Справа № 754/7517/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/7517/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко С.В. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на прийняту в порядку скороченого провадження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання протиправними дій щодо відмови Позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов'язання Управління призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах як працівникові, зайнятому повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, згідно зі Списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, починаючи з 18.12.2014 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2015 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що право Позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповіда подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Наголошує на тому, що суд не звернув увагу на неможливість перевірки викладених в уточнюючій довідці даних, оскільки підприємство, яке її видавало, перебуває у стані ліквідації.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18.12.2014 року Позивач звернувся до Управління про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 05.02.2015 року №1100/06-1 Відповідачем повідомлено Позивачу про прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відмова вмотивована тим, що надана довідка про підтвердження особливого характеру робіт не відповідає встановленому зразку, а також не надані документи, які підтверджують повноваження ОСОБА_3 як голови ліквідаційної комісії. Крім того, зазначено, що період роботи з 22.07.1994 року по 12.04.1995 року може бути зарахований до загального страхового стажу тільки після надання уточнюючої довідки, оскільки запис про звільнення з роботи в трудовій книжці в 1995 році завірений печаткою не існуючої на той час держави.

Крім того, матеріали справи свідчать, що 04.03.2015 року Позивач вдруге звернувся до Управління про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 06.05.2015 року №3551/06-1 Відповідачем повідомлено Позивачу про прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відмова вмотивована тим, що немає можливості провести перевірку первинних документів, на підставі яких ОСОБА_2 видано пільгові довідки. Крім іншого, зауважено, що зі змісту наданих документів (особових рахунків) не вбачається надання додаткових відпусток, додаткових виплат за шкідливі умови праці, у зв'язку з чим надані документи не підтверджують пільгову роботу за професією «електромонтера по ремонту електрообладнання на гарячих дільницях ливарного цеху» по Списку №2.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 13, 62, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 «Про затвердження Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови Відповідача у призначенні Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки право на призначення відповідної пенсії ОСОБА_2 підтверджується належними документами.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон) право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків.

Як вбачається зі змісту трудової книжки Позивача, останній у період з 18.08.1981 року по 26.09.1994 року працював електромонтером 4-6 розрядів з ремонту електрообладнання на гарячих ділянках на різних підприємствах - Київський мотоциклетний завод, Певекскький горно-збагачувальний комбінат, Київський дослідно-показовий редукторний завод, Київський редукторний завод

Згідно архівної довідки Солом'янської районної державної адміністрації від 17.04.2014 року №108-3890/01 у період роботи Позивача на Київському дослідно-показовому редукторному заводі на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання на гарячих дільницях в наказах директора з особового складу даного підприємства відомості про його переведення на іншу роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати не виявлено.

Крім того, зі змісту копії наявної у матеріалах справи довідки ВАТ «Редукторний завод» від 18.02.2015 року №31/02 вбачається, що останній у період з 17.08.1981 року по 29.03.1989 року виконував роботи по ремонту і обслуговуванню електроустаткування на гарячих дільницях на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання на гарячих дільницях робіт ливарного цеху; у період з 28.09.1989 року по 26.09.1994 року виконував роботи по ремонту і обслуговуванню електроустаткування на гарячих дільницях на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання на гарячих дільницях робіт ливарного цеху. Як зазначено у вказаній довідці, остання видана на підставі наказу про зарахування від 18.08.1981 року №192к, наказу про звільнення від 28.03.1989 року №81к, наказу про зарахування від 29.09.1989 року №213к, наказу про звільнення від 26.09.1994 року №134к. Аналогічні реквізити наказів зафіксовані у трудовій книжці Позивача, яка, як було зазначено раніше, є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Так, судовою колегією враховується, що в підрозділі 1а розділу ХV Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, визначено - «електромонтери на гарячих дільницях робіт».

У Розділі XIV Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 міститься посада: « 2150200а-19861 електромонтери по ремонту і обслуговуванню електроустаткування, зайняті на гарячих ділянках робіт».

Отже, у період з 17.08.1981 року по 29.03.1989 року та з 28.09.1989 року по 26.09.1994 року Позивач займав посади, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що згідно додатку №1 до наказу по ВАТ «Редукторний завод» від 20.12.1996 року №334 посада електромонтер по ремонту і обслуговуванню електроустаткування належить до переліку робочих місць з шкідливими та важкими умовами праці, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення і компенсації за Списком №2.

Посилання Управління на те, що при першому зверненні Позивача 18.12.2014 року подана останнім пільгова довідка не відповідала вимогам п. 20 постанови Кабінету Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637), а при другому зверненні ОСОБА_2 неможливо було перевірити достовірність викладеної в ній інформації, у зв'язку з чим підстави для призначення пенсії відсутні, колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Відповідно до п. 24 Порядку №637 для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено раніше, зі змісту копії наявної у матеріалах справи довідки ВАТ «Редукторний завод» від 18.02.2015 року №31/02 вбачається, що остання видана на підставі наказу про зарахування від 18.08.1981 року №192к, наказу про звільнення від 28.03.1989 року №81к, наказу про зарахування від 29.09.1989 року №213к, наказу про звільнення від 26.09.1994 року №134к. При цьому судом враховується, що чинне законодавство не покладає на особу обов'язку здійснювати перевірку викладених у довідці даних. Водночас відсутність в Управління можливості здійснити перевірку зафіксованих у довідці відомостей не може бути підставою для позбавлення особи права на призначення пенсії на пільгових умовах за наявності трудової книжки, якою підтверджується відповідний стаж роботи.

Відтак висновки суду першої інстанції про наявність у Позивача права на призначення пільгової пенсії є обґрунтованими.

Приписами ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім окремих випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Позивач вперше звернувся із заявою про призначення пенсії 18.12.2014 року, а тому пенсія згідно Списку № 2 повинна бути призначена з 18.12.2014 року, про що вірно зазначив Деснянський районний суд м. Києва.

Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає у відповідності до ч. 10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.