Справа № 826/131/15
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/131/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім. Г.І.Петровського» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім. Г.І.Петровського» до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім. Г.І.Петровського» (надалі за текстом - «ПАТ «Київський завод автоматики») звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05 вересня 2014 року, яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 49 513 грн. та застосовано штраф у розмірі 12 378 грн. 25 коп.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 29.07.2014 р. по 11.08.2014 р. посадовцями державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі за текстом - «ДПІ у Шевченківському районі») проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності декларування ПАТ «Київський завод автоматики» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень, червень 2014 р.

Результати перевірки оформлено актом № 223/26-59-15-02-27 від 18.08.2014 року.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 198 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого завищено податковий кредит за травень 2014 р. на 49 513 грн., завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за травень 2014 р. на 49 513 грн. та завищено суму бюджетного відшкодування за червень 2014 р. на 49 513 грн..

Такий висновок контролюючого вмотивовано наступним.

Згідно поданої 19.06.2014 р. ПАТ «Київський завод автоматики» податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 р. від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту складає 103 268 грн.

За даними податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.07.2014 р. у червні 2014 р. у позивача утворилось від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у розмірі 147 177 грн. До суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 23.1 декларації) позивачем включено 103 268 грн. від'ємного значення податку, що виникло у травні 2014 р.

Перевіркою встановлено, що у травні 2014 р. ПАТ «Київський завод автоматики» віднесло до складу податкового кредиту 49 512 грн. 61 коп. за податковою накладною виданою підприємством об'єднання громадян «Брендоборонмаркет» громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності» (надалі за текстом - «ПОГ «Брендоборонмаркет»).

Разом з тим, станом на 08.08.2014 р. в ІС «Податковий блок» внесена інформація про документальну позапланову виїзну перевірку ПОГ «Брендоборонмаркет», оформлену актом державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 643/26-55-22-09/38103785 від 18.07.2014 р.

Згідно цьому акту під час перевірки контрагентом позивача не були надані первинні документи, а об'єми задекларованих операцій та різноплановість проданих товарів свідчать про неможливість здійснення ПОГ «Брендоборонмаркет» господарських операцій.

На думку відповідача наведене свідчить про завищення ПАТ «Київський завод автоматики» у травні 2014 р. податкового кредиту та від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на 49 513 грн., та як наслідок про завищення суми бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за червень 2014 р. на 49 513 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Шевченківському районі прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05 вересня 2014 року, яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 49 513 грн. та застосовано штраф у розмірі 12 378 грн. 25 коп.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту врегульовано статтею 198 ПК України.

Так, підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України, тут та надалі норми у редакції що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом наведених правових податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

За правилами пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 статті 200 ПК України установлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.4 статті 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Із матеріалів справи вбачається, що 03 серпня 2012 р. між ПАТ «Київський завод автоматики» та ПОГ «Брендоборонмаркет» укладено договір про закупівлю товарів № 138-142, за умовами якого позивач придбав продукцію виробничо-технічного призначення (комплектуючі радіоелементи).

На підставі цього договору були виписані: рахунок на оплату № 150 від 04.03.2014 р.; видаткова накладна № 255 від 13.05.2014 р. на поставку діодів, резонаторів та мікросхем на загальну суму 594 151 грн. 28 коп., у тому числі 99 025 грн. 21 коп. ПДВ; податкові накладні № 3 від 13.05.2014 р., № 44 від 17.03.2014 р. на суму ПДВ 49 512 грн. 61 коп. кожна.

За даними відміток на зворотній стороні названих податкових накладних вони були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до платіжних доручень № 223 від 15.05.2014 р., № 375 від 17.03.2014 р. розрахунки позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів.

Також, на підтвердження товарності укладеної з ПОГ «Брендоборонмаркет» угоди позивачем надано: витягів з журналу специфікацій по закупівлі комплектуючих, копії контрактів, накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей, повідомлень про пред'явлення виробів на приймання, які свідчать, що зобов'язання за договором між позивачем та його контрагентом виконувались сторонами у повному обсязі.

Таким чином, на момент проведення перевірки у ПАТ «Київський завод автоматики» були наявні всі необхідні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для віднесення до податкового кредиту сум, сплачених позивачем контрагентові, а аналіз наданих позивачем податкових накладних, інших первинних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з ПОГ «Брендоборонмаркет».

Помилковим є посилання відповідача на акт перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 643/26-55-22-09/38103785 від 18.07.2014 р., оскільки самі по собі об'єми господарських операцій та асортимент товару не можуть свідчити про безтоварність укладеної угоди.

Не можуть бути взяті до уваги і твердження ДПІ у Шевченківському районі про наявність розбіжностей між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями його контрагента.

Той факт, що на підставі акту ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві контролюючим органом контрагенту позивача були зменшені податкові зобов'язання не свідчить про безтоварний характер спірних операцій з поставки ПАТ «Київський завод автоматики» товару.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 р. визнано протиправними дії державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо коригування податкової звітності ПОГ «Брендоборонмаркет» на підставі акта перевірки № 643/26-55-22-09/38103785 від 18.07.2014 р. та зобов'язано відновити ці показники.

Суд попередньої інстанції помилково зазначив про те, що асортимент та кількість товару у видатковій накладній № 255 від 13.05.2014 р. та податковій накладній № 3 від 13.05.2014 р. не співпадають.

Із матеріалів справи вбачається, що за спірною господарською операцією ПОГ «Брендоборонмаркет» було виписано дві податкові накладні: № 3 від 13.05.2014 р. та № 44 від 17.03.2014 р.

При цьому асортимент, кількість та ціна товару, зазначені у названих податкових накладних, повністю співпадають із даними видаткової накладної № 255 від 13.05.2014 р.

Не може бути доказом фіктивності укладеної угоди і те, що асортимент та кількість придбаного позивачем товару не відповідає специфікації № 1 до договору № 138-142 від 03 серпня 2012 р.

Зазначений договір не є одноразовою угодою з купівлі-продажу товару, а виконувався сторонами протягом тривалого часу і товар, зазначений у специфікації, придбавався позивачем по мірі виробничої необхідності.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

Водночас, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

З огляду на викладене ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім. Г.І.Петровського» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05 вересня 2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення постанови в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 21 липня 2015 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.