Справа № 513/1596/14-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 513/1596/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бучацька А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на постанову Саратського районного суду Одеської області від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Саратського районного суду Одеської області з позовом до УПФУ в Саратському районі Одеської області, Комісії при ГУПФУ в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: визнати неправомірними рішення відповідачів про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати зарахувати періоди роботи позивача трактористом з 01.04.1981р. по 02.03.1982р., з 01.01.1987р. по 30.11.1987р. та з 01.01.1988р. по 27.07.1988р. до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати УПФУ в Саратському районі Одеської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 09.04.2014р.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», він має право на пенсію за віком на пільгових умовах, однак відповідачі незаконно відмовляються зарахувати його роботу трактористом за періоди з 01.04.1981р. по 02.03.1982р., з 01.01.1987р. по 30.11.1987р. та з 01.01.1988р. по 27.07.1988р. до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з посиланням на відсутність відомостей про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідачі проти позову заперечували, посилаючись на те, що обов'язковою умовою для призначення особі пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпосередня зайнятість особи у виробництві сільськогосподарської продукції, тоді як у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості про те, чи був позивач постійно зайнятий на тракторах чи інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві, чи він тимчасово виконував ці роботи або взагалі виконував інші роботи. Довідок про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до встановленої форми, позивачем не надано. В задоволенні позову відповідачі просили відмовити.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 23.03.2015р. позов задоволено. Визнано неправомірними рішення УПФУ в Саратському районі Одеської області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та рішення Комісії при ГУПФУ в Одеській області про відмову у підтвердженні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 Зобов'язано відповідачів зарахувати позивачу періоди роботи трактористом-машиністом з 01.04.1981р. по 02.03.1982р., з 01.01.1987р. по 30.11.1987р. та з 01.01.1988р. по 27.07.1988р. до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано УПФУ в Саратському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах на підставі п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з дня подання ним заяви про призначення пільгової пенсії, тобто з 22 жовтня 2013 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУПФУ в Одеській області та УПФУ в Саратському районі Одеської області звернулися з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просять скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду ГУПФУ в Одеській області та УПФУ в Саратському районі Одеської області в судове засідання не прибули, представник ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а тому, на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, у період з 20.11.1980р. по 20.03.1981р. ОСОБА_1 навчався на курсах водіїв трактористів-машиністів сільськогосподарського виробництва в Тарутинській автомобільній школі.

Згідно трудової книжки позивача, останній розпочав трудову діяльність у радгоспі «Рівнянський» з 05.05.1975р.; з 01.04.1981р. - переведений трактористом у відділення №2 цього ж радгоспу.

02.03.1982р. ОСОБА_1 був звільнений у зв'язку з переводом до Тарутинської Райсільгоспхімії, де працював трактористом 3 класу з 02.03.1982р. по 22.03.1984р.

У період з 30.03.1984р. по 01.08.1988р. позивач працював трактористом у радгоспі «Рівнянський».

26.08.1988р. ОСОБА_1 був зарахований трактористом 3 класу до радгоспу «Більшовик», де працював до 26.09.2005р., після чого був переведений робітником і працював до 2013 року.

Загальний стаж роботи позивача складає 37 років 10 місяців, стаж роботи на посаді тракториста - 21 рік 02 місяці 27 днів. Діяльність підприємств, на яких працював ОСОБА_1, була безпосередньо пов'язана з виробництвом сільськогосподарської продукції.

Після досягнення 55-річного віку в жовтні 2013 року позивач звернувся до УПФУ в Саратському районі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За результатами розгляду поданої позивачем заяви рішенням від 28 січня 2014 року №1 Комісія при ГУПФУ в Одеській області зарахувала до пільгового стажу позивача період його роботи трактористом-машиністом: з 30 березня 1984 року по 31 грудня 1986 року та з 01 грудня 1987 року по 31 грудня 1987 року; а також відмовила у підтвердженні періодів з 01 січня 1987 року по 30 листопада 1987 року та з 01 січня 1988 року по 27 липня 1988 року у зв'язку із тим, що у відомостях про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 значиться робочим. У підтверджені періоду роботи трактористом-машиністом з 02 березня 1982 року по 22 березня 1984 року Комісія також відмовила, оскільки відсутні відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У зв'язку з цим, УПФУ в Саратському районі Одеської області своїми рішеннями від 14 лютого 2014 року та від 09 квітня 2014 року відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з посиланням на те, що пільговий стаж робити ОСОБА_1 як тракториста складає 18 років 10 місяців.

Колегія суддів погоджується з висновком Саратського районного суду Одеської області про незаконність такої відмови відповідачів у зарахуванні періодів роботи позивача до пільгових та у призначенні йому пільгової пенсії. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, пунктом «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - чоловіки після досягнення 55 років при загальному стажі роботи не менш 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній посаді.

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В наявній в матеріалах справи трудовій книжці ОСОБА_1 зазначено, що останній працював трактористом та вказано, в які саме періоди, що підтверджує його трудовий стаж. Суд апеляційної інстанції вважає, що лише відсутність в трудовій книжці записів про безпосередню зайнятість позивача як тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, що є однією з підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не свідчить про відсутність у такої особи права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» від 20 січня 1992 року №7, трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або в міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Крім записів у трудовій книжці, в матеріалах справи наявні архівні довідки Тарутинської районної комунальної установи «Трудовий Архів» №391 та №392 від 12 серпня 2013 року, які підтверджують, що згідно книг наказів з особового складу Тарутинської Райсільгоспхімії та радгоспу «Рівнянський» у періоди з 02 березня 1982 року по 22 березня 1984 року та з 30 березня 1984 року по 27 липня 1988 року ОСОБА_1 значиться трактористом.

В матеріалах справи, також, містяться відомості про нарахування заробітної плати, надані Тарутинською районною комунальною установою «Трудовий архів», в яких зазначено, що у період з 01 січня 1987 року по 30 листопада 1987 року та з 01 січня 1988 року по 27 березня 1988 року позивач працював трактористом, що спростовує доводи апелянтів, що у відомостях про нарахування заробітної плати за вказаний період ОСОБА_1 значиться робочим.

Пунктами 1 - 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції судом було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили роботу позивача за спірні періоди у радгоспі трактористом та виконання ним робіт, безпосередньо пов'язаних з вирощуванням сільськогосподарських культур.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Апелянтами не спростовано висновки Саратського районного суду Одеської області щодо об'єктивної неможливості позивача надати уточнюючі довідки з підприємств радгосп «Рівнянський» та Тарутинська «Райсільгоспхімія», у зв'язку з ліквідацією вказаних підприємств та відсутністю їх правонаступників.

Трудова книжка, архівні довідки, відомості про виплату заробітної плати та пояснення свідків є доказами у розумінні ст.69 КАС України, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

А відтак, колегія суддів знаходить правильним висновок суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено стаж ОСОБА_1 трактористом більше 20 років та наявність у нього права на призначення пільгової пенсії за віком згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Обставини, на підставі яких судом зроблено висновок про необхідність задоволення позовних вимог про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, підтверджені належними доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Саратського районного суду Одеської області від 23 березня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

Єщенко О.В.