Справа № 495/3581/15-а
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/3581/15-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.,

за участю секретаря Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в м. Білгород-Дністровському клопотання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду, як адміністративного, перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м.Білгород-Дністровському про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії по перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності і додаткової пенсії за шкоду завдану здоровю.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду, як адміністративного від 01 грудня 2011 року заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 були задоволені частково, визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області, щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як інвалідам II групи : повної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну особі віднесеної до 1 (першої) категорії, всупереч вимогам ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали і наслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 11 січня 2011 року по 18 червня 2011 року; зобов'язано Управління Пенсійного фонду у м. Білгород-Дністровському та Білгород- Ізістровському районі Одеської області вчинити дії, спрямовані на перерахунок та забезпечення виплати недоотриманої ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як інвалідам П групи, сум державної пенсії, як особи віднесеної до 1 (першої) категорії у розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком (встановленої ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " починаючи з 11 січня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням проведених нарахувань; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області вчинити дії, спрямовані на перерахунок та забезпечення виплати недоотриманої ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як інвалідам II групи, сум додаткової пенсії, як особи віднесеної до 1 (першої) категорії у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком (встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи 11 січня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням проведених нарахувань; в задоволенні решти адміністративного позову відмовлено; відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2, абз. 2 ч. 1 ст. 256 КАС України Управління Пенсійного фонду країни у місті Білгород - Дністровський Одеської області зобов'язано постанову суду виконати негайно, в межах зобов'язань за один місяць.

Постановою Одеського Апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року вищевказана постанова від 01.12.2011 року була частково скасована, резолютивна частина судового рішення була викладена у наступній редакції :

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 пенсії по інвалідності у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними з 18 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ні підставі ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком відповідно, з врахуванням ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 18 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовні вимоги залишити без розгляду.

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду, як адміністративного надійшло клопотання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду, згідно якої просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення від 17.10.2013 на підставі якого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист № 2а-3641/11 з зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Білгород-Дністровському районі здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі ст. 50, ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 8мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком відповідно, з врахуванням ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 18.04.2011р. по 22.07.2011р.. з урахуванням виплачених сум на стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському Одеської області на користь ОСОБА_1 боргу по перерахунку у розмірі 17588,71 грн.

Сторони по справі були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак до суду не зявилися. У своєму клопотанні старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області просив розглядати справу без участі представника відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів належного сповіщення сторін та заявника про дату, час та місце судового засідання, суд прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та обґрунтування клопотання, приходить до, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

З аналізу вищевказаної статті вбачається, що встановлення або зміна порядку виконання судового рішення не повинна змінювати суті резолютивної частини рішення.

Заявником - старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області ставиться питання про встановлення або зміну порядку виконання судового рішення шляхом стягнення конкретної суми, яка не значиться в постанові суду а також зміни формулювання резолютивної частини рішення, а саме : «з зобовязання» на «стягнення».

Суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавством покладено повноваження щодо нарахування та виплати пенсії.

Таким чином, оскільки заявник фактично просить змінити вищевказану постанову Одеського Апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року та викласти її резолютивну частину у іншій редакції, шляхом стягнення конкретної суми та зміни формулювання з «зобовязання» на «стягнення», вимоги клопотання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: