Справа № 2-а-3251/10/1970
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-3251/10/1970

"03" листопада 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Жука А.В.

при секретарі Порплиці Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: УПФУ в м. Тернополі ОСОБА_2

за позовом Тернопільської обласної організації профспілок працівників автотранспорту та шляхового господарства

до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі

про визнання нечинним та скасування вимоги та рішення

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обласна організація профспілок працівників автотранспорту та шляхового господарства звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання нечинним та скасування вимоги про сплату боргу №Ю-3036 від 07.09.2010 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №1356 від 07.09.2010, посилаючись на ту обставину, що вказані вимога та рішення були надіслані платнику із запізненням на один день.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представником позивача в судовому засіданні, після початку розгляду справи по суті, заявлено усно та подано письмово клопотання про уточнення змісту позовної заяви та позовних вимог, з якого вбачається, що позивач виявив бажання змінити предмет та підставу позову.

Статтею 51 КАС України передбачено право позивача до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що заява про зміну предмету і підстав позову подана позивачем після початку судового розгляду справи по суті, суд вважає, що клопотання позивача до задоволення не підлягає.

Представник відповідача надав пояснення, аналогічні письмовим запереченням по справі, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступні обставини

Станом на 01.09.2010 за позивачем рахувалась заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 383,82 гривні.

Відповідно до п.8.2. Постанови Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 р. «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків;

в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У випадку б) вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

07 вересня 2010 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі було сформовано вимогу про сплату боргу №Ю 3036 та надіслано її позивачу. Вимога про сплату боргу №Ю3036 була надіслана після закінчення звітного базового періоду 07.09.10, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення, яке надав представник відповідача та довідка Тернопільської дирекції УДППЗ «Укрпошта»та одержане позивачем 20.09.10.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»виконавчими органами Пенсійного фонду застосовуються до страхувальників фінансові санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

07 вересня 2010 року відповідачем було винесено рішення Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №1356.

Частиною 13 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено, що про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №1356 від 07.09.2010 було надіслано на адресу позивача 08.09.2010, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення та не заперечується позивачем.

Отже, вимога про сплату боргу №Ю-3036 від 07.09.2010 та рішення про застосування фінансових санкцій №1356 від 07.09.2010 винесені управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі та надіслані на адресу позивача у відповідності до вимог чинного законодавства, в звязку з чим суд приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 51,70,71,79,86,137,153,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Тернопільської обласної організації профспілок працівників автотранспорту та шляхового господарства до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання нечинними та скасування вимоги про сплату боргу №Ю-3036 від 07.09.2010 та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій №1356 від 07.09.2010 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги у порядку і строки, передбачені статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

(постанова виготовлена в повному обсязі 08.11.2010)

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.