Справа № 34547/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2010 р. справа № 2а-722/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, де просив визнати дій відповідача щодо відмови позивачу провести перерахунок та виплату пенсії відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязати перерахувати та виплатити пенсію, як інваліду 3 групи по захворюванню, повязаному з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.12.2008 р. та стягти недоотриману пенсію за період з грудня 2008 р. по травень 2009 р. в розмірі 14115 грн (а.с.3-5).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2009 позов задоволений частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії неправомірними та зобовязано здійснити перерахунок та виплатити пенсію, відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(а.с.37-38).

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позову повністю (а.с.40-44).

В судове засідання в апеляційній інстанції сторони не зявилися, про день слухання справи повідомлені належним чином.

Переглядаючи справу, колегія суддів частково погоджується з висновком суду, виходячи з наступного:

Згідно посвідчень, ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 3 групи. Згідно довідки МСЕК йому встановлена інвалідність 3 групи. (а.с.6;7).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ та отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), розмір пенсії для інвалідів 3 групи щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою не міг бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 р. «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 та додаткової пенсії, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»проводиться виходячи з розміру 19,91 грн.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким законом стосовно реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на охорону життя, здоровя і соціального захисту є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, виходячи, саме, з цього закону слід визначати розмір пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Застосування Управлінням Пенсійного фонду Постанов Кабінету Міністрів України при наявності спеціального закону є протиправним.

Відповідно частини 4 статті 9 КАС України в разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Відповідач помилково вважає неможливим застосування мінімального розміру пенсії, визначеного відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії, встановленого законом, не є приводом для відмови в реалізації позивачем конституційних гарантій права на отримання пенсії в розмірі, встановленому законом.

Виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має визначатись з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, висновки щодо неправомірності відмови відповідача у перерахунку пенсій у разі встановлення для осіб, які втратили працездатність, розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом, є обґрунтованими.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, як особі, яка віднесена до 1 категорії, у розмірах, менших ніж передбачено ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»є правильними.

Крім того, суд зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008року положення п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Крім того, обмежень щодо нарахування державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не встановлено.

Отже, з 01.12.2008р. по 15 вересня 2009 р. позивач має право на перерахунок державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у звязку з дією положень п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до статей 95,96 Конституції України, предметом регулювання закону України про Державний бюджет України є встановлення доходів та видатків на загальносуспільні потреби. За своєю суттю він є спеціальним законом, оскільки регламентує специфічну сферу суспільних відносин. Виключно ним визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування, дія закону про державний бюджет України обмежена календарним роком, регулярно здійснюється контроль за його виконанням.

Отже, поза увагою суду першої інстанції, залишилось те, що оскільки дія Законів про бюджет на 2008 та 2009 роки закінчується відповідно 31 грудня 2008 року та 31 грудня 2009 року, то й перерахунок мав би вчинятись за періоди з 01. 12.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 15.09.2009 р.

При таких обставинах, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та приймаючи до уваги вищевикладене, вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, а постанову суду змінити.

Керуючись статтями 198, 201 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2009 р. в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, змінити, виклавши в такій редакції:

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум за період з 01.12.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 15.09.2009 р.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня складання в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Божко

Судді Я.В. Семененко

ОСОБА_2