомірно звернувся до суду із розглядуваним позовом у статусі позивача.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 20.02.2013р. відповідачем зареєстровано подану третіми особами декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва магазину на АДРЕСА_1 (а.с.10-13).

Згідно поданої декларації замовниками будівельних робіт є ОСОБА_4, ОСОБА_5; технічний нагляд здійснює ОСОБА_6, кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_1 від 05.02.2010р.; проектна документація розроблена ЛКП «Архбуднагляд»; головним архітектором проекту є ОСОБА_7 (кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_2, наказ № 62-АН від 26.12.2012р.); проектна документація затверджена замовником 06.02.2013р.; категорія складності - II; експертиза проекту проведена ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській обл., позитивний експертний звіт № 14-0059-13 від 01.02.2013р.; відповідальним за авторський нагляд є ОСОБА_7; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Департаментом містобудування Львівської ради № 200 від 11.12.2012р.; земельна ділянка використовується для будівництва згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 27.04.2005р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор покликався на те, що відповідно до вимог ч.ч.3 і 4 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.2 Порядку виконання будівельних робіт, затв. постановою КМ України № 466 від 13.04.2011р. «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт, при цьому обов'язок отримати документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію передують праву замовника подати відповідну декларацію.

В ході проведеної перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 0,0887 га у АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_8 для обслуговування житлового будинку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 27.04.2005р. (а.с.15).

Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради № 200 від 11.12.2012р. «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво гр.ОСОБА_8 магазину на АДРЕСА_1» затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво магазину за вказаною адресою лише ОСОБА_8, а не іншим особам (а.с.14).

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво ОСОБА_8 магазину на АДРЕСА_1 розроблено з урахуванням даних про право власності або користування земельною ділянкою на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 27.04.2005р. для обслуговування житлового будинку, виданого ОСОБА_8 (а.с.73-106).

Згідно декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме будівництва магазину за адресою: АДРЕСА_1, замовниками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до земельно-кадастрових даних Відділу Держземагенства у м.Львові станом на 12.04.2013р. земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 27.04.2005р. для обслуговування житлового будинку, та на інших осіб право власності на зазначену земельну ділянку не переоформлялось.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в декларації про початок виконання будівельних робіт вказано недостовірні дані, оскільки наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради № 200 від 11.12.2012р. виданий не останнім, а ОСОБА_8, також останній належала ділянка, на якій проводиться будівництво магазину.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не надано суду належних та допустимих доказів прийняття постанови, як підтвердження факту проведення перевірки за заявами, повідомленнями про порушення законності чи з власної ініціативи прокурора. Відсутність доказів про проведення перевірки порушує права відповідача, встановлені ст.21 Закону України «Про прокуратуру», та унеможливлює звернення прокурора до суду через відсутність законодавчо встановленої процедури виявлення порушення законності.

Не враховані судом обґрунтування прокурора позовних вимог приписами ч.2 ст.60 КАС України, оскільки Державна інспекція сільського господарства в Львівській обл. є юридичною особою, має ідентифікаційний код та згідно ст.48 КАС України має адміністративну процесуальну правосуб'єктність.

Відтак, по справі наявний орган із повноваженнями щодо звернення до адміністративного суду, що також унеможливлює звернення прокурора до суду по даній справі із статусом позивача.

Таким чином, на думку суду, прокурором помилково визначено, що ним набуто статусу позивача, прокурор звернувся по даній справі без зазначення органу держави та порушених його інтересів, що є окремими самостійними підставами для відмови в задоволенні позовних вимог прокурора.

З цих же підстав судом не надана оцінка щодо обґрунтованості заперечень відповідача, третіх осіб, оскільки прокурор помилився в обраному способі захисту інтересів держави, а оцінка заперечень відповідача та третьої особи може бути надана судом лише при вирішенні спору щодо правомірності реєстрації спірної декларації.

Колегія суддів вважає, що наведений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи стверджується, що спірна декларація про початок будівельних робіт зареєстрована відповідачем на підставі ст.ст.34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови КМ України № 466 від 13.04.2011р. «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Відповідно до ч.2 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності.

Відповідно до ст.36 вказаного Закону право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І - ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Рішення про відмову в реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт приймається у строк, передбачений для реєстрації декларації.

У разі якщо інспекція державного архітектурно-будівельного контролю не зареєструвала декларацію про початок виконання будівельних робіт або не прийняла рішення про відмову в її реєстрації в установлений цією статтею строк, право на виконання будівельних робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована, а рішення про відмову - прийнято.

У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

У разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено генерального підрядника чи підрядника (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) або осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, або відповідальних виконавців робіт, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю, яка зареєструвала декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт відповідно до частини п'ятої цієї статті письмово поінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради або місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об'єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт здійснюється у відповідності із постановою КМ України № 466 від 13.04.2011р. «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Декларація приймається у дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта.

Реєстрацію декларації проводить Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації та реєструє її.

У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

У разі коли Інспекція не зареєструвала декларацію або не повернула її в установлений строк, заявник набуває право на виконання будівельних робіт на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована, чи повернута. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Виконання будівельних робіт на об'єктах, що належать до І - III категорії складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється.

Замовник несе згідно із законом відповідальність за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Таким чином, аналіз вищезазначених норм законодавства свідчить про наступний порядок реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт: замовник, маючи бажання розпочати виконання будівельних робіт, повинен надіслати рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції ДАБК два примірники декларації про початок виконання будівельних робіт, заповнену згідно додатку 2 до Порядку виконання будівельних робіт, затв. постановою КМ України № 466 від 13.04.2011р. Інспекція, перевіривши повноту даних у такій декларації, зобов'язана її зареєструвати, якщо вона подана чи оформлена без порушень установлених вимог.

Інспекція ДАБК перевіряє повноту даних, тобто факт заповнення необхідних пунктів декларації, а не достовірність (правдивість) даних вказаних у Декларації, у разі заповнення усіх необхідних пунктів Інспекція зобов'язана зареєструвати таку декларацію.

Крім того, що відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі - декларація) - документ, яким суб'єкт господарювання повідомляє державного адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства. У такий спосіб суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру.

В оскаржуваній декларації подано інформацію про замовника будівництва, здійснення технічного нагляду, розроблення проектної документації, головного архітектора проекту, затвердження проектної документації, категорії складності об'єкта, проведення експертизи проекту, особу, відповідальну за авторський нагляд, видачу містобудівних умови та обмежень забудови земельної ділянки, наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка використовується для будівництва.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. правомірно зареєструвала спірну декларацію. При цьому, під час проведення реєстрації декларації відповідач не перевіряє документи, які вписані у ній, та не має права такі вимагати.

В частині можливості звернення прокурора із розглядуваним позовом колегія суддів виходить із змісту приписів ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч.2 ст.60 КАС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якими передбачено, що однією із форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами, коли порушуються інтереси держави або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Прокурор, який звернувся до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

З огляду на вказані положення, у спірних правовідносинах відсутній орган, уповноважений здійснювати функції держави, через що прокурор правомірно звернувся з вищевказаним позовом до суду в статусі позивача.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає, з вищевикладених мотивів.

При цьому колегія суддів враховує, що суд першої інстанції правильно не задовольнив заявлений позов, однак з обгрунтуванням такого рішення погодитися не можна. Водночас помилковість мотивів відмови у позові не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення в цій частині.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Львівської обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2013р. в адміністративній справі № 813/5285/13-а залишити без задоволення, а згадану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська