Справа № 38744/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2010 р.справа № 2а-4324/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Трахт К.О.

за участю представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов.№ 45 від 20.08.10 р.

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя

на постанову: Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2009р. у справі № 2а-4324/09/0870

за позовом: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя

до: ОСОБА_3

про: зобов'язання подати декларацію про доходи, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2009р. у справі № 2а-4324/09/0870 (суддя Щербак А.А.) в задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя до ОСОБА_3 про зобов'язання подати декларацію про доходи - відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що Законом №509-ХІІ визначені категорії справ, у яких позивачем може виступати податковий орган. Звернення з позовом про зобовязання подати декларацію про доходи чинним законодавством не передбачено, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Обґрунтовуючи своє право на звернення до суду із зазначеним позовом, податковий орган довільно тлумачить норми чинного законодавства. Зазначені норми прямо не передбачають право звернення податкового органу до суду із зазначеним позовом,

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м.Запоріжжя подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2009р. у справі № 2а-4324/09/0870 як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права. Скаржник вважає, що суд не врахував п.4 ч.1 ст.17 КАС України, ст.ст. 10, 11 Закону №509-ХІІ, п.1.11 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились позивач чи його представник. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду відповідача не надходило, підстави його відсутності суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, та належного повідомлення сторін про день, час та місце судового розгляду,незявлення в судове засідання відповідача не заважає розгляду скарги.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення щодо наявності прав податкового органу звернення до суду з підстав, зазначених в адміністративному позові.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до інформації, що отримана з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів громадянкою ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, у 4 кварталі 2008 року отримано доход у вигляді спадщини (подарунку) на суму 9 779 грн. 00 коп., яку було оформлено у пятій нотаріальній конторі м . Запоріжжя.

Вказаний факт підтверджується відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів (арк. спр. 4)

Як зазначено судом першої інстанції у терміни, встановлені пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами", тобто до 01.04.2009 року, таку декларацію ОСОБА_3 не подано до податкового органу.

З посиланням на ст. 17 КАС України суд зазначив, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Діяльність Державної податкової інспекції та її повноваження регламентуються Законом України "Про державну податкову службу".

Вказаний закон не передбачає прав та повноважень позивача щодо звернення до суду з вимогами про зобовязання подати декларацію про доходи, отримані фізичною особою.

Отже, компетенція адміністративних судів не поширюється на випадки щодо звернення Державної податкової інспекції з вимогами не передбаченими законом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, зазначив, що нормами діючого законодавства України не передбачено випадків відповідно до яких органи державної податкової служби мають право звертатися до суду з вимогами «про зобов'язання фізичної особи задекларувати доходи та майно шляхом надання декларації до Державної податкової інспекції».

З даним висновком суду попередньої інстанції, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду погоджується з огляду на наступне.

Згідно ст.67 Конституції України, усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Стаття 18 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22 травня 2003 року, встановлює, що річна декларація про майновий стан і доходи (податкова декларація) (далі - декларація) подається платником податку, який зобов'язаний подавати таку декларацію згідно з нормами цього Закону або інших законів.

Підпунктом «г», підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»21 грудня 2000року N 2181-III встановлено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

На підставі пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та п.6.11 Наказу Державної податкової адміністрації України від 17 березня 2001 року N 110 «Про затвердження Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби», у разі неподання податкової декларації у строки, визначені законодавством, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або його затримку. Отже законодавством України вже визначений порядок подання податкових декларацій до органів державної податкової служби України, та відповідальність, яка настає в разі порушення даного порядку.

Окрім того, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до адміністративного суду з вимогами про зобов'язання громадянки ОСОБА_3 задекларувати доходи , отримані у 2008 році у вигляді спадщини шляхом надання декларації до Державної податкової інспекції за місцем проживання.

Відповідно ч.4 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається скаржник у апеляційній скарзі, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно п.11 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 4 грудня 1990 року N 509-XII, Державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

П.17 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»визначає право органів державної податкової служби звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що нормами діючого законодавства України не передбачено випадків відповідно до яких органи державної податкової служби мають право звертатися до суду з вимогами «про зобов'язання фізичної особи задекларувати доходи та майно шляхом надання декларації до Державної податкової інспекції».

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що ніякими нормативно-правовими актами не передбачено відсутність у податкового органу права на звернення до суду з даним позовом, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на положення ст.19 Конституції України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи обєктивно, повно та всебічно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, судовою колегією під час розгляду даної справи не встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2009р. у справі № 2а-4324/09/0870 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2009р. у справі № 2а-4324/09/0870- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу в повному обсязі складено та підписано 07.02.2011 р.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун