Справа № 5904/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2010 р. справа № 2а-137/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті ОСОБА_1 ради на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2009 р. по справі № 2а-137/09 за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті ОСОБА_1 ради, про зобов`язання виплати державну допомогу по догляду за дитиною,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2009 року позивач звернувся до суду з вимогами, які в подальшому уточнила та просила визнати неправомірними дії відповідача відносно відмови у виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років, зобов`язати відповідача виплачувати щомісяця допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років, зобов`язати відповідача зробити перерахунок допомоги при народжені дитини, що надається в сумі, яка дорівнює 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини, зобов`язати відповідача зробити перерахунок нарахованих сум допомоги по догляду за дитиню до досягнення нею трирічного віку у відповідності до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»до рівня не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, на місяць.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача у здійсненні перерахунку позивачу виплат державної допомоги по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку за період з 22.12.2007 року по 31.12.2007 року,зобов`язано відповідача здійснити перерахунок виплат державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 22.12.2007 року по 31.12.2007 року відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Не погодившись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ним трирічного віку.

Відповідачем була призначена позивачці допомога при народжені дитини в розмірі 8500 грн. (одноразово 3400 грн. та протягом 2007, 2008 років по 425 грн. щомісячно) ; та по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України «Про Державний бюджет України»визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»від 21.11.1992 року (з наступними змінами та станом на 1 січня 2007 року) допомога при народжені дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини.

Відмовляючи в задоволені позовних вимоги щодо стягнення заборгованості по одноразовій допомозі суд першої інстанції правомірно застосував норми матеріального права відповідно до статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» допомога при народженні дитини встановлена в розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дані положення Закону неконституційними не визнані, тому підстави для задоволення вимог щодо стягнення заборгованості по одноразовій допомозі відсутні.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не просить поновити строк звернення до суду, а відповідач просив застосувати наслідки такого пропуску. Тому суду першої інстанції належало вирішити питання щодо застосування наслідку пропуску строку, відмовивши в задоволені позовних вимог.

Проте, суд першої інстанції не вирішив заявлене клопотання відповідачем.

В позовній заяві позивачка не просила визнати причину пропуску звернення до суду поважною та поновити строк, будь-яких інших заяв щодо поновлення строку позивачем не подавалося, за таких обставин колегія суддів приходить до висновку про застосування положень ст. 100 КАС України та вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог з вересня 2007 року по 31.12.2007 року.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті ОСОБА_1 ради задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2009 року скасувати в частині задоволених позовних вимог.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: С.В.Сафронова

ОСОБА_4