Справа № 33082/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2010 р. справа № 2а-1261/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області

на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2009 року у справі № 2а-1261/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області

про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок пенсі, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області, в якому просила:

відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів;

зобовязати відповідача зробити перерахунок у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2006 року по 30.06.2009 року;

зобовязати відповідача виплатити, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733,30грн., за 2008 рік в розмірі 1737,90 грн., за період з 01 січня 2009 року по 31.08.2009 року в розмірі 1945,20 грн., у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»;

зобовязати відповідача здійснювати виплату як дитині війни у відповідності Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що має статус дитини війни, тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб, і на підставі ст.6 зазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. При вирішенні питання про нарахування вказаної доплати до пенсії позивачу відповідач керувався положеннями нормативних актів що на підставі Рішень Конституційного Суду України були визнані неконституційними, а тому застосуванню не підлягали.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2009 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення підвищення та виплати до пенсії соціальної допомоги на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; зобовязано відповідача здійснити щомісячне нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії надбавки в розмірі 30;% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року в подальшому. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та винести рішення яким позивачу в позові відмовити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач народився 1939 року та відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має статус дитини війни що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення (а.с.6).

Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнані неконституційними.

Відповідно до ст..152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно зі ст..22 Закону України «Про Конституційний суд України»рішення Конституційного Суду України підлягають безумовному виконанню всіма державними органами, органами місцевого і регіонального самоврядування, установами, організаціями, підприємствами, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та громадянами.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»про зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік втратила чинність з 09.07.2007 року, відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячне підвищення до пенсії позивачу відповідно до чинного законодавства, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області будь-яких дій, повязаних з перерахунком та виплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до положень ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни»з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року не здійснювало.

Отже, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області здійснити відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок підвищення до пенсії як «дитині війни»з 22 травня 2008 року оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та встановлено з 01 січня 2008 року інший порядок розрахунку підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії «дітям війни», були визнанні неконституційними та втратили чинність з дня прийняття вказаного рішення.

Отже, Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області повинно було провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивачу згідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 22 травня 2008 року, та сплатити на його користь заборгованість з цих виплат.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області будь-яких дій з цього приводу не здійснювало.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області провести перерахунок та виплатити позивачу недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 22 травня 2008 року.

В той же час, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виплати мають здійснюватися і в подальшому.

Так, вирішуючи позовні вимоги у такий спосіб суд не звернув уваги на те, що в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»можуть бути внесені зміни щодо розміру підвищення пенсії у звязку з чим зобовязальне рішення суду буде суперечити вимогам Закону.

Крім цього, суду першої інстанції слід було виходити з того, що захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, яка звернулась до суду з позовом, доказів того, що порушення прав позивача буде мати місце і в майбутньому, матеріали справи не містять.

На час розгляду справи судом першої інстанції Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»не призупинено дію ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак відповідач був зобовязаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірах, які визначено ст..6 названого Закону.

Отже, заявлені вимоги в цій частині мають бути задоволені шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01.01.2009 року по 30.06.2009 року (заявлені позовні вимоги).

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обовязків (справа «Кечко проти України», рішення від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни суди обґрунтовано до уваги не взяли, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судами першої інстанції не розглядалися.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом (Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

Задовольняючи позовні вимоги за 2007 рік суд першої інстанції виходив з того, що до правовідносин, повязаних з нарахуванням та виплатою пенсії, строк позовної давності не застосовується.

Такі висновки суду, колегія суддів вважає помилковими з наступних підстав.

Відповідно до ст..99 КАС України, яка діяла в редакції на час розгляду справи в суді першої інстанції, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги ст.. 99 КАС України.

Колегією суддів встановлено, що адміністративний позов, в якому заявлені вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2007 рік,2008 рік подано до суду 28.07.2009р., тобто за межами строку, який встановлено ст..99 КАС України.

У відповідності до ст. 100 КАС України, в редакції яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, пропущення річного строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

В той же час, при розгляді справи у суді першої інстанції відповідач в запереченнях на позов (а.с.10) не наполягав на відмову у задоволенні позову, з підстав пропуску річного строку звернення до суду, у звязку з чим суд першої інстанції обґрунтовано не застосував вимоги ст..99, 100 КАС України.

В апеляційній скарзі відповідач також не порушує питання щодо пропуску позивачем річного строку для звернення до суду з позовом, що позбавляє суд процесуальної можливості розглядати справу з урахуванням вимог ст..100 КАС України, оскільки на застосуванні наслідків, які передбачено названою нормою процесуального права, сторони не наполягали.

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 198, ст. ст. 201, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2009 року у справі № 2а-1261/2009 в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити підвищення пенсії, змінити та викласти в наступній редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області здійснити щомісячне нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Я.В.Семененко

Судді: О.А. Проценко

ОСОБА_2