Справа № 2-а-31/10/1970
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2010-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 2-а-31/10/1970

08 лютого 2010 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої Подлісної І. М.

при секретарі Калиняк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспекції державного технічного Нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації про стягнення зарплати за час вимушеного прогулу.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом до інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації про стягнення зарплати за час вимушеного прогулу в період з 02 квітня 2009 року по 23 листопада 2009 року в розмірі 8 944 грн. 08 коп. та 4 000 грн. витрат пов'язаних із наданням правової допомоги, посилаючись на те, що працював у відповідача на посаді головного інженера - інспектора по м. Тернополю і 02 квітня 2009 року був звільнений з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Не погоджуючись із вказаним звільненням оскаржив його в суді і постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2009 року його позовні вимоги були задоволені, визнано незаконним та скасовано наказ інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації № 9 від 02 квітня 2009 року «Про звільнення в зв'язку із скороченням штату ОСОБА_2В.» Поновлено його на посаді головного інженера - інспектора по м. Тернополю інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації або на іншій рівноцінній посаді з 02.04.2009 р. . Крім того просив стягнути на його користь 4 000 грн. витрат пов 'язаних із наданням правової допомоги.

В суді позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, стягнути з інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації на його користь 8 944,08 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу в тріод з 02 квітня 2009 року по 23 листопада 2009 року та 4 000 гривень витрат пов 'язаних із наданням правової допомоги.

Представники відповідача інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечили та вказали, що наказом № 1 від 19 січня 2010 року позивача ОСОБА_1 поновлено на вакантну посаду головного державного інспектора по Підволочиському району, згідно з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2009 року. Що стосується витрат на правову допомогу, то їх розмір є надміру великим та суперечить Постанові Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04..2006року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що вказаний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 працював у відповідача на посаді головного інженера - інспектора по м. Тернополю і 02 квітня 2009 року був звільнений з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпІІ України. Не погоджуючись із вказаним звільненням оскаржив його в суді і постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2009 року його позовні вимоги були задоволені, визнано незаконним та скасовано наказ інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації № 9 від 02 квітня 2009 року «Про звільнення в зв'язку із скороченням штату ОСОБА_2В.» Поновлено його на посаді головного інженера - інспектора по м. Тернополю інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації або на іншій рівноцінній посаді з 02.04.2009р.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки позивачем позовні вимоги щодо стягнення зарплати за час вимушеного прогулу не заявлялись, він звернувся до суду адміністративним позовом про їх стягнення.

Судом встановлено, що позивач, працюючи у відповідача на посаді головного інженера - інспектора по м. Тернополю інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації отримував середньомісячну зарплату в розмірі 1 131,44 гри., а розмір його середньоденної зарплати становив 55,17 грн., про що свідчить довідка № 9 від 22 січня 2010 р. видана інспекцією державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації.

Час вимушеного прогулу позивача, за який він просить стягнути середній заробіток в період з 02 квітня 2009 року по 23 листопада 2009 року становить 163 робочих дні, в т.ч. з 02 квітні 2009р. - 21 день, в травні 2009р. - 18 днів, в червні 2009 р. - 20 днів, в липні 2009 р. 23 дні, в серпні 2009 р. - 22 дні, в вересні 2009 р. -22 дні, в жовтні 2009р. - 23 дні, до 23 листопада 2009року -16 днів.

Таким чином розмір середнього заробітку, який підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 за час його вимушеного прогулу становить 8 992 гривні 71 копійку (163 дні х 55,17 грн. = 8 992 гривні 71 коп.), а позивачем заявлено позовні вимоги в розмірі 8 944 грн. 08 коп., тобто меншому, ніж підлягає йому до виплати, однак суд в даному випадку у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України може вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача ОСОБА_1 про які він просить і стягнути на його користь 8 992 гривні 71 копійку середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 02 квітня 2009 року по 23 листопада 2009 року, задоволивши його позовні вимоги в цій частині.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування на його користь 4 000 грн. витрат пов'язаних із наданням правової допомоги, згідно договору № 01/10 про надання юридичних послуг від 12 січня 2010 р. та додаткової угоди № 1 від 22 січня 2010року, то в цій частині заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно квитанції від 21 січня 2010 р. позивач ОСОБА_1 перерахував на рахунок свого представника 3 000 грн., як оплату юридичних послуг, згідно договору № 01/10 про надання юридичних послуг від 12 січня 2010p..

Умовами вказаного договору № 01/10 про надання юридичних послуг від 12 січня 2010 р. та додаткової угоди № 1 від 22 січня 2010 року, передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язався за завданням замовника надати правову допомогу по підготовці і написанню позовної заяви про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в суд та представити інтереси замовника у суді.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04..2006 року, затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних із розглядом цивільних та адміністративних справ, зокрема граничний розмір витрат по адміністративній справі, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 % розміру мінімальної зарплати за годину її роботи.

З 01 січня 2010 року розмір мінімальної заробітної плати становить 869 грн. а тому граничний розмір витрат, пов 'язаних із наданням правової допомоги стороні за 1 годину відповідно становить 347 грн. 60 коп.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача надав позивачу правову допомогу по підготовці і написанню позовної заяви, а також двічі 22.01.2010 р. та 08.02.2010 р. приймав участь у судових засіданнях, тривалість яких, згідно журналів судових засідань становила 1 год. 04 хв. (16 хв. +48 хв. =64 хв.), а тому на думку суду розмір витрат пов'язаних із наданням правової допомоги становить 1 000 грн., яку слід стягнути на користь позивача, частково задоволивши його позовні вимоги в цій частині.

При цьому суд враховує, що у розмір цих витрат слід включити витрати по наданню позивачу його представником правової допомогу по підготовці і написанню позовної заяви, її складність та затрачений на це ним час.

В даному випадку в суді встановлено, що з вини відповідача інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації позивач перебував у вимушеному прогулі і на його користь з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 8 992 гривень 71 копійок, а також 1 000 гривень витрат пов'язаних із наданням правової допомоги, а тому заявлений ОСОБА_1 позов підлягає до часткового задоволення.

керуючись ст. ст. 2, б, 7, 72, 86, 160-163 КАС України, Кодексом Законів про працю України, Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006p., суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково. Стягнути з інспекції державного технічного нагляду Тернопільської обласної державної адміністрації (46010, м. Тернопіль, вул. Текстильна 6) на користь ОСОБА_1 8 992 (вісім тисяч дев"ятсот дев"яносто дві) гривні 71 копійку середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 02 квітня 2009 року по 23 листопада 2009 року та 1000 (одну тисячу) гривень витрат по"язаних із наданням правової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.