Справа № 2-а-328/10/1970
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-328/10/1970

"10" березня 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В. при секретарі Сень Є.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду місті Тернополі адміністративну справу

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Чортківському районі

про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 липня 2009 року № на суму 5 387, 65 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Чортківському районі про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 липня 2009 року № на суму 5 387, 65 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час проведення перевірки зі сторони перевіряючих було порушено порядок проведення перевірки. Зокрема, відповідно до ч.4 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»право проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Такого повідомлення позивачем отримано не було.

Крім того, позивач зазначає, що перевірка в порушення ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»проводилась о 12 год 10 хв, а мала би проводитись в кінці робочого дня.

Позивач відмічає також і про те, що на момент проведення перевірки магазин був зачинений для прибирання тобто на санітарну перевірку і в ньому знаходилася тільки прибиральниця - ОСОБА_4, яку працівники ДПІ фактично змусили виконувати непритаманні їй обов'язки, зокрема відпустити їм пляшку пива та в подальшому переконали її підписати акт перевірки на свій розсуд вказавши, що вона працює продавцем-стажистом.

Такі дії працівників ДПІ, на думку позивача, свідчать про упереджене, суб'єктивістське, необ'єктивне ставлення вищезгаданих працівників до діяльності підприємця, порушують надані і гарантовані чинним законодавством права.

Позивач також вважає, що проведення в межах податкової перевірки контрольної (оперативної) закупки працівниками ДПІ у Чортківському районі здійснено з грубим порушенням вимог закону та Конституції України, оскільки таких закупок не передбачено чинним законодавством, а тому гна його думку цей факт не може бути покладено в основу акту перевірки та тягнути за собою будь-які правові наслідки.

Крім того, позивач стверджує, що перевіряючі позбавили її права давати пояснення, надавати документи і в такий спосіб усунули її від участі у вказаній перевірці.

Позивач стверджує, що працівники ДПІ проводили її на свій розсуд і крім їх вільного трактування ніби-то допущених нею порушень, інших доказів порушення чинного законодавства в сфері торгівлі не встановили. На думку позивача, всі складені акти про вказані порушення підписані не уповноваженою на це особою, а тому не можуть розглядатися як докази вчинених порушень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх, обставинами, що викладені в позовній заяві, просив суд визнати нечинним рішення ДПІ в Чортківському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 липня 2009 року № на суму 5 387, 65 грн

Представник відповідача проти позову заперечив, мотиви виклав в поданому суду письмовому запереченні.

Згідно заперечення відповідача, позовні вимоги спростовуються тим, що податковий орган має право проводити перевірки такого роду без попередження платника податків.

Крім того, представник відповідача наголосив, що факти викладені в акті перевірки позивача, знайшли своє підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в Чортківському районному суді. Так, згідно постанови Чортківського районного суду від 7 вересня 2009 року ОСОБА_5 ( продавця в магазині СПД ОСОБА_3А.) було визнано винною у вчиненні адмістративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, а саме за те, що вона не забезпечила відповідність готівкових коштів сумі коштів, зазначених в денному звіті РРО; не видала розрахункових документів встановленої форми, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 34 грн.

Представник відповідача також зазначив, що перевірка позивача була проведена у повній відповідності до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі та громадського харчування та послуг», а також Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених Наказом Державної податкової адміністрації України від 27 травня 2008 року №355.

З урахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є безпідставними і просить суд відмовити в їх задоволенні.

Крім пояснень представників сторін, судом досліджено ряд письмових доказів, які надані представниками позивача та відповідача, а також допитано свідка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (старший державний податковий ревізор-інспектор ДПА в Тернопільській області) пояснив, що 8 липня 2009 року він разом з старшим державним податковим ревізором-інспектором ДПА в Тернопільській області ОСОБА_7 провів перевірку за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій в магазині, що знаходиться в с.Нагірянка Чортківського району і в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_3 До перевірки вони були допущені продавцем-стажистом ОСОБА_5

Свідок пояснив, що вони повідомляли ОСОБА_5 про те, що при проведенні перевірки може бути присутня і ОСОБА_3, і щоб вона її повідомила про проведення перевірки. В результаті перевірки було виявлено ряд порушень вимог Закону про РРО. Акт перевірки без будь-яких заперечень був підписаний ОСОБА_5 Ніякого тиску на продавця вони не чинили.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.07.2009р. на підставі направлень на право проведення перевірки № 4425/23-03 та №4426/23-03 працівниками відділу оперативного контролю ДПА в Тернопільській області: СДПPI ОСОБА_8 та СДПРІ ОСОБА_7.Б. було проведено перевірку магазину, який знаходиться в селі Нагірянка Чортківського району, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_9, щодо контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій па провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

За результатами даної перевірки складено акт від 08.07.2009р № 433/23- в якому зафіксовані наступне порушення п.1, 2. 10, 12, 13 ст.З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95 від 06.07.1995р. із змінами та доповненнями (далі по тексту- Закон 265/95).

Зокрема перевіряючими встановлено наступні порушення:

- розрахункову операцію на повну суму покупки (надання послуги) 4 грн. не проведено через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції (п.1,2 ст.3 Закону 265/95);

- не забезпечено зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення (п.6 ст.3 Закону 265/95);

- не забезпечено зберігання контрольних стрічок протягом трьох років (п.10 ст.3 Закону 265/95);

- не забезпечено ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та або за місцем їх реалізації в загальній сумі 2 365, 95 грн. (п.12 ст.3 Закону 265/95);

- не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО в розмірі 93, 15 грн.;

За результатами розгляду акта перевірки ДПІ в Чортківському районі прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 липня 2009 року №.

На підставі п.2 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»- органи державної податкової служби у випадках і в межах компетенції та у порядку встановленому законами України мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги). Згідно ст.15 Закону 265/95 контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Норми статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»регламентують підстави та порядок проведення органами державної податкової служби виїзних планових і позапланових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Види податків і зборів (обовязкових платежів) встановлено Законом України «Про систему оподаткування»від 25 червня 1991 року №1251-ХІІ із змінами та доповненнями, де відсутні такі поняття як реєстратор розрахункових операцій чи готівкові розрахунки за товари (послуги), що не дає підстав поширювати на Закон про РРО дію ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

З урахуванням викладеного, посилання позивача на вищевказану норму, як підставу незаконності проведення такого роду перевірок органами ДПС є необгрунтованим і не береться судом до уваги.

Відповідно до п.п. 1. 2 ст. 3 Закону 265/95 суб'єкт підприємницької діяльності (далі по тексту - СПД) зобов'язаний проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий, документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

У разі не дотримання вищезазначеної норми, відповідно до п.1 ст.17 Закону 265/95 застосовуються штрафні санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості, проданих товарів (наданих - послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Пункт 10 ст.3 Закону 265/95 зобов'язує СПД друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років. За це порушення на підставі п.5 ст.17 Закону 265/95, у разі невиконання друку контрольної стрічки або її не зберігання протягом встановленого терміну застосовуються штрафні санкції у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону 265/95 СПД зобов'язаний вести у порядку,

встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх

реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за

винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за

правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих

послуг). За порушення зазначеної норми згідно ст.20 Закону 265/95 у разі

здійснення реалізації товарів які не обліковані у встановленому законом порядку

застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за

пінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 13 статті 3 Закону 265/95 встановлено, що СПД зобовязані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій. Відповідальність за дане порушення передбачена ст.22 Закону 265/95. Зокрема, у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Порушення встановлені вищенаведеними нормами Закону 265/95 виявлені і в діяльності СПД ОСОБА_3 Суд вважає, що перевіряючими дані порушення були зафіксовані належним чином. Зокрема, неведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, зафіксовано (крім акту перевірки) в відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 8 липня 2009 року у магазині, що належить ОСОБА_3 Невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій підтверджується також і описом наявних готівкових коштів, які знаходяться на місці проведення розрахунків від 8 липня 2009 року, який є додатком до акту перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Незважаючи на те, що представник позивача вважає, що висновки перевіряючих про порушення СПД ОСОБА_3 вимог Закону 265/95 є безпідставним ним не доведено протилежного. Так, ні під час проведення перевірки, ні до винесення оспорюваного рішення, ні в судовому засіданні як позивач так і її представник не представили жодних доказів неправомірності та необґрунтованості висновків перевіряючих.

Зокрема, в судовому засіданні представник позивача наголошує особливо на тому, що податковим органом не доведено неведення ОСОБА_3 обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. У звязку з цим суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до п.5 ч.6 ст.128 Господарського кодексу України громадянин-підприємець зобовязаний вести облік результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства. Підпункт «а»пункту 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податок з доходів фізичних осіб» зобовязує платників податку з доходів фізичних осіб (яким є позивач) вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобовязаний цим законом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосування права на податковий кредит.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються Порядком ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, затвердженого Наказом ДПА України №490 від 16 жовтня 2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2003 року за №988/8303. відповідно до п.1 даного Порядку, платники податку, які відповідно до закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» зобовязані подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, ведуть облік доходів і витрат у Книзі обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу згідно з формою, наведеною в додатку до даного наказу.

Таким чином, суд вважає, що належним доказом того, що ОСОБА_3 належним чином вела облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації , могла би бути Книга обліку доходів і витрат, якої позивач не представив.

Судом не беруться до уваги твердження позивача, з приводу того, що на момент проведення перевірки магазин був зачинений для прибирання, тобто на санітарну перерву і в ньому знаходилася тільки прибиральниця ОСОБА_4, яку працівники Д1II фактично змусили виконувати непритаманній їй обов'язки, зокрема відпустити їм пляшку пива та в подальшому переконали її підписати акт перевірки на свій розсуд вказавши, що вона працює продавцем-стажистом, а також з приводу того, що позивачку особисто не викликали для участі у перевірці, тим самим позбавили її права давати пояснення, а акт перевірки підписаний не уповноваженою на це особою, а тому не може розглядатися як доказ вчиненого порушення.

Дані твердження спростовуються тим, що із самого початку перевірки ознайомлено продавця, в даному випадку ОСОБА_4, із направленням на проведення перевірки п/п ОСОБА_9, яка сама вказала, що вона продавець, що і засвідчила власним підписом на направленні на перевірку та в акті перевірки від 8 липня 2009 року. Працівники податкового органу були допущенні до перевірки. Ніякого тиску на ОСОБА_5 зі сторони перевіряючи не було, про що свідчать пояснення свідка ОСОБА_6, а також відсутність будь-яких заяв зі сторони ОСОБА_5 в прокуратуру. З пояснення від 08.07.2009р. наданого ОСОБА_4 наданого перевіряючим, вбачається, що вона працює продавцем, а не як зазначає у позові позивач - прибиральницею, в магазині п/п ОСОБА_9, а тому згідно Порядку проведення торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Kабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006р. здійснює представництво позивача у згаданих відносинах.

Посилання представника позивача і відповідача на те, що ОСОБА_3 не укладала трудових договорів з найманими працівниками спростовуються положеннями п.10 ст.24 Кодексу законів про працю України, відповідно до якого, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Судом враховує також і те, що акт перевірки ОСОБА_4 підписала без зауважень та заперечень і погодилась із усіма правопорушеннями, які зафіксовані в ньому.

Крім того, суд вважає, що проведення перевірки податковими ревізорами-інспекторами ДПА в Тернопільській області у СПД ОСОБА_3 проведено у відповідності до Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених Наказом Державної податкової адміністрації України від 27 травня 2008 року №355.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що згідно постанови Чортківського районного суду від 7 вересня 2009 року ОСОБА_5 (продавця-стажиста СПД ОСОБА_3А.) було визнано винною у вчиненні адмістративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, а саме за те, що вона не забезпечила відповідність готівкових коштів сумі коштів, зазначених в денному звіті РРО; не видала розрахункових документів встановленої форми, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 34 грн., і вищевказана постанова вступила в законну силу, суд вважає, що ці обставини не можуть бути спростованими і не підлягають доказуванню.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що працівники ДПА України в Тернопільській області правомірно провели вищевказану перевірку за наслідками якої у ДПІ в Чортківському районі винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 липня 2009 року, а тому суд приходить до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати понесені позивачем згідно ст.94 КАС України з Державного бюджету України не повертаються.

Керуючись ст.ст. 3, 17, 20, 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.ст. 70, 72, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Чортківському районі про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 липня 2009 року № на суму 5 387, 65 грн., відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 15 березня 2010 року.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.