Справа № 19729/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2010 р. справа № 2а-291/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову: Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.06.2009р. у справі № 2а-291/09

за позовом: ОСОБА_2

до: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська

про: визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними. Зобовязати відповідача призначити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку починаючи з червня 2007 року по лютий 2009 року в розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років починаючи з 01.06.07р. 463 грн. з наступним підвищенням виплат відповідно до прожиткового мінімуму дітей відповідного віку. Зобовязати відповідача призначити, нараховувати та виплачувати позивачу щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з березня 2009 р. в розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років. Стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 8306,40 грн. Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як мати малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»має право на отримання щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, але зазначені виплати вона отримувала в значно менших розмірах. Така недоплата спричинена протиправними діями відповідача, яким не прийнято до уваги, що норми Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими зупинені положення ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», визнані рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України. Також в 2008 2009 році належало до сплати згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07, рішення Конституційного Суду України № 26-рп/2008 від 27.11.08 державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.06.2009р. у справі № 2а-291/09 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом цього спору є право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, встановлених ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», за період з 09.07.07 по дату досягнення дитиною позивача трирічного віку.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач є матірю малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська та отримує державну допомогу по догляду дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», на який посилається суд першої інстанції, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

За правилами, встановленими ст.5 цього Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч.2 ст.4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до ст.15 вказаного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»зупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»на 2007 рік.

Абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 липня 2007 року положення абз.3 ч.2 ст.56 та п.п.7, 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів вважає за вірне, що період з 09.07.07 по 31.12.07 при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нараховується та виплачується у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, який складав з 01.04.07 суму - 463 грн. щомісячно, з 01.10.07 по 31.12.07 суму - 470 грн. щомісячно (ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»).

Враховуючи підтвердженим матеріалами справи факт нарахування та виплати позивачу щомісячної державної допомоги на дитину у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, слід зобовязати відповідача здійснити донарахування та виплату на користь позивача недоплаченої суми грошової допомоги на дитину з 09.07.07 по 31.12.07.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність коштів на виплату передбаченої ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»допомоги.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлений гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та поклала виконання цього обов'язку на органи праці та соціального захисту, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Щодо вимог позивача про доплату за 2008, 2009 роки та до досягнення дитиною трирічного віку, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 23 пп. 7 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» була викладена в наступній редакції: «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення п. 23 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі по 130 грн. щомісячно з січня 2008 року на дитину.

На 2009 рік положення статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»в редакції, яка передбачала нарахування і виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі по 130 грн. щомісячно не змінювалось.

Таким чином, судом першої інстанції вірно визначено обставини справи в частині позовних вимог стосовно стягнення допомоги за 2008 та 2009 рік.

Щодо застосування судом першої інстанції положень ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається заява відповідача про застосування строків давності під час розгляду справи в суді першої інстанції, однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Згідно ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 2 КАС України, встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем призначено позивачу одноразову допомогу при народженні дітей, призначено та сплачено станом на день розгляду справи в суді першої інстанції щомісячні виплати, тобто між відповідачем та позивачем існують тривалі правовідносини.

Враховуючи вищенаведені обставини, норми чинного процесуального законодавства, зважаючи на те, що порушення прав позивача є тривалим з огляду на те, що доказів обізнаності позивача з приводу наявності рішення Конституційного Суду України зазначеного вище відповідачем не надано, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини справи з приводу наявності підстав для здійснення висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції вирішено справу з помилковим застосуванням норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача в частині щодо необхідності виплати допомоги з червня 2007 року по 09 липня 2007 року та з 01.01.08р. по 02.06.09р. спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду в цій частині та задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 05 червня 2009 р. у справі № 2а-291/09 - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 05 червня 2009 р. у справі № 2а-291/09 - скасувати.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_2 сум щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.07р. по 31.12.07р. неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1,70 грн.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун