Справа № 37311/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2010 р. справа № 2а-354/09/1107

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Католікяна М.О. Панченко О.М.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому Кіровоградської області на постанову Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому Кіровоградської області про стягнення коштів на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до Знам»янського міськвиконкому Кіровоградської області з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому Кіровоградської області про стягнення коштів на оздоровлення. Крім того, зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії 3 групи. Просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому Кіровоградської області з не виплати щорічної допомоги на оздоровлення за період 2000-2008 роки, незаконними та зобовязати Управління нарахувати та стягнути несплачену грошову щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 9238 грн, заборговану за період 2000-2008 роки(а.с.2-3).

Відповідач позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити (а.с.14,15-17).

Постановою Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2009 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому Кіровоградської області в частині виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за період 2001-2005, 2007 та 2008 роки в зменшеному розмірі, та в частині не виплати такої допомоги в 2000 р. протиправними і зобовязано Управління парці та соціального захисту населення Знамьянського міськвиконкому нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення відповідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за періоди 2000 2005 роки, 2007 та 2008 роки з урахуванням проведених виплат за цей період в сумі 8256 грн, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.52-55).

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та постановити нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.58-62).

В судове засідання в апеляційній інстанції представник апелянта не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова частковому скасуванню.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалід 3 групи, захворювання повязане з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями(а.с.6,7).

Як вбачається з матеріалів справи в 2000 р. позивачу не виплачувалася щорічна допомога на оздоровлення, в період з 2001 по 2004 роки виплачувалася допомога на оздоровлення по 21 грн 50 коп, а в період з 2005 по 2008 роки така допомога була виплачена по 90 грн щороку (а.с.9).

Крім того, управління праці та соціального захисту населення посилається на той факт, що виплати щорічної допомоги на оздоровлення здійснювались відповідно Законів України про Державний бюджет на відповідні роки(2001-2004,2007,2008) та Постанов Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та №562 від 12 липня 2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.15-17).

Виходячи із змісту законів України про державний бюджет України на 2005 рік», не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У 2006 році щорічна допомога на оздоровлення проводилася правомірно в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2006 році відповідає вимогам законодавства і суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в цій частині позовних вимог.

Що стосується 2007 р. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», чим в 2007 році зупинено дію ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року вказані обмеження визнані неконституційними.

Місцевий суд правильно зазначив, що щорічна одноразова допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу в значно нижчих розмірах, ніж це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але суд не врахував, що позивач пропустив річний строк звернення до суду.

Відповідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на той факт, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання дій посадових осіб незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення за період з 2000 року по 2005 роки та 2007 рік, оскільки позивач не обґрунтував поважність причин пропуску вказаного строку, а про порушення своїх прав та законних інтересів щодо грошової допомоги на оздоровлення за вказаний період позивач знав щороку при отриманні грошової допомоги та в суд з позовом звернувся лише в червні 2009 р., тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки в суді першої інстанції представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у звязку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення відносно визнання дій Управління праці і соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2000-2005 роки та 2007 рік неправомірними та виплати заборгованості такої допомоги.

Крім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»було внесено зміни до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року такі зміни визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, із 1 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Колегія суддів вважає, що оскільки щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1 за 2008 рік була перерахована відповідачем в серпні 2008 року (після рішення Конституційного суду України), розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 році не відповідає вимогам законодавства.

Таким чином, оскільки Управління праці і соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому виплачувало позивачу допомогу на оздоровлення за 2008 рік в розмірі, не передбаченому діючим законодавством, суд першої інстанції обґрунтовано визнав дії Управління праці і соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік неправомірними, так як дії Управління не відповідали вимогам законодавства.

При таких обставинах колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому, постанову суду в частині задоволених позовних вимог за період з 2000 по 2005 роки та 2007 рік скасувати і відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, а в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Керуючись статтями 198, 202,205 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Знам»янського міськвиконкому Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2009 р. в частині задоволених позовних вимог за період 2000 - 2005 роки та 2007 рік скасувати та прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяця з дня складання в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Божко

Судді О.М. Панченко

ОСОБА_2