Справа № 809/2447/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2015 р. Справа № 809/2447/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Ферштей А.М.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління ДФС в Івано-Франківської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 1425,23 грн,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2015 року Державна податкова інспекція у Галицькому районі Головного управління ДФС в Івано-Франківської області (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 1425,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасну та неповну сплату відповідачем, в порушення вимог підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16, пунктів 295.3 статті 295 Податкового кодексу України, єдиного податку в період з 20.04.2014 року по 17.05.2015 року в сумі 1425,23 грн.

Представник позивача вимоги викладені в адміністративному позові підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення яке міститься в матеріалах справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований, а тому його належить задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 25.09.2006 року зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 30.06.2015 року (а.с.25-26), та взята на облік як платник податків в Державній податковій інспекції у Галицькому районі Головного управління ДФС в Івано-Франківської області.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, надалі Кодекс).

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 293.1 статті 293 Кодексу ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Підпунктом 293.2. пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 295.1 статті 295 Кодексу встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 06.01.2012 року, відповідачем була обрана друга група платника єдиного податку, ставка податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати. Основним видом господарської діяльності відповідача згідно з КВЕД, код 52.42.0 роздрібна торгівля одягом (а.с.12-13).

Вищевказаних грошових зобовязань з єдиного податку відповідач за період з 20.04.2014 року по 17.06.2015 року включно в повному обсязі не погасила, а тому її податковий борг з вказаного податку становить 1425,23 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості за період з 20.04.2014 року по 17.06.2015 року (а.с.9), витягом з облікової картки платника (а.с.10,11,30).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

За змістом пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Право контролюючого органу на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини передбачене підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Згідно вимог підпункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи видно, що позивачем на підставі пункту 59.4 статті 59 Кодексу було вручено податкову вимогу №92-17 від 13.06.2014 року на суму 450,83 грн., про що свідчить відмітка на корінці податкової вимоги (а.с.17).

Відповідно до частини 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідач згадану податкову вимогу не оскаржувала. Враховуючи, що відповідачем не подано суду доказів виконання вищевказаної податкової вимоги в повному обсязі, відсутності заборгованості станом на день подання даного позову, дана податкова вимога відповідно до статті 60 Податкового кодексу України не є відкликаною, та не потребує винесення нової податкової вимоги. Позивачем надано довідку №1043/10/09-03-10/10-3/360 від 30.06.2015 року про те, що податкова вимога №92-17 від 13.06.2014 року на суму 450,83 грн. не відкликалася з дня виникнення податкового боргу у відповідача по день подання позову.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку задовольнити адміністративний позов Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління ДФС в Івано-Франківської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 1425,23 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код. НОМЕР_1, що проживає за адресою: 77163, Івано-Франківська область, Галицький район, село Мединя, вулиця В'ячеслава Чорновола) в дохід місцевого бюджету села Мединя Галицького району Івано-Франківської області податковий борг в сумі 1425 (одна тисяча чотириста двадцять п'ять) гривень 23 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 22.07.2015 року.