Справа № 369/7532/13-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ К/800/41976/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Білуги С.В.,

Кочана В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національної академії внутрішніх справ, третя особа - ректор Національної академії внутрішніх справ Коваленко Валентин Васильович, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди, завданої затримкою в видачі трудової книжки,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Національної академії внутрішніх справ, третя особа - ректор Національної академії внутрішніх справ Коваленко В.В., в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 36325,25 грн та відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок затримки видачі трудової книжки у розмірі 36325,25 грн.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2014 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: стягнуто з Національної академії внутрішніх справ на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 36325,25 грн та суму моральної шкоди у розмірі 5000 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2014 року була скасована, а позовна заява ОСОБА_2 залишена без розгляду.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, позивач просить ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року скасувати, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2014 року залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України, для зміни чи скасування судового рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом Національної академії внутрішніх справ від 05 серпня 2011 року №113-о/с позивач був призначений на посаду чергового коменданта комендатури факультету підготовки кадрів спеціальних підрозділів, одночасно з цим йому присвоєно спеціальне звання «молодший сержант міліції».

Наказом по Національній академії внутрішніх справ від 14 жовтня 2011 року №158-о/с ОСОБА_2 був звільнений з посади чергового коменданта комендатури факультету підготовки кадрів спеціальних підрозділів за власним бажанням (підпункт «ж» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ) з 14 жовтня 2011 року.

З позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди позивач спочатку звернувся у лютому 2013 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області у порядку норм Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 липня 2013 року, провадження за позовом ОСОБА_2 до Національної академії внутрішніх справ про стягнення середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди, завданої затримкою в видачі трудової книжки було закрито, оскільки спір стосується проходження позивача публічної служби і дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У порядку норм Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду 06 серпня 2013 року

Залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що позивач 14 жовтня 2011 року був звільнений з публічної служби, а трудову книжку отримав 21 листопада 2012 року, проте, лише у лютому 2013 року звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду до позовної заяви позивачем додана не була.

За таких обставин, оскільки адміністративний позов поданий ОСОБА_2 у лютому 2013 року, тобто з пропущенням місячного строку, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, то суд апеляційної інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2014 року необхідно скасувати, а позовну заяву позивача - залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

На підставі викладено, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року необхідно залишити без змін, оскільки вона є законною і обґрунтованою та постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національної академії внутрішніх справ, третя особа - ректор Національної академії внутрішніх справ Коваленко Валентин Васильович про стягнення середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди, завданої затримкою в видачі трудової книжки - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді С.В. Білуга

В.М. Кочан