Справа № 9682/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2010 р. справа № 2а-42/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної м. Дніпродзержинська ради

на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної м. Дніпродзержинська ради про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2008 року позивач звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної м. Дніпродзержинська ради та збільшивши позовні вимоги просила суд визнати незаконними дії відповідача, стягнути з відповідача суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 5676,69 грн., призначити та виплачувати їй відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб до закінчення передбаченої законом виплати.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати позивачу соціальної допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею трьох років, передбаченої ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок позивачу соціальної допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею трьох років, передбаченої ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми за грудень 2007 року та здійснити її виплату. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги позивача та відповідача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 13.11.2007 року як застрахована особа.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції помилково виходив з положень ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, оскільки позивач є застрахованою особою.

Так, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, п.7 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено на 2007 рік дію ст. 41 та ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 7 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" були визнані неконституційним та втратили чинність. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Проте відповідач рішення Конституційного суду України не виконував, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують та зводяться до намагань обґрунтувати порушення прав позивача відсутністю належних коштів для виконання вимог Закону та рішення Конституційного Суду України, що не може бути прийнято до уваги, оскільки правові висновки та обґрунтування недопустимості порушень з боку уряду чи парламенту держави при розробці та затверджені щорічного бюджету в частині соціальних гарантій та виплат допомоги по догляду за дитиною мають преюдиціальне значення як для судів, так і службовців, установ, підприємств та державних органів.

Разом з тим колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги за період 2008 задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Згідно ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з січня 2008 року допомога по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку призначається та виплачується особам як не застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, так і застрахованим, відповідно до спеціального Закону - Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», розмір виплати такої допомоги регулюється статтею 15 цього Закону і вказані положення даної статті неконституційними не визнавались.

Відповідно до п.23 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було внесено зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 безпосередньо п.23 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»неконституційним не визнавався.

Відповідач здійснював нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", з урахуванням внесених до неї змін.

Таким чином, саме по собі визнання неконституційним призупинення дії статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»за відсутності порядку призначення допомоги по даній статті, відсутності фондів, з яких могла б проводитьсь виплата допомоги, та наявність діючих статей 13,15 спеціального Закону - Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», свідчить про те, що з січня 2008 року допомога по догляду за дитиною з посиланням на статтю 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»призначатись не може.

Колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протягом 2008 року були правомірними, а тому у задоволенні її позовних вимог за 2008 рік слід відмовити.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було винесене правильне по суті рішення але із помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанову суду необхідно змінити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної м. Дніпродзержинська ради залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року змінити.

Викласти абзаци другий та третій резолютивної частини постанови в наступній редакції:

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної м. Дніпродзержинська ради, щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 недоотриманої нею у період з 17 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної м. Дніпродзержинська ради нарахувати на користь ОСОБА_1 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачену ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» за період з 17 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року та забезпечити виплату цих коштів.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 14 грудня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова