Справа № 308/950/14-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/950/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2014 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Надь Н.Ю.,

позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Ужгородського МУ УМВС України в Закарпатській області , інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 20.01.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до ВДАІ Ужгородського МУ УМВС України в Закарпатській області, інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 20.01.2014 року. Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що 20.01.2014 року о 16 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пл. Ш. Петефі, що в м. Ужгороді, виникли несправності з автомобілем і вимкнувся двигун, після чого у відповідності до правил дорожнього руху він ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та разом з гр. ОСОБА_3, відштовхали автомобіль до узбіччя. Повернувшись через деякий час до автомобіля , до нього підійшов інспектор ДАІ та посилаючись на те, що він порушив правила зупинки, склав протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 981903 від 20.01.2014 р. та як наслідок ним була винесена постанова серії АА2 №123209 від 20.01.2014 р., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 270 грн. Позивач з винесенням постанови не згоден, вказує на те, що правил дорожнього руху не порушував, а навпаки діяв на їх виконання та на уникнення аварійних ситуацій, у нього була вимушена аварійна зупинка. З посиланням на вказані обставини просив суд , скасувати протокол та постанову в справі про адміністративне правопорушення від 20.01.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив скасувати протокол та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності з підстав та мотивів викладених у адміністративному позові. Зокрема пояснив суду, що 21.01.2014 року керуючи автомобілем НОМЕР_2, по пл. Ш. Петефі, що в м. Ужгороді, вимкнувся двигун автомобіля , він разом з знайомим відштовхали автомобіль на узбіччя біля ЗОШ № 9, залишив автомобіль на автобусній зупинці, з ввімкнутою аварійною світловою сигналізацією, знак аварійної зупинки не встановив .Під час вимушеної зупинки він діяв відповідно до вимог правил дорожнього руху, у звязку з чим просив провадження по адміністративній справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідач - інспектор з дізнання ВДАІ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що 20.01.2014 року під час здійснення нагляду за дорожним рухом та фіксування порушень правил дорожнього руху на пл. ОСОБА_4, що в м. Ужгороді, ним було виявлено автомобіль НОМЕР_3, який всупереч вимогам 15.9 «е» ПДР, здійснив зупинку на посадовому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Відповідно до п. 9.10 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен був встановити знак аварійної зупинки, забезпечивши безпеку дорожнього руху. Проте, знак аварійної зупинки був відсутній. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінив-ши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи прин-ципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що

підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом, 20.01.2014 року інспектором з дізнання ВДАІ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 було запроваджено протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 981903 відносно ОСОБА_1, з якого слідує, що останній 20.01.2014 р. о 16 год. 45 хв. в м. Ужгороді, на пл. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 «е» ПДР України.

Як встановлено судом, постановою інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 серії АА2 №123209 від 20.01.2014 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 270 гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ Про дорожній рух забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні покладається на відповідний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд вважає, що наданий протокол є джерелом доказу, оскільки протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою. Згідно ст. 252 КпАП України уповноважена особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Співробітником ДПС було чітко визначено дане адміністративне правопорушення.

Згідно п.15.1 ПДР України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччях.

Згідно п. 15.9 е Правил дорожнього руху України , зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно п. 9.9 а Правил дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно п. 9.10 Правил дорожнього руху України разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними.

З матеріалів справи , а також з пояснень самого позивача в судовому засіданні слідує, що такі заходи ним не вживались.

Крім того, позивач в судовому засіданні не заперечував факт зупинки транспортного засобу на зупинці маршрутних транспортних засобів, обладнаної дорожним знаком , без встановлення ним знаку аварійної зупинки, пояснюючи тим, що це була вимушена зупинка.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем аргументовано доведено правомірність свого рішення , факт порушення позивачем ОСОБА_1 ПДР України, тобто скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, знайшов своє повне підтвердження, тому суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158 - 163, 167, 255, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 280, 289 КУпАП , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ВДАІ Ужгородського МУ УМВС України в Закарпатській області, інспектора з дізнання ВДАІ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 20.01.2014 року - відмовити .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5