Справа № 31304/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2010 р. справа № 2а-627/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2009 року

у адміністративній справі 2а-627/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФ у Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому посилається на безпідставність проведеного відповідачем у 2006 році перерахунку раніше призначеної йому пенсії з урахуванням його заробітку за інший період, ніж брався до уваги при первісному призначенні пенсії, у звязку з чим первісно розрахований йому коефіцієнт заробітної плати - 4,00979 значно знизився до 3,00979. Посилаючись на те, що після перерахунку пенсії він щомісячно недоотримує грошові кошти в розмірі 408 грн., вказує, що неодноразові його звернення до відповідача з вимогою виправити помилку, яка виникла при перерахунку його пенсії у 2006 році залишалися без задоволення, а на подану ним останній раз заяву, він отримав лист відповідача від 20.03.2009 р. про відмову у перерахунку пенсії. Просив визнати протиправною відмову відповідача стосовного перерахунку його пенсії та зобовязати УПФ у Шевченківському районі м. Запоріжжя провести перерахунок його пенсії згідно даних, наявних в його пенсійній справі станом на 01.01.2004 рік із застосуванням коефіцієнту заробітної плати 4,00979.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, позивач уточнив свої вимоги та остаточно просив визнати помилковим перерахунок його пенсії, що був проведений УПФ у Шевченківському районі м. Запоріжжя за його заявою від 30.01.2006 р. з порушенням п.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та зобовязати відповідача провести перерахунок його пенсії з застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 4,00979, визначеного у його пенсійній справі станом на 30.01.2006 року, а перерахунок та виплату його пенсії проводити з часу набрання законної сили рішення у цій справі.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2009 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя про перерахунок пенсії відмовлено

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне визначення судом першої інстанції предмету спору та на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2009 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована незаконною зміною відповідачем його індивідуального коефіцієнта заробітної плати та невірним застосуванням УПФ у 2006 році положень ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що судом не узято до уваги як підставу для задоволення заявлених ним вимог у цій справі.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги у повному обсязі та наполягає на її задоволенні з підстав неправильного розуміння судом першої інстанції і не невірного вирішення його вимог до УПФ.

Представник відповідача в судові засідання за викликом апеляційного суду не зявлявся, по пошті до суду двічі відповідачем надсилалися заяви про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 без участі Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя. На вимогу апеляційного суду відповідачем надіслано копії матеріалів пенсійної справи позивача, які долучені до матеріалів адміністративної справи.

Заслухавши поясненням позивача, дослідивши матеріали справи, надіслані до суду копії матеріалів пенсійної справи позивача та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача виходячи з нижченаведеного

Частиною другою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком і перебуває на обліку в УПФ України у Шевченківському районі м. Запоріжжя. За зверненням позивача 30.01.2006 р. про перерахунок пенсії та відповідно до наданих ним документів про додатковий стаж і заробіток, УПФ України у Шевченківському районі м. Запоріжжя було проведено перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати позивача за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 рік і з 01.07.1995 року по 31.07.1995 рік та даних персоніфікованого обліку за період 2000-2004 р.р.

Відмова суду першої інстанції у задоволені позову мотивована правомірністю дій відповідача при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у 2006 році та відсутністю порушень прав позивача на перерахунок його пенсії. В оскаржуваному рішення суд першої інстанції дослівно процитувавши положення статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дійшов висновку, що на підставі зазначеної норми та додатково наданих позивачем документів, відповідач правильно визначив новий індивідуальний коефіцієнт заробітку позивача, який хоч став меншим, але при цьому розмір пенсії позивача збільшився майже в два рази.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими у звязку з неправильним визначенням судом предмету спору та характеру спірних правовідносин, що призвело до невірного застосування норм матеріального права у даній справі та постановлення незаконного рішення по суті спору. До таких висновків колегія суддів дійшла виходячи з наступного

Пенсія за віком позивачу була призначена з 10.12.1994 року відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, перерахунок його пенсії проводився неодноразово як за Законом України «Про пенсійне забезпечення»(останній раз 01.03.2003 року) так і за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вперше за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»раніше призначена позивачу пенсія була перерахована відповідачем з 01.01.2004 р. у звязку з набранням цим законом чинності, і перерахунок проводився як працюючому пенсіонеру з загальним стажем роботи станом на 31.12.2003 р. 49 років 10 місяців 11 днів. Обчислення пенсії позивача за новим Законом було проведено з врахуванням його заробітку за період з 01.12.1995 року по 30.11.1997 рік і визначенням індивідуального коефіцієнта заробітної плати позивача 4,00979, про що свідчить Розпорядження УПФ у Шевченківському районі м. Запоріжжя № 163463 від 12.11.2004 року (а.с.55) та розрахунок УПФУ заробітку для обчислення пенсії (а.с.77).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та матеріалів пенсійної справи, позивач остаточно звільнився з роботи у травні 2004 році і з цього часу вважається непрацюючим. Відпрацьований позивачем у 2004 році період, що складається з пяти місяців, не ввійшов до загального стажу позивача узятого УПФ до уваги при перерахунку пенсії відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(а.с.55). Зазначений період роботи після 01.01.2004 року був узятий до уваги УПФ при здійсненні перерахунку пенсії позивача за розпорядженням № 163463 від 31.03.2006 року (а.с.34, 35), який проводився за заявою позивача від 30.01.2006 р. (а.с.39). На час здійснення перерахунку пенсії позивача у 2006 році, за даними персоніфікованого обліку його загальний стаж станом на 31.05.2004 року складав 50 років 03 місяця 13 днів, з урахуванням якого відповідач і провів перерахунок пенсії позивача у 2006 році.

Відповідно до абзацу 1 ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»визначено, що: у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Наведена норма Закону свідчить про те, що позивач на час звернення до УПФ з заявою від 30.01.2006 р. про перерахунок пенсії, мав право на такий перерахунок , оскільки після попереднього перерахунку пройшло два роки, а пять місяців страхового стажу з 01.01.2004 року по 31.05.2004 р. не були враховані при перерахунку пенсії у 2004 році.

Оскільки на час перерахунку пенсії позивача у 2006 році, тобто станом на 30.01.2006 р. (день подання заяви про перерахунок пенсії) та станом на 31.03.2006 року (день винесення розпорядження УПФ № 163463) позивач мав менше ніж 24 страхового стажу, відповідач повинен був урахувати при перерахунку пенсії заробітну плату позивача з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Вищенаведене свідчить про те, що з урахуванням пяти місяців страхового стажу роботи позивача, набутого після попереднього перерахунку пенсії з 01.01.2004 р., відповідач при здійсненні перерахунку пенсії позивача у 2006 році, не мав права самостійно визначати інший період роботи позивача для перерахунку його пенсії та не мав підстав брати до розрахунку заробітну плату за інший період, ніж той, що брався при перерахунку його пенсії з 01.10.2004 р.

Таким чином, відповідач у цій справі діючи з перевищенням визначених Законом повноважень, та всупереч способу, що передбачені Конституцією та законами України; а також без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, тобто самостійно узявши для перерахунку пенсії позивача його заробіток за інший період роботи, ніж той, що визначався позивачем при перерахунку його пенсії у 2006 р. порушив приписи Закону щодо перерахунку раніше призначеної пенсії та права позивача на належне пенсійне забезпечення, що є підставою для задоволення вимог позивача.

З урахуванням неодноразових звернень позивача до УПФ з заявами про перерахунок пенсії, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що позивач пропустив строку звернення до суду. Оскільки в зазначеній частині постанова суду першої інстанції ні позивачем ні відповідачем у справі не оскаржувалася, колегія суддів розглядаючи справу в межах апеляційного оскарження не вбачає підстав для застосування до позивача негативних наслідків пропуску строку на судовий захист. Тим більш, що допущене відповідачем у 2006 році перевищення своїх повноважень, негативно впливає на права та інтереси позивача в наступний час, і іншого способу відновлення прав позивача ніж ним заявлено у даній справі чинним законодавством не передбачено

Та обставина, що розмір пенсії позивача після її перерахунку у 2006 році значно збільшився не має у даному випадку суттєвого значення, і не дає підстав вважати, що право позивача на перерахунок пенсії не було порушено, оскільки відповідач у 2006 році діяв з перевищенням своїх повноважень та не у спосіб і не в порядку, що передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Інші вимоги позивача про зобовязання відповідача провести перерахунок його пенсії з застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 4,00979 - є похідними від вищенаведених, та відносяться до виключеної компетенції відповідача субєкта владних повноважень, а тому в наступний час не можуть перевірятися та вирішуватися адміністративним судом, як передбачно заявлені.

За вищенаведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202, ст. 205, ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2009 року скасувати

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя задовольнити частково .

Визнати протиправною викладену у листі Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя за № 20/Д-1 від 14.02.2008 року відмову ОСОБА_1 у перерахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя при перерахунку пенсії позивача за його заявою від 30.01.2006 р. в частині застосування положень ч.1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»із урахуванням заробітної плати позивача за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 рік і з 01.07.1995 року по 31.07.1995 рік та даних персоніфікованого обліку за період 2000-2004 р.р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до поданої ним заяви від 30.01.2006 року та у відповідності до вимог ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(в редакції станом на 30.01.2006 р.), з урахуванням страхового стажу ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 року по 31.05.2004 рік та із урахуванням заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія

Відмовити у задоволені вимог ОСОБА_1 про зобовязання відповідача провести перерахунок його пенсії з застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 4,00979

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 27 вересня 2009 року.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко