Справа № 817/193/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №817/193/15

18 лютого 2015 р.м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Жуковська Л.А. (головуючий), суддів Дорошенко Н.О., Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Мельничук О.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: представник не з'явився,

відповідача 2: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доМіністерства внутрішніх справ України Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області
про скасування наказів та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про скасування наказів від 24.10.2014 №2213 о/с, №359 о/с в частині звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

11.02.2015 року позивачем подано письмове клопотання про звернення суду до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України Про очищення влади. Вважає, що окремі положення Закону України Про очищення влади, на підставі якого його звільнено з посади, не відповідають ОСОБА_3 України, оскільки зазначеним законом однією з умов припинення публічної служби перебування особами певних посадах державних органів виконавчої влади у певний строк.

У судовому засіданні 18.02.2015, позивач в обґрунтування заявленого клопотання надав пояснення, викладені у поданому письмовому клопотанні.

Вважає, що у суду наявні підстави для звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційного подання щодо конституційності окремих положень Закону України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року №1682-VII , а саме: підп.1 п.2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення", ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади" положенням статей 8, 21, частинам 2-3 ст.22. частині 2 ст. 38, частинами 1, 6 ст.43, ст.58, частині 2 ст.61, частині 1 ст.64, частині 1 ст.68 ОСОБА_3 України.

Представник відповідача просив вирішити клопотання позивача на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача в обґрунтування заявленого клопотання та думку представника відповідача 2, суд приходить висновку, що наведені обставини дають підстави для виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності окремих положень Закону України "Про очищення влади" ОСОБА_3 України.

Зі змісту оскаржуваного наказу суд вбачає, що ОСОБА_1 звільнено з ОВС у зв'язку з перебуванням на посаді заступника начальника УМВС України в Рівненській області на підставі підп.1 п.2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від вересня 2014 року №1682-VII "Про очищення влади" та підп. а пункту 62 Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114.

На підставі ч.1 ст.3 Закону посада, з якої звільнено останнього, відповідає критерію люстрації, тобто звільнено автоматично у зв'язку із перебуванням на вказаній у законі посаді у певний строк.

Згідно підп.1 пункту 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про очищення влади, на підставі якого звільнено позивача з посади зі служби в ОВС, встановлюється, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб звільняє цих осіб, посад або надсилає керівнику (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів.

Відповідно до Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 року №731, в особовій справі відображається проходження державної служби, містяться біографічні та інші дані про державного службовця. Пункт 1 цього Порядку містить перелік документів, що повинні міститися в особовій справі. У нього не входять документи, з яких можна встановити дії особи щодо заходів, вчинених нею в контексті мети прийняття Закону України Про очищення влади, вказаної у ч.2 ст.1.

Законом України Про Дисциплінарний Статут ОВС (п.8 ст.12) визначено, що звільнення з ОВС є одним із видів дисциплінарних стягнень, і є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Так як, передумовою застосування підп.1 п.2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про очищення влади є виключно дані особової справи, наявність вини виключається зі складу дисциплінарного проступку.

Тим самим, у суду виникають сумніви щодо відповідності норми, що міститься у підп.1 п.2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про очищення влади наступним положенням ОСОБА_3 України.

У відповідності до ст.8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Усі люди згідно зі ст.21 ОСОБА_3 України є вільні і рівні у своїй гідності та правах. І Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

При цьому, ч.2 ст.43 Основного закону закріплює обов'язок держави створити умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантувати рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовувати програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Частиною шостою цією ж статті встановлено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з чч.2-3 ст.22 ОСОБА_3 України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі ст.1 Закону України Про очищення влади на позивача, у зв'язку зі звільненням за відповідністю критеріям люстрації поширюються встановлені законом обмеження щодо призначення на посади, щодо яких здійснюється очищення влади, хоча відповідно до ч. 2 ст.38 Основного Закону громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Конституційні права і свободи людини і громадянина згідно ст.64 ОСОБА_3 України не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених нею. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55. 56. 57. 58, 59, 60. 61. 62, 63 цієї ОСОБА_3.

Суд звертає увагу, що Законом України Про очищення влади дисциплінарним проступком факт перебування в минулий період на певній посаді не узгоджується зі ст. 58 ОСОБА_3 України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Отже, положення Закону України Про очищення влади встановлюють, що перебування на певній посаді у визначений період вже є проступком. Крім того, звільнення з посади всіх осіб, що на ній перебували, на підставі даних особової справи, як того вимагає п. 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про очищення влади, свідчить про відсутність індивідуального підходу.

Частина 1 ст.68 ОСОБА_3 України, визначає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися ОСОБА_3 України та законів України, посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч.5. ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта ОСОБА_3 України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 Про застосування ОСОБА_3 України при здійсненні правосуддя передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає ОСОБА_3 України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 ОСОБА_3 може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність ОСОБА_3 законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

З метою досягнення однозначної визначеності у питанні про відповідність в контексті доводів позивача окремих положень Закону України Про очищення влади наведеним вище положенням ОСОБА_3 України, забезпечення застосування при вирішенні спору норм Закону, які відповідають ОСОБА_3 України, а також з метою забезпечення дотримання конституційних прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України Про очищення влади ОСОБА_3 України.

Керуючись ч.5 ст.9, ч.4 ст.160 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року №1682-VII , а саме:

підп.1 п.2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення", ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади" положенням статей 8, 21, частинам 2-3 ст.22. частині 2 ст. 38, частинами 1, 6 ст.43, ст.58, частині 2 ст.61, частині 1 ст.64, частині 1 ст.68 ОСОБА_3 України.

Копію ухвали направити сторонам та Верховному Суду України.

Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про звернення в порядку ч.5 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду України, окремо не оскаржується.

Головуючий суддя Жуковська Л.А.

Судді Дорошенко Н.О.

ОСОБА_4Б