Справа № 21670/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2010 р. справа № 2а-251/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради
на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.06.2009 року у справі №2а-251/09 (категорія статобліку 2.31.3)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною

ВСТАНОВИЛА:

25.02.2009р. ОСОБА_1 звернулась до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною, у якому посилаючись на те, що 17.07.2007р. вона народила сина ОСОБА_2 і у звязку з народженням дитини перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач з жовтня 2007р. сплачує позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки позивач перебуває на обліку у відповідача, але за 2007р. відповідачем допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачена у розмірі меншому, ніж встановлено ст. ст. 12,15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», позивач вважає, що такі дії відповідача порушують її права, просить зобовязати відповідача зробити перерахунок державної допомоги по догляду за малолітньою дитиною ОСОБА_2, який народився 17.07.2007р., за період з жовтня по грудень 2007р., стягнути з відповідача 1004,41 грн. недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до трьох років / а.с. 2-4/ .

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.06.2009р. у справі №2а-251/09 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо не донарахування коштів неправомірними, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради зробити перерахунок та нарахувати державну допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років починаючи з 04.10.2007р. по 31.12.2007р. включно, виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 01 жовтня 2007 року 532 гривень, в іншій частині позовних вимог відмовлено. (суддя Широкоряд Р.В.)/ а.с. 34-35/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду, подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції у даній справі ухвалено рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі скасувати та ухвалити у справ нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені заявлених ним позовних вимог у поновному обсязі.

Дана справа розглянута судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 197 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При перегляді даної справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній адміністративній справі є передбачене ст.ст. 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»право позивача на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку у розмірі, встановленому законом, та захист цього права від порушень з боку відповідного Управління праці та соціального захисту населення, які полягають у бездіяльності субєкта владних повноважень, уповноваженого державою на нарахування та виплату визначеної Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми»допомоги по догляду за дитиною.

Під час розгляду даної адміністративної справи , як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с. 7/, а тому відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»позивач має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який встановлено законом.

Крім цього під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивач є застрахованою особою у розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»та відповідно до ст. 4 цього закону має право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням / а.с. 5/.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №32 від 16.01.2007р. «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку»в 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям у II-IV кварталах виплачується органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб.

Відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №453 від 06.12.2006р. «Про передачу функцій призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень органам праці та соціального захисту населення»з метою врегулювання питання передачі функцій призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень, органи праці та соціального захисту населення з 1 січня 2007 року забезпечують призначення допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі документів, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», у порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»( в редакції законну чинній під час нарахування та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007р.) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною, а ст. 15 цього ж закону передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»установлено, що у 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у таких розмірах:

· допомога при народженні дитини - у розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

· допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А пунктом 14 ст. 71 цього ж закону з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом на 2007 рік зупинено дію ст. 12, ч. 1 ст. 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що відповідачем у період з 04.10.2007р. по грудень (включно) 2007р. допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснювалась з урахуванням положень абзацу 3 ч. 2 ст. 56 та п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»/ а.с. 11/.

Але рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 29, абзацу 3 ч. 2 ст. 56, ч. 1 ст. 66, пунктів 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46 ст. 71, ст.ст. 98,103,111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Таким чином, з прийняттям Конституційним Судом України рішення № 6-рп від 09.07.2007 р. положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»та «Про Державний бюджет України на 2008 рік», які призупиняли дію ст.ст. 13,15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" визнані неконституційними, тому при нарахуванні та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з дати прийняття рішення Конституційним судом України необхідно застосовувати положення Закону з урахуванням його дії в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка стала діяти пізніше, тобто положення ст. ст. 13,15 «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»затверджено прожитковий мінімум на 2007 рік на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць, який для застрахованих осіб з 01.10.2007р. становить 532 гривні.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що дії відповідача, як субєкта владних повноважень, який відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України повинен діяти в межах повноважень та у спосіб, які визначені чинним законодавство, щодо нарахування та виплати щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007р. без врахування положень рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 є неправомірними, оскільки з 04.10.2007р. (дата початку здійснення відповідачем виплат позивачу щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) відповідач повинен був нараховувати та виплачувати позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який з 01.10.2007р. встановлений у розмірі 532 грн.

Крім цього вищенаведені обставини свідчать, що відповідачем у даній адміністративній справі у період з 04.10.2007р. по 31.12.2007р. була нарахована та виплачена позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не у повному обсязі. / а.с. 7/.

Щодо встановленого ст. 99 КАС України строку на звернення до суду за захистом порушеного права, то колегія суддів враховуючи, що застосування негативних наслідків пропуску позивачем цього строку, відповідно до ст. 100 КАС України, можливо лише у разі якщо на цьому наполягає одна із сторін, а відповідач під час розгляду даної справи не наполягав на застосуванні негативних наслідків пропуску строку на звернення до суду за захистом порушеного права, які передбачені ст. 100 КАС України, вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи обґрунтовано не вирішував питання наявності поважних причин пропуску позивачем встановленого ст. 99 КАС України строку на звернення до суду за захистом порушеного права.

Виходячи з змісту ч. 3 ст. 150 Конституції України - рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, у тому числі є обовязковим до врахування усіма судами України при вирішенні спорів, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи по суті заявлені позивачем позовні вимоги, прийшов до правильного висновку про необхідність захисту прав позивача саме шляхом визнання дій відповідача щодо не нарахування позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 04.10.2007р. по 31.12.2007р. (включно) виходячи з встановленого чинним законодавством з 01.10.2007р. прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років у розмірі 532 грн. неправомірними та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та нарахувати позивачу недоплачену щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років починаючи з 04.10.2007р. по 31.12.2007р. включно, виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 01 жовтня 2007 року 532 гривень, та обґрунтовано з метою повного захисту прав та інтересів позивача, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України вийшов за межі заявлених позивачем позовних вимог в частині визнання дій відповідача неправомірними.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з п. 2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000 р., в якому міститься розяснення стосовно того, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи обєктивно, повно та всебічно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення, яким позовні вимоги позивачів задоволені частково, порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, судовою колегією під час розгляду даної справи не встановлено, тому постанову суду першої інстанції у даній справі адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.06.2009р. у справі №2а-251/09 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя М.П. Кожан

суддя О.А. Проценко

суддя Л.П. Туркіна