Справа № 820/4184/15
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 р. Справа № 820/4184/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П. , Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року по справі №820/4184/15 за позовом Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації до Головного державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Харіна Я.І. про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харіної Я.І. (далі-відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції від 15.04.2015 року про накладення штрафу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позову (а.с.55, 56-58).

Відповідач не погодившись з рішенням першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт наголошує, що не виплата грошових коштів за судовим рішенням обумовлена залежністю від бюджетного фінансування, що є поважними причинами невиконання судового рішення.

Відповідач до канцелярії суду надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить суд залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення. Просив справу розглядати без участі представника позивача. Обґрунтовуючи заперечення відповідач посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, з повним неупередженим встановленням усіх обставин справи, з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Неявка в судове засідання представників сторін належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи не є перешкодою для розгляду справи та прийняття рішення за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харіної Я.І. перебуває виконавче провадження № 39421395 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1071/2010, виданого 11.10.2011 року про зобов'язання Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_2 суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 - 2009 роки з урахуванням абз.7 ч.4 ст. 48 Закону України № 796-ХІІ, за винятком раніше сплачених сум вищезазначеної соціальної допомоги, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня згідно ч.5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантій їх соціального захисту» за 2008-2009 рік, за винятком раніше сплачених сум вищезазначеної соціальної допомоги, а також стягнення витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Державним виконавцем 21.08.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 39421395) та надано строк для самостійного виконання рішення суду та повідомлено про наслідки невиконання рішення суду.

23 березня 2015 року відповідачем направлено вимогу боржнику № 3961, щодо стану виконання рішення суду та попереджено про наслідки невиконання рішення суду ( а.с.9).

На зазначену вимогу позивачем надано відповідь від 27.03.2015 р. листом № 1357 , з якої встановлено, що рішення суду виконано в частині здійснення перерахунку допомоги та зазначено, що через відсутність фінансування з Державного бюджету України управління не має можливості виплачувати суми одноразової допомоги на оздоровлення з урахуванням абз.7 ч.4 ст. 48 Закону України № 796-ХІІ та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня згідно ч.5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантій їх соціального захисту» згідно рішення суду ( а.с.10-11).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду даної справи, рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області не виконане, а посилання позивача на відсутність фінансування, як причину такого, суд вважає необґрунтованим з огляду на практику Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно із частинами першою і другою статті 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 89 Закону № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд першої інстанції встановив, що позивач надав лист № 1357 з якого встановлено, що рішення суду виконано в частині здійснення перерахунку допомоги та зазначено, що через відсутність фінансування з Державного бюджету України управління не має можливості виплачувати суми одноразової допомоги на оздоровлення з урахуванням абз.7 ч.4 ст. 48 Закону України № 796-ХІІ та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня згідно ч.5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантій їх соціального захисту» згідно рішення суду. ( а.с.10-11).

Слід зазначити, що позивач є структурним підрозділом Ізюмської районної державної адміністрації (далі-Ізюмської РДА), неприбутковою організацією та фінансується з державного бюджету.

Тобто, виплати матеріальних допомог, у тому числі щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня пенсій та інших виплат здійснюються Управлінням праці та соціального захисту населення Ізюмської РДА виключно за рахунок коштів бюджету. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відсутність відповідного бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення для Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

На підставі аналізу норм права колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення Управлінням праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище, та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня.

Вищенаведена правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19 травня 2015 року по справі № 667/4594/14-а, яка в силу ст.ст. 161, 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, судом першої інстанції не враховано те, що виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області по справі №2-1071/2010 від 01.09.2010 року здійснюється відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Посилання суду першої інстанції на відповідні рішення Європейського суду з прав людини щодо неможливості посилання державним органом при виконанні судових рішень на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань безпідставні, оскільки в даному випадку мова не йде про звільнення УПСЗН Ізюмської РДА від виконання рішення суду, а про оцінку причин такого невиконання та про наявність підстав для накладення штрафу.

Згідно з ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи, що даючи оцінку рішенню державної виконавчої служби щодо прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 15.04.2015 року, суд першої інстанції неправильно застосував положення Закону України "Про виконавче провадження", не врахував належним чином фактичні обставини справи та правові висновки Верховного суду України, тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.2, 11, 159, 160, 167,196, 198, 202, 205, 207, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року по справі № 820/4184/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Харіної Я.І. від 15 квітня 2015 року по виконавчому провадженню № 39421395 про накладення штрафу.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.