Справа № 817/726/15
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"15" липня 2015 р. Справа № 817/726/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача - Малишева А.А.;

від відповідача - Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" червня 2015 р. у справі за позовом Колективного підприємства "Будінвестсервіс" до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Колективне підприємство «Будінвестсервіс» звернулося з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 16.07.2014 № по податку на додану вартість на загальну суму 442 632,50 грн., № по податку на прибуток на загальну суму 384 837,50 грн., від 11.11.2014 № по податку на додану вартість на загальну суму 217 959,75 грн. та № по податку на прибуток на загальну суму 116 064,83 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду 02.06.2015 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 16.07.2014 №, № та №, № від 11.11.2014.

Присуджено на користь позивача Колективного підприємства "Будінвестсервіс" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення відповідача прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи правомірність прийнятого рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Встановлено, в період з 12.06.2014 по 20.06.2014 відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку Колективного підприємства «Будінвестсервіс» код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 01.05.2014.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 899/22/22579348 від 27.06.2014, в якому встановлено порушення:.44.1, п.44.2 ст.44, п.138.2 ст.138, п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого КП «Будінвестсервіс» занижено податок на прибуток в сумі 307870,00 грн., у тому числі за ІІ квартал 2012 року в сумі 43475,00 грн., за ІІІ квартал 2012 року в сумі 54297,00 грн., за 2013 рік в сумі 210098,00 грн.; п.44.1 ст.44, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, абз. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого КП «Будінвестсервіс» занижено податок на додану вартість в сумі 354106,00 грн., у тому числі: травень 2012р. - 41405,00 грн., липень 2012р. - 4671,00 грн., серпень 2012р. - 21873,00 грн., вересень 2012р. - 25167,00 грн., липень 2013р. - 37850,00 грн., вересень 2013р. - 106228,00 грн., листопад 2013р. - 62031,00 грн., грудень 2013р. - 54881,00 грн.

На підставі акта перевірки від 27.06.2014 № 899/22/22579348 Дубенською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.07.2014: № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 442 632,50 грн., у тому числі за основним платежем 354 106,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 88 526,50 грн.; № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток на загальну суму 384 837,50 грн., у тому числі за основним платежем на 307 870,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 76967,50 грн.

КП «Будінвестсервіс» не погодилось з вказаними рішеннями та оскаржило їх в адміністративному порядку, за наслідками оскарження Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області та Державною фіскальною службою України скарги платника податків залишено без задоволення, оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Разом з тим, посадовими особами контролюючого органу у період з 23.10.2014 по 27.10.2014 було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування, сплати податків та зборів, дотримання вимог податкового та іншого законодавства при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ «Єврокласбуд» за жовтень 2013, ТОВ «Твін Стар Груп» за листопад-грудень 2013, ТОВ «Рекомс» за червень 2014.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 30.10.2014 №1234/22/22579348, в якому встановлено порушення: п. 44.1. п. 44.2. ст. 44, п. 138.2. ст. 138, пп.139.1.9. п.139.1. ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено валові витрати в розмірі 407 245 грн., в т.ч. за 2013 рік - 407 245 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на суму 116 064,83 грн; та п. 44.1.ст. 44, п. 198.2, п.198.3., п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого КП «Будінвестсервіс» безпідставно віднесло до податкового кредиту суму по безтоварним операціям з ТОВ «Єврокласбуд» за жовтень 2013 на суму 5387 грн., ТОВ «Твін Стар Груп» за листопад-грудень 2013 на суму 76 062 грн. та ТОВ «Рекомс» за червень 2014 а сумі 63 857,50 грн., що в свою чергу призвело до заниження податку на додану вартість в розмірі 217 959,75 грн; ст.1, ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», с.203, п.1, п.2 ст.215, п.1 ст.216, ст.228, ст.626, ст.629, ст.656, ст.655, ст.658, ст.662 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах із ТОВ «Єврокласбуд» за жовтень 2013, ТОВ «Твін Стар Груп» за листопад-грудень 2013 та ТОВ «Рекомс» за червень 2014.

На підставі акта перевірки від 30.10.2014 №1234/22/22579348 Дубенською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.11.2014:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток на загальну суму 116 064,83 грн., у тому числі за основним платежем 77 376,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 38 688,28 грн.

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 217 959,75 грн., у тому числі за основним платежем 145 306,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 72 653,25 грн.

Висновки посадових осіб податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства ґрунтуються на припущенні, що правочини, укладені, між позивачем і ТОВ «Нордекс компані ЛТД», ТОВ «Рімнус Маркет», ПП «Оргспецсервіс», ТОВ «Лейт Біз», ТОВ «Авто Коннект ЛТД» та ТОВ «Єврокласбуд», ТОВ «Твін Стар Груп», ТОВ «Рекомс» є нікчемними, здійснені без мети настання реальних наслідків.

Такий висновок посадових осіб податкового органу базується на результатах перевірок, відображених у актах ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 08.10.2012 №1564/2240/38061646 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ Нордекс Компані ЛТД» з питань взаємовідносин з контрагентами за період березень-серпень 2012р.», довідці від 23.12.2013 № 1279/26-58-22-08-11/37889487 ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м.Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Рімнус Маркет» () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період: листопад, грудень 2011 року, січень-грудень 2012 року», № 450/05-63-22-03/33728083 від 30.04.2014 ДПІ у Калінінському районі м. Донецька «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Оргспецсервіс» (код за ) щодо підтвердження фінансово-господарських відносин з контрагентами покупцями та постачальниками за період з 01.01.2013 по 20.03.2014», ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 29.05.2014 №1512/26-55-08/38749616 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Лейт Біз" щодо підтвердження господарських відносин з ТОВ "Брона груп", ТОВ "Скрап сервіс", ТОВ "Формула успіху" за грудень 2013 року, січень, лютий 2014 року", від 17.04.2014 № 393/26-54-22-01-10/35524223 ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, акті ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 04.07.2014 №1550/26-59-2207/38905771, ДПІ у Печерському районі м. Києва від 24.07.2014 №2050/26-55-22/30184851 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Рекомс» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.05.2015 по 30.06.2014, ДПІ у м. Полтаві від 08.08.2014 №728/16-01-22-02/36396562 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Єврокласбуд» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за жовтень 2013 відповідно до яких встановлено, що контрагенти не знаходиться за місцем реєстрації, провести зустрічну звірку неможливо і за місцезнаходженням (фактичним місцем ведення діяльності чи здійснення управління і обліку). Крім того в актах зазначено, що у підприємств відсутні виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності, керівні особи та працюючий персонал відсутні за місцем реєстрації підприємства, господарська діяльність контрагентів не містить у суті розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) придбання та продажу товарів, а тому на думку податкового органу не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із постачальниками та покупцями, їх вид, обсяг, якість та розрахунки і як наслідок неможливе реальне здійснення контрагентами позивача операцій по ланцюгу постачання.

З'ясовуючи реальність здійснення КП «Будінвестсервіс» господарських операцій, суд в ході розгляду справи встановив, що між КП «Будінвестсервіс» (Замовник) та ТОВ «Нордекс Компані ЛТД» (Виконавець) в особі директора укладено договір № 7 від 12.04.2012.

Відповідно до умов вказаного договору, виконавець бере зобов'язання надавати послуги замовнику транспортними засобами та механізмами, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги за ціною та в порядку, передбаченому в договорі (п.1.1). Кількість та найменування техніки, строки надання послуг замовнику, змінність робіт визначаються за погодженням сторін (п.1.2). Розрахунки за фактично виконані послуги здійснюються згідно з актами виконаних робіт, товарно-транспортними накладними, іншими документами, що підтверджують надання послуг (п.3.1). Замовник зобов'язується використовувати техніку у відповідності до умов договору та її призначення, згідно з проектом виконання робіт (п.4.2.3).

Перелік та вартість роботи машин та механізмів наведено в додатку № 1 до договору № 7 від 12.04.2012: автовишка (пальне замовника) - 96,35 грн./год., в т.ч. ПДВ; автовишка ВС-22 - 162,00 грн./год., в т.ч. ПДВ; автомобіль М-Спринтер - 114,00 грн./год., в т.ч. ПДВ.

ТОВ «Нордекс Компані ЛТД» надано для КП «Будінвестсервіс» акти виконаних робіт за травень 2012 року (без зазначення дати їх складання) №№ 1-8 (а.с.21-28 т.1), номенклатура - послуги автовишкою ВС-22, послуги автомобілем М-Спрінтер 18м, на суму без ПДВ 229354,00 грн., ПДВ 45870,8 грн., на загальну суму 275224,8 грн.

Документальною перевіркою встановлено і позивачем не заперечується, що КП «Будінвестсервіс» віднесено до складу витрат в 2-3 кв. 2012 року суму 229355,00 грн. Розрахунки між підприємствами не проведено. Станом на кінець перевіреного періоду кредиторська заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ «Нордекс Компані ЛТД» становить 275224,80 грн.

На підставі податкових накладних ТОВ «Нордекс Компані ЛТД» позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на загальну суму 45871,00 грн., у тому числі: в травні 2012р. в сумі 21969,00 грн., в липні 2012р. в сумі 4671,00 грн., в серпні 2012р. в сумі 12771,00 грн., в вересні 2012р. в сумі 6460,00 грн.

Акти виконаних робіт та податкові накладні підписані директором ТОВ «Нордекс Компані ЛТД».

При цьому, матеріалами справи стверджено, що послуги машин та механізмів ТОВ «Нордекс Компані ЛТД» використовувалися позивачем при виконанні договору № 8 від 12.04.2012 з генпідрядником Філія «Житомирський ВЕТВЗ».

Як встановлено судом, відповідно до умов обумовленого договору, субпідрядник КП «Будінвестсервіс» зобов'язується в 2012 році виконати роботи з експлуатаційного утримання автомобільної дороги М06 Київ-Чоп в межах Рівненської області (обслуговування об'єктів зовнішнього освітлення) за рахунок коштів державного та місцевого бюджету, а генпідрядник - прийняти і оплатити виконані роботи. Ціна договору становить 7706825,94 грн., у тому числі ПДВ 1284470,99 грн.

Позивачем підтверджено документальними відомосттями щодо використання в травні 2012 року послуг машин та механізмів ТОВ «Нордекс Компані ЛТД» в межах господарської діяльності КП «Будінвестсервіс», у тому числі й перед Філією «Житомирський ВЕТВЗ».

При з'ясуванні реальності здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Рімнус Маркет», суд в ході розгляду справи встановив, що між КП «Будінвестсервіс» (Генпідрядник) та ТОВ «Рімнус Маркет» (Субпідрядник) укладено договір субпідряду № 01 від 17.04.2012, відповідно до якого є виконання субпідрядником відповідно до кошторису експлуатаційного утримання автомобільної дороги Мо6 Київ-Чоп в межах Рівненської області (обслуговування об'єктів зовнішнього освітлення та світлофорних об'єктів).

За умовами даного договору, генпідрядник повинен, не пізніше як за 5 календарних днів до початку робіт, надати субпідряднику затверджену проектно-кошторисну документацію у трьох екземплярах, склад і зміст якої визначено нормативами Держбуду (п.5.1), будівельний майданчик і необхідні для його користування документи (п.6.2.3) . Забезпечення робіт будівельними матеріалами покладається на субпідрядника (п.5.5). Субпідрядник зобов'язаний перед початком робіт надати генпідряднику копії розпорядчих документів про призначення відповідальних осіб: за виконання ремонтно-будівельних робіт; за безпечну експлуатацію електрогосподарства субпідрядника; підписку виконавця (виконроба) ремонтно-будівельних робіт (п.6.4.1 «б»); забезпечити прийом, розвантаження, складування та зберігання необхідних для проведення робіт матеріалів, виробів, конструкцій та обладнання, що постачатимуться субпідрядником, а також за додаткову оплату - що постачатимуться генпідрядником (п.6.4.4).

Разом з цим, ТОВ «Рімнус Маркет» надано для КП «Будінвестсервіс» довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми № КБ-3 та акти приймання виконаних робіт форми №КБ-2в за травень 2012 року на суму, без ПДВ, 236225,00 грн., ПДВ 47245,00 грн., загальна сума з ПДВ 283470,00 грн., а також виписано податкові накладні.

Крім того, послуги ТОВ «Рімнус Маркет» використовувалися при виконанні договору №8 від 12 квітня 2012 року, укладеного між КП «Будінвестсервіс» (Субпідрядник) та Філією «Житомирський ВЕТВЗ» (Генпідрядник).

Також, на підтвердження надання послуг для Філії «Житомирський ВЕТВЗ» Колективним підприємством «Будінвестсервіс» було видано для останнього податкову накладну №6 від 31.05.2012 року.

ТОВ «Рімнус Маркет» виконало роботи для КП «Будінвестсервіс» на загальну суму 301 564,00 гривень (разом з ПДВ). Дані послуги включені у витрати наступним чином: у травні 2012 року - Акти в сумі 28077,00 гривень; 33516,00 гривень; 55020,00 гривень; у серпні 2012 року - Акт в сумі 54612,00 гривень; у вересні 2012 року - Акти в сумі 57009,00 гривень; 55236,00 гривень. До валових витрат за 9 місяців 2012 року надані послуги віднесено в повному об'ємі (податкова декларація з податку на прибуток ряд.05.1).

Як вбачається з матеріалів справи, то за даними бухгалтерського обліку станом на 01.05.2014 кредиторська заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ «Рімнус Маркет» становить 236470,00 грн.

При дослідженні господарської діяльності позивача з ПП «Оргспецсервіс» суд першої інстанції встановив наступне.

ПП «Оргспецсервіс» надано для КП «Будінвестсервіс» видаткову накладну №000157 від 31.07.2013 за номенклатурою: лампи, конденсатори, дроселі, скло захисне, патрони, на суму без ПДВ 189250,00 грн., ПДВ 37850,00 грн., загальна сума 227100,00 грн., та виписано податкову накладну № 158 від 31.07.2013 на загальну суму 227100,00 грн., тому числі ПДВ 37850,00 грн. (а.с.60,61 т.1). Вартість товарів КП «Будінвестсервіс» в сумі 189250,00 грн. віднесено до складу витрат в 3-4 кварталах 2013 року та сформовано податковий кредит на суму ПДВ 37850,00 грн. в липні 2013 року, що стверджено актом перевірки та не заперечується сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відомості про матеріали отримані від постачальника - ПП «Оргспецсервіс», зазначено скільки фактично отримано матеріалів від постачальника, місяць та кількость використань у господарській діяльності КП «Будінвестсервіс», а також, залишки по відповідним товарам.

Відповідно до Звітів про витрати матеріалів виконавця робіт «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги М06 в межах Рівненської області (обслуговування об'єктів зовнішнього освітлення)», зазначені вище метеріали використані КП «Будінвестсервіс» у господарській діяльності.

Вище вказані матеріали, що були закуплені у ПП «Оргспецсервіс», КП «Будінвестсервіс» використовувало у відповідності до виконання умов договору, укладеного між КП «Будінвестсервіс» та Філією «Житомирського ВЕТВЗ» №5/1 від 18.04.2013 року, що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ3 та актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ 2в за вересень 2013 року.

Вартість придбаних матеріалів у ПП «Оргспецсервіс» на суму 189 250,00 гривень (сума витрат без ПДВ) включена до складу витрат КП «Будінвестсервіс». Дані послуги включені у витрати наступним чином: ІІІ та IV квартал 2013 року. До валових витрат надані послуги віднесені повністю (податкова декларація з податку на прибуток ряд.05.1).

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Лейт Біз», колегією суддів встановлено наступне.

Згідно договору поставки №5 від 28.11.2013 року ТОВ «Лейт Біз» (Постачальник) зобов'язаний передати у власність КП «Будінвестсервіс» (Покупець) товар, а КП «Будінвестсервіс» (Покупець) прийняти цей товар і своєчасно оплатити його на умовах даного договору.

На підтвердження того факту, що КП «Будінвестсервіс» закуплено матеріали, ТОВ «Лейт Біз» видано видаткові накладні (а.с. 121-129 т.1) на загальну суму 635774,00 грн.

Також, ТОВ «Лейт Біз» надано для КП «Будінвестсервіс» податкові накладні за №8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 від 30 листопада 2013 року; № 533, 534, 535, 536, 537 від 30 грудня 2013 року, суми податку на додану вартість, які включені до податкового кредиту звітних періодів.

В оплату за виконанні роботи позивач перерахував на рахунок ТОВ «Лейт Біз» кошти, факт перерахування коштів підтверджується випискою з банківського рахунку.

Крім того, факт отримання товарів від ТОВ «Лейт Біз» зафіксовано у бухгалтерській відомості. Відповідно до якої вказано про те, скільки фактично було отримано матеріалів від постачальника, й відповідно, в якому місяці та в якій кількості їх було використано у господарській діяльності КП «Будінвестсервіс», а також, залишки по відповідним товарам.

Вище вказані матеріали, що були закуплені у ТОВ «Лейт Біз», КП «Будінвестсервіс» використовувало у відповідності до виконання умов договору, укладеного між КП «Будінвестсервіс» та Філією «Житомирського ВЕТВЗ» №5/1 від 18.04.2013 року, що підтверджено довідкою про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ 2в за листопад, грудень 2013 року, лютий, березень 2014 року.

По відносинах позивача та ТОВ «АВТО КОННЕКТ ЛТД» судом першої інстанції встановлено наступне.

Між позивачем та ТОВ «Авто Коннект ЛТД» укладено договір про надання послуг №05 від 28.04.2013 року.

Фактичне виконання умов договору сторонами підтверджується актами надання послуг (а.с.148- 161 т.1), податковими накладними (а.с.162-175 т.1).

В оплату за виконанні роботи позивач перерахував на рахунок кошти, факт перерахування коштів підтверджується випискою з банківського рахунку.

Відповідно до укладеного договору про надання послуг транспортними та механічними засобами від 28.04.2013 року з ТОВ «Автоконнект ЛТД», Виконавець (ТОВ «Автоконнект ЛТД») виконувало підрядні роботи для Замовника (КП «Будінвестсервіс»), а КП «Будінвестсервіс», в свою чергу, вище вказані послуги використав при виконанні договору №5/2 від 12.04.2013 року з генпідрядником Філія «Житомирський ВЕТВЗ» по виконанню робіт з експлуатаційного утримання автомобільної дороги М06 Київ-Чоп в межах Рівненської області (обслуговування об'єктів зовнішнього освітлення) за рахунок коштів державного та місцевого бюджету, а генпідрядник - прийняти і оплатити дані виконані роботи.

Щодо договору поставки №3 від 30 травня 2013 року, відповідно якого постачальник (ТОВ «Єврокласбуд») зобов'язаний передати у власність покупця (КП «Будінвестсервіс») товар, а покупець прийняти своєчасно оплатити його, то суд зазначає наступне

Відповідно прибуткової накладної №1061 від 31.10.2013 року ТОВ «Єврокласбуд» поставило товарів для КП «Будінвестсервіс» на загальну суму 32322,00 грн.

На підтвердження розрахунків, у складі ціни послуг сум податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями, ТОВ «Єврокласбуд» надано для КП «Будінвестсервіс» податкову накладну №167 від 31 жовтня 2013 року. Вартість даних робіт/послуг, наданих для КП «Будінвестсервіс» включені до валових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що товари, які були придбані у ТОВ «Єврокласбуд» були використані КП «Будінвестсервіс» при виконанні договору №5/1 від 18 квітня 2013 року, укладеного між КП «Будінвестсервіс» (Субпідрядник) та Філією «Житомирський ВЕТВЗ» (Генпідрядник), а саме - виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення в межах Рівненської області (обслуговування об'єктів зовнішнього освітлення). Також, на підтвердження надання послуг для Філії «Житомирський ВЕТВЗ» Колективним підприємством «Будінвестсервіс» видано для останнього податкову накладну №30 від 31.10.2013 року.

Також, на підтвердження проведення господарських операцій , КП «Будінвестсервіс» надало для Філії «Житомирського ВЕТВЗ» довідку про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ 2в за листопад 2013 року.

На підтвердження використання електротоварів у господарській діяльності, при виконанні умов договору №5/1 від 18 квітня 2013 року зафіксовані у матеріальному звіті енергетика за листопад 2013 року та у звітах про витрати матеріалів виконавця робіт за листопад 2013 року.

Вартість даних робіт/послуг, наданих ТОВ «Єврокласбуд» для КП «Будінвестсервіс» були включені до витрат наступним чином: у витрати за жовтень 2013 року - прибуткова накладна №1061 від 31 жовтня 2013 року. До валових витрат за 9 місяців 2012 року товари, що були поставлені згідно укладеного між сторонами договору віднесені в повному обсязі (податкова декларація з податку на прибуток ряд.05.1).

Щодо господарських операцій КП «Будінвестсервіс» та ТОВ «Твін Стар Груп», колегія суддів погоджуєтьсяз судом першої інстанції із встановленим.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно укладеного договору про надання послуг транспортними і механічними засобами №15 від 04 листопада 2013 року виконавець (ТОВ «Твін Стар Груп») бере на себе зобов'язання надавати послуги Замовнику (КП «Будінвестсервіс») транспортними засобами та механізмами (надалі техніка), а Замовник зобв'язується оплатити надані послуги згідно цін та в порядку, який передбачено в Даному договорі (п.1.1 Договору).

Фактичне виконання умов договору сторонами підтверджується актами надання послуг (а.с.206- 209, 214-217 т.1), податковими накладними (а.с.210-213, 218-221 т.1),

Послуги ТОВ «Твін Стар Груп» використані при виконанні договору №5/2 від 18 квітня 2013 року, укладеного між КП «Будінвестсервіс» (Субпідрядник) та Філією «Житомирський ВЕТВЗ» (Генпідрядник), а саме - виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення в межах Рівненської області (обслуговування об'єктів зовнішнього освітлення).

По факту виконання даних підрядних робіт сторонами Договору підписувалися довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3 за листопад 2013 року, грудень 2013 року та акти виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад 2013 року, грудень 2013 року.

Також, на підтвердження надання послуг для Філії «Житомирський ВЕТВЗ» Колективним підприємством «Будінвестсервіс» видано податкові накладні.

Послуги ТОВ «Твін Стар Груп» використані при виконанні договору №01 про надання послуг транспортними і механічними засобами від 05 лютого 2013 року, укладеного між КП «Будінвестсервіс» (Виконавець) та ТОВ «Белфорт-системс».

ТОВ «Твін Стар Груп» виконало роботи для КП «Будінвестсервіс» на загальну суму 458 372,00 гривень (разом з ПДВ). Дані послуги включені у витрати наступним чином: у листопаді 2013 року - №ТС000000645, №ТС000000646, №ТС000000647, №ТС000000648 - за листопад 2013 року на загальну суму - 184172,00 грн.; у грудні 2013 року - №ТС000001671, 000001672, 000001673, 000001674, 000001675, 000001676 - за грудень 2013 року на загальну суму - 274200,00 грн. До валових витрат за 9 місяців 2012 року надані послуги віднесено в повному об'ємі (податкова декларація з податку на прибуток ряд.05.1).

Щодо договору про надання послуг транспортними і механічними засобами №03 від 03 січня 2014 року між позивачем та ТОВ «РЕКОМС», колегія суддів зазначає наступне

Відповідно вказаного договору, виконавець (ТОВ «Рекомс») бере на себе зобов'язання надавати послуги Замовнику (КП «Будінвестсервіс») транспортними засобами та механізмами (надалі техніка), а Замовник зобв'язується оплатити надані послуги згідно цін та в порядку, який передбачено в Даному договорі (п.1.1 Договору).

Фактичне виконання умов договору сторонами підтверджується актами виконаних робіт (а.с.196-199 т.1), податковими накладними № 114, 113, 112, 111 від 30.06.2014 року

Послуги ТОВ «Рекомс» також були використані при виконанні договору №01 про надання послуг транспортними і механічними засобами від 02 січня 2014 року, укладеного між КП «Будінвестсервіс» (Виконавець) та ТОВ «Белфорт-системс».

ТОВ «Рекомс» виконало роботи для КП «Будінвестсервіс» на загальну суму 383145,00 гривень (разом з ПДВ). Дані послуги включені у витрати наступним чином: у червні 2013 року - акт виконаних робіт №РК000003609 за червень 2014 року на загальну суму 107215,00 гривень; акт виконаних робіт №РК000003608 за червень 2014 року на загальну суму 37515,00 гривень; акт виконаних робіт №РК000003606 за червень 2014 року на загальну суму 85280,00 гривень; акт виконаних робіт №РК000003607 за червень 2014 року, на загальну суму 153135,00 гривень. До валових витрат за 9 місяців 2012 року надані послуги віднесено в повному об'ємі (податкова декларація з податку на прибуток ряд.05.1).

Посилання податкового органу на нікчемність укладених договорів між позивачем і вищезазначеними контрагентами є безпідставними.

Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено перелік вимог, які свідчать про дійсність правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчиняться у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Однією з ознак, яка згідно з ЦК впливає на дійсність правочину є наявність вільного волевиявлення тієї особи, що є саме учасником правочину. В даному випадку учасниками оспорюваних правочинів є юридичні особи - суб'єкти господарювання, які діють через свої органи управління, визначені установчими документами.

Угоди, укладені між позивачем та ТОВ «Нордекс компані ЛТД», ТОВ «Рімнус Маркет», ПП «Оргспецсервіс», ТОВ «Лейт Біз», ТОВ «Авто Коннект ЛТД» та ТОВ «Єврокласбуд», ТОВ «Твін Стар Груп», ТОВ «Рекомс» спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ними, не містить положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, а волевиявлення сторін правочину є вільне і відповідає їхній внутрішній волі, що відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 ЦКУ, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Крім того, згідно ст.228 ЦК правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 визначено, що при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватись вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однієї зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано доказів про умисність укладення угоди між позивачем та його контрагентами з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як зазначено судом першої інстанції, податкові зобов'язання по податку на прибуток та податку на додану вартість визначено позивачу у зв'язку з віднесенням до складу операційних витрат коштів, сплачених контрагентам в оплату за придбані товари та формуванням за рахунок сум податку на додану вартість, сплачених контрагентам позивача у складі ціни придбаних товарів, податкового кредиту з податку на додану вартість. Оскільки за висновком податкового органу, угоди з придбання товарів є нікчемними, то і формування операційних витрат та податкового кредиту вчинено позивачем незаконно.

Таким чином, вирішення даної справи залежить від доведеності тверджень податкового органу про безтоварність господарських операцій, що покладено в основу висновків про нікчемність правочинів та прийнятих податкових повідомлень-рішень, які оспорюються в даній справі.

Щодо визначення позивачем, податкових зобов'язань по податку на прибуток та податку на додану вартість, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складенні під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - після її закінчення.

Згідно абзацу 2 п.2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану суб'єкта господарювання кореспондує з положеннями розділів ІІІ, V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (надалі - Податковий кодекс України), якими встановлено порядок формування платниками податків валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість та визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств і податком на додану вартість.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п.135.1. ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. У відповідності до п. 135.2. ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього кодексу.

Підпунктом 138.1. статті 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Так, згідно підпункту 138.1.1. пункту 138.1. статті 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

В п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до пункту 138.4. статті 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

В силу підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду

В свою чергу, відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI передбачено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, податкові наслідки у вигляді права на формування податкового кредиту є правомірними лише за умови реального виконання господарської операції та наявності належним чином оформлених первинних документів (зокрема, податкових накладних), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Як вже зазначалось, до складу податкового кредиту позивач включив суми податку на додану вартість, сплачені ним у складі ціни придбання товарів (робіт, послуг), підтверджені податковими накладними.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні, виписані Приватним підприємством ТОВ «Нордекс компані ЛТД», ТОВ «Рімнус Маркет», ПП «Оргспецсервіс», ТОВ «Лейт Біз», ТОВ «Авто Коннект ЛТД» та ТОВ «Єврокласбуд», ТОВ «Твін Стар Груп», ТОВ «Рекомс» відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зауваження щодо їх форми та змісту у відповідача відсутні.

Подані позивачем первинні документи, дозволяють суду достовірно встановити зміст та учасників спірних операцій. Власне незаповнення в деяких документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. До таких висновків також прийшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі суду від 04.03.2015 №К/800/65434/14.

Фактично висновки податкового органу, покладені в основу прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень, ґрунтуються на аналізі господарської діяльності контрагентів позивача, можуть свідчити лише про можливі порушення ними норм Податкового кодексу України, цивільного та господарського законодавства, однак не спростовують реальності господарських операцій між позивачем та задекларованими контрагентами та не є доказами здійснення ними узгоджених дій, позбавлених економічного змісту та спрямованих на штучне, без реальної господарської мети, створення умов для зменшення оподаткування.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди, є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Зазначені документи, підтверджують взаємовідносини позивача з його контрагентом, містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для даного виду господарських операцій, містять необхідні відомості про господарську операцію, підтверджують реальність руху активів учасників правовідносин, а відтак є підставою для формування позивачем складу операційних витрат.

Таким чином твердження податкового органу про відсутність факту поставки товарів, робіт та послуг (безтоварність господарської операції) у ході судового розгляду були спростовані.

Посилання відповідача на ненадання позивачем до перевірки подорожніх листів будівельної машини, рапорту про роботу будівельної машини, рапорту наряд про роботу будівельної машини, карток обліку роботи будівельної машини, журналів обліку роботи будівельної машини, довідки про виконані роботи (форма ЕБМ-7), матеріальні звіти (форма М-19) та інші документи первинного бухгалтерського обліку як підставу донарахування податку на додану вартість не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Наказом Міністерства статистики України від 13.06.1997 року №149 затверджено Типові форми первинних облікових документів з обліку роботи будівельних машин та механізмів.

Відповідно, п.1 зазначеного наказу передбачено - затвердити типові форми первинної облікової документації з обліку роботи будівельних машин та механізмів і ввести їх в дію з 1 вересня 1997 року: ЕБМ-1 "Рапорт N про роботу баштового крану": ЕБМ-2 "Подорожній лист N будівельної машини"; ЕБМ-3 "Рапорт N про роботу будівельної машини (механізму)"; ЕБМ-4 "Рапорт-наряд про роботу будівельної машини (механізму)"; ЕБМ-5 "Картка обліку роботи будівельної машини (механізму)"; ЕБМ-6 "Журнал обліку роботи будівельної машини (механізму)"; ЕБМ-7 "Довідка про виконані роботи (послуги)".

Таким чином, зазначеним наказом затверджено лише типові форми облікових документів з роботи будівельних машин та механізмів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказанві вище первинні облікові документи складаються та оформляються лише тими підприємствами, які мають будівельні машини та механізми, а тому і повинні знаходитися на тому підприємстві, на якому експлуатуються зазначені будівельні машини.

Таким чином, доводи відповідача щодо ненадання позивачем до перевірки подорожніх листів будівельної машини, рапортів про роботу будівельної машини, рапортів нарядів про роботу будівельної машини, карток обліку роботи будівельної машини, журналів обліку роботи будівельної машини, довідок про виконані роботи (форма ЕБМ-7), матеріальних звітів (форма М-19) та інших документів первинного бухгалтерського обліку, та як наслідок. твердження про нікчемність господарських операцій з контрагентом - «Нордекс Компані ЛТД» та ТОВ «Рімнус Маркет» є протиправними, оскільки законодавство не зобов'язує позивача складати вищеперелічені документи.

Разом з цим суд першої інстанції вірно зазначив, що наявність досудового розслідування в кримінальному провадженні за фактом фіктивного підприємництва ПП «Оргспецсервіс» шляхом створення (придбання) невстановленими слідством особами ряду суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності не є беззаперечним доказом наявності фіктивних операцій, оскільки відповідно до вимог Конституції України єдиним доказом наявності вини особи та вчинення кримінального правопорушення є вирок суду в кримінальній справі, який набрав законної сили. Такого ж вироку суду відповідачем не надано, тому і підстав для висновку про безтоварність операцій позивача з ПП «Оргспецсервіс» суд не вбачає.

Висновки податкового органу про неправомірне формування позивачем операційних витрат, та податкового кредиту, та як наслідок заниження податку на прибуток та податку на додану вартість, є безпідставними.

Що стосується порушення податкової дисципліни третіми особами, колегія суддів зазначає.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Чинне законодавство не передбачає, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі виконання платником податку усіх передбачених законом умов щодо отримання такого податкового кредиту та має всі документальні підтвердження його розміру, не ставитися у залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Саме по собі недодержання податкової дисципліни постачальниками, в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту позивача.

Норми податкового законодавства не передбачають, що право на формування податкового кредиту повинно ставитися у залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" червня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" липня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Колективне підприємство "Будінвестсервіс" вул.Грушевського,55 а,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600

3- відповідачу/відповідачам: Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул.Грушевського,134,м.Дубно,Рівненська область,35600

- ,