Справа № 2а/2508/11012/2011
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Губської О.А.

суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2011 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Козелецькому районі Чернігівської області та управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про оскарження дій і бездіяльності суб'єкта владних повноважень, щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, зобов'язання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату -,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року позивач звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій, перерахунок пенсії ЧАЕС та перерахунок і виплату щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (ІІІ групи інвалідності), має право на перерахунок та виплату пенсії з розрахунку не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії в розмірі, встановленому відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Також, відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства. Крім того, відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, однак відповідач зазначену допомогу на оздоровлення виплачує останньому в нижчих розмірах ніж передбачено законом.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2011 року позов було задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, відповідач - управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, названою нормою апеляційному суду надано право вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду - підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що вимога позивача щодо зобов`язання УПФУ здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії та пенсія для інвалідів відповідно до ст. 37, 48, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач має статус особи потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інвалідом третьої групи, при цьому захворювання пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, крім того, постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, є непрацюючим пенсіонером та отримує пенсію у відповідача та часткову доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у відповідності до ст.ст. 37,48, 50, 54 Закону.

У відповідності до статті 49 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні посиленого радіологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення, отже особам віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІ групи у розмірі 4 мінімальних заробітних плат

Всупереч ст. ст. 37, 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному відповідно до постанов КМУ №1 від 03.01.2002 року, №836 від 26.07.1996 року, а не у співвідношенні до мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, як того вимагає вказаний Закон.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не вказані вище постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183-2, 198, 200, 205 та 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2011 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Козелецькому районі Чернігівської області та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про оскарження дій і бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, зобов'язання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2011 р. - без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України)

Головуючий суддя О.А. Губська

Суддя А.Б. Парінов

Суддя О.О. Беспалов

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.