Справа № 5040/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2010 р. справа № 2а-854/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Дегтярьові Д.В.

за участю представників сторін:

позивача - представник не зявився

відповідача - представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат 1-2 ступенів

на постанову: Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2008р. у справі № 2а-854/08

за позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до: ОСОБА_1 спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів

про: стягнення заборгованості, -

встановила:

У серпні 2008р. позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить задовольнити повністю адміністративний позов Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення з ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів заборгованості по коштах загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; стягнути з ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів на користь виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заборгованість по коштах Фонду в розмірі 8789,31грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2008р. у справі № 2а-854/08 адміністративний позов задоволено в повному обсязі, - стягнуто з ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи інтернат І-ІІ ступенів Олександрійського району Кіровоградської області, смт. Нова Прага, Олександрійський район, Кіровоградська область, вул. Титаренка, 24, на користь виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втарти працездатності заборгованість в сумі 8789,31грн., в тому числі за внесками в сумі 329,91грн. та штрафу за неповне нарахування внесків в сумі 8459,40грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що рішення №536 від 20.11.2006р. про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 спеціальною загальноосвітньою школою інтернатом І-ІІ ступенів ні в судовому, ні в адміністративному порядку не оскаржувалось, а тому зобовязання є належним чином узгодженим платником внесків.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2008р. у справі № 2а-854/08 та ухвалити нове рішення, яким в позові виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_1 спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів про стягнення заборгованості по коштах загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням в сумі 8789,31 грн. відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що п. 4 Порядку погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, який затверджений постановою КМУ від 19.09.2005 року №934, який діяв на час виплати заборгованості в сумі 8459,40 грн. і який передбачав здійснювати відрахування у встановленому порядку, протирічив положенню Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з виплат передбачених ст.57 ЗУ «Про освіту»педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів».

Суд належним чином повідомив учасників адміністративного процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач повідомив суд телеграмою про неможливість прибуття його представника в судове засідання.

Позивач - проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята без порушення норм матеріального та процесуального права та просить залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, розгляд апеляційної скарги провести без участі його предстаників.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І - II ступенів є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням.

30 травня 2006 року відповідачем здійснене погашення заборгованості Державного бюджету України працівникам надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення в сумі 8 459, 40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 372 від 30.05.2006 року (а.с. 64). При чому внески до Фонду з даної суми в розмірі 329,91 грн., в тому числі 2,9% -245,32 грн., 1% - 84,59 грн. нараховано та сплачено не було. Дана обставина підтверджена також в судовому засіданні представниками ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат І - II ступенів.

Посадовими особами Виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 10 серпня 2006 р. було проведено документальну ревізію з питань надходження, обліку та витрачання коштів Фонду ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату І - II ступенів та встановлено, що відповідачем у травні 2006 року не проведено нарахування страхових внесків до Фонду на виплати із заборгованості за надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення на суму 8 459,40 грн., внаслідок чого не донараховано страхових внесків в розмірі 329,91 грн., в тому числі - 2,9% - 245,32 грн., та 1% - 84,59 грн., про що складено Акт №772 від 10.08.2006 р. (а.с. - 5-6). Даний акт було отримано представниками відповідача, а саме - колишнім директором ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_3, про що містяться їх підписи на самому акті, які скріплено печаткою ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат І - II ступенів.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт отримання акту №772 від 10.08.2006 р. належним чином.

ОСОБА_1 спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І - II ступенів даних нарахувань в подальшому в звіті про нараховані внески, перерахування та витрати пов'язані з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за 2006 рік не відобразила (а.с. 7).

Виконавчою дирекцією Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в ході перевірки було повідомлено відповідача про необхідність самостійно здійснити донарахування та утримання страхових внесків. Як видно зі змісту звіту про нараховані внески, перерахування та витрати пов'язані з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку тимчасовою втратою працездатності за 2006 рік дана пропозиція залишилась відповідачем невиконаною.

В зв'язку з цим Виконавчою дирекцією Кіровоградського обласного відділення Фонду було складено 20 листопада 2006 р. додаток №1069 до акту перевірки надходження, обліку та витрачання коштів Фонду по ОСОБА_1 спеціальній загальноосвітній школі-інтернату від 10.08.2006 року (а.с. - 8) та винесено рішення №536 від 20.11.2006 р. (а.с. - 3) про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Однак відповідач нараховані фінансові (штрафні) санкції на загальну суму 8789,31грн. не відобразив у звіті Ф4-ФСС з ТВП та не погасив заборгованість, що підтверджується копією звіту Ф4-ФСС з ТВП за 2006 рік (а.с. 7).

29 грудня 2006 року ОСОБА_1 спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом направлено заступнику директора Виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_5 лист № 1273 (а.с.32), в якому відповідач не погодився із сумою донарахування аргументуючи свою позицію тим, що дане питання висвітлено в листі Виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 01-16-1750 від 21.08.2006 року (а.с.33).

Дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що донарахування та стягнення страхових внесків у сумі 329,91грн. є обґрунтованим, виходячи з такого.

Згідно п.2 ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»від 18.01.2001 р. № 2240 страхувальник зобов'язаний нараховувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ст.57 Закону України «Про освіту»від 23.12.1991 р. № 1060, держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам ряд гарантій, в тому числі надбавку за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, та допомогу на оздоровлення.

Відповідно до умов ст.21 Закону України № 2240 та ст.1 Закону України № 2213 базою для здійснення нарахувань страхових внесків до Фонду є суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці»від 24.03.1995 р. №108/95 (далі - Закон України № 108/95) та підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 р. №889 (далі Закон України №889).

Згідно ст. 2 Закону України №108/95 та п.п. 2.2.2, 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. №5, виплати, передбачені Законом №1060, (надбавка за вислугу років допомога на оздоровлення - далі виплати) відносяться до фонду оплати праці.

Відповідно до умов п.п. 4.2.1 та 4.4 Закону України №889 вказані виплати включаються до складу загального місячного оподаткованого доходу та є базою (об'єктом) для нарахування збору до Пенсійного фонду України і внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Для забезпечення виконання Закону №1060 прийнято Закон України «Про реструктуризацію заборгованості виплат, передбачених ст..57 Закону України «Про освіту»від 23.12.1991 р. № 1060 педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів»від 09.09.2004 р. № 1994, який регулює правовідносини що склалися у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України «Про освіту».

Постановою Кабінету Міністрів від 19.09.2005 р. № 934 «Про реалізацію Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів»затверджений Порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, п. 4 якою передбачено, що відрахування, передбачені законодавством, з виплат здійснюються в установленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів від 25.05.2006 р. № 745 «Деякі питання пов'язані із сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яка є чинною з 02.06.2006 р. доповнено Порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, № 934, згідно названих доповнень на суми виплат, які нараховані і виплачені у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів № 934 від 19.09.2005 р., страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням не нараховуються починаючи з 02.06.2006 р.

Плановою перевіркою, проведеною позивачем встановлено, що відповідачем у травні 2006 року не проведено нарахування страхових внесків до Фонду на виплати із заборгованості за надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення на суму 8 459,40 грн., внаслідок чого не донараховано страхових внесків в розмірі 329,91 грн., в тому числі - 2,9% - 245,32 грн., та 1% - 84,59 грн., про що складено Акт №772 від 10.08.2006 р. Факт відсутності нарахування та сплати позивач не оспорює.

Отже, нарахування недоїмки по страховим внескам є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам ст.. 27 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням».

Однак, дослідивши рішення №536 від 20.11.2006 р. (а.с. - 3) та обставини, внаслідок яких його винесено, колегія суддів дійшла висновку, що в частині застосування санкцій його не можна вважати прийнятим обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Висновки колегії виходять з наступного.

У відповідності з абз. 4 п. 1 статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», яка стала підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій, за неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати.

Колегія суддів вважає, що фактів приховування або заниження суми заробітної плати позивач не допускав, а лише неналежним чином визначав базу нарахування страхових внесків.

При вирішенні питання про правомірність стягнення санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності.

Елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками.

Отже, відповідальність за абз. 4 п. 1 статті 30 Закону може наставати лише за наявності сукупності таких обов'язкових умов: коли внески, які не сплачено, передбачені законодавством (варто зазначити, що однією з вимог верховенства права, виведених Європейським судом з прав людини, є вимога про якість закону); та за наявності умислу на приховування (синонім укривання) від сплати внесків, про що може свідчити, наприклад, перекручування звітності, навмисне неправильне обчислення тих сум, що підлягають сплаті, та інше.

Відтак, не можуть бути застосовані штрафні (фінансові) санкції до особи, яка діяла у відповідності із роз'ясненнями, що містяться у спільному листі Міністерства освіти і науки України та Міністерства фінансів України від 30.11.2005р. №1/9-681 та № 31-17000-025/25800, де, зокрема і було рекомендовано закладам освіти не нараховувати страхові внески до Фонду на суми погашення кредиторської заборгованості педагогічним і науково-педагогічним працівникам із виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Особа, яка не мала наміру ухилитися від сплати обов'язкових платежів, а не сплатила їх з інших причин, може бути притягнута лише до встановленої законом адміністративної відповідальності за порушення, пов'язані з обчисленням і сплатою цих платежів.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В даному випадку суб'єкт владних повноважень - позивач по справі, приймаючи рішення стосовно нарахування позивачу штрафних санкцій та пені, діяв без дотримання принципів розсудливості та рівності перед законом, а тому, колегія суддів вважає, що рішення відповідача в частині стягнення штрафних санкцій прийнято без врахування вищезазначених принципів.

Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова господарського суду підлягає скасуванню в зв'язку з невідповідністю її нормам ст.. 2 КАС України та неврахування судом всіх обставин справи.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем позовні вимоги, та враховуючи обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної справи, колегія суддів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, позовні вимоги щодо стягнення страхових внесків до Фонду на виплати із заборгованості за надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення на суму 8 459,40 грн., в розмірі 329,91 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

На підставі викладеного постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2008р. у справі № 2а-854/08 підлягає скасуванню, апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.94, 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи інтернат І-ІІ ступенів Олександрійського району Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2008р. у справі № 2а-854/08 задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2008р. у справі № 2а-854/08 - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат І - II ступенів, смт. Нова Прага, Олександрійський район, Кіровоградська область, вул. Гитаренка, 24, код ЄДОРПОУ 22215959 на користь виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заборгованість за внесками в сумі 329,91грн. (триста двадцять девять грн. 91 коп.).

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Постанову виготовлено у повному обсязі 06.10.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко