Справа № 2-а-1384/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1384/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу ДПС відділу ДАІ м.Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 072421 від 06.12.2010 року винесеної Інспектором взводу ДПС відділу ДАІ м.Кіровограда ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав про підтримання позовних вимог та просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначив, що Постановою ВА № 072421 від 06.12.2010 інспектора ДПС по справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2010 року його, ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Як вбачається зі змісту Постанови, що в м. Кіровоград по вул. Полтавській керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі на дорозі, що має по три смуги руху в кожному напрямку», у зв'язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Вважає, що накладення адміністративного стягнення є безпідставним, тому як завжди дотримується вимог Правил дорожнього руху України, рухався по крайній лівій смузі тому як попереду його авто смуга була зайнята стоячим автомобілем та при цьому збирався здійснити поворот ліворуч завчасно зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині (відповідно до п. 10.4 ПДР України - Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку,) (п. 11.5.ПДР (витяг) «На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч,…), також застосовуючи аналогію закону дозволено залишатися на крайні ліві смузі при вільні правій, якщо після повернення на раніше займану смугу водію доведеться знову розпочати перестроювання, тому як якщо дозволено залишатись на зустрічні смузі, то на попутні смузі тим паче (п. 14.5.ПДР «Водій транспортного засобу який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю.), у зв'язку з тим що я завчасно побачив попереду руху на праві смузі автомобіль то залишився на лівій смузі, тому як я не в змозі виконати такі різкі маневри (повернутися та потім зайняти знову ліву смугу), також відповідно до п. 11.11. ПДР України («При інтенсивному русі змінювати смугу дозволяється лише для об'їзду перешкоди, повороту, розвороту або зупинки.») при інтенсивному русі мені заборонено міняти смугу руху; а дану постанову необґрунтованою та такою що винесена з порушеннями законодавства України, тому як: при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в моїх діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Вважає, дану постанову необґрунтованою та такою що винесена з порушеннями законодавства України.

Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність де зазначив, що дійсно склав протокол та виніс оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

06.12.2010 року інспектором було складено протокол, на підставі якого була винесена постанова серії ВА № 072421 від 06.12.2010 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА № 072421 від 06.12.2010 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст. 33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст. 21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст. 22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА № 072421 від 06.12.2010 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором взводу ДПС відділу ДАІ м.Кіровограда ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 072421 від 06.12.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3