Справа № 32114/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2010 р.справа № 2а-4435/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Юхименка О.В. Коршуна А.О.

при секретарі судового засідання: Коршунові Е.В.

за участю представників сторін:

позивача : - ОСОБА_1 дов. від 03.08.10р.;

відповідача: - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя

на постанову: Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2009р. у справі № 2а-4435/09/0870

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп І"

до: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя

про: визнання нечинним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість , -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2009р. у справі № 2а-4435/09/0870 (суддя Стрельнікова Н.В.) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп І" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання нечинним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість - задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведено правомірності дій по анулюванню реєстрації платника податку на додану вартість. Акт про анулювання реєстрації не містить зазначення документу, який підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ. Нормативне обґрунтування, яке зазначене в акті не може бути документальним підтвердженням наявності підстав для анулювання реєстрації.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2009р. у справі № 2а-4435/09/0870 як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права. Скаржник вважає, що суд не врахував виявленого податковим органом відхилення у сумі задекларованих податкових зобовязань ПДВ в сумі 1057812,7грн. підставою для анулювання є не надання позивачем пояснень відносно причин не декларування та не сплати податкових зобовязань.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає постанову такою, що прийнята законно та обґрунтовано.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників відповідача не заважає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом попередньої інстанції та підтверджено матеріалами справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Олімп-І" є платником податку на додану вартість (ідентифікаційний податковий номер 88), що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100039800 від 10.05.2007 р.

22.07.2009 р. Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя складено Акт № 1594, в якому прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Актом підтверджується що анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, здійснено на підставі п.п. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" та розпорядження КМУ від 01.07.2009 р. № 757-р "Деякі питання адміністрування податків зборів (обов`язкових платежів)" у звязку із наявністю інших причин, а саме: встановлення органом державної податкової служби факту декларування платником суми податкового кредиту у період виникнення податкового зобовязання; органами державної податкової служби встановлено факт виписки накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість".

Прийняте рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, оформленим актом № 1594 від 22.07.2009 р., є підставою для звернення ТОВ "Олімп-І" до суду за захистом порушених прав.

Суд попередньої інстанції, задовольняючи позовні вимоги зазначив, що відповідач по справі не довів правомірність своїх дій щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість - ТОВ "Олімп-І". Підстави, зазначені відповідачем в якості обґрунтування рішення про скасування реєстрації не є такими, що передбачені законом.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, вважає за необхідне погодитись з висновками суду попередньої інстанції внаслідок наступного.

Згідно пункту 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість», реєстрація діє до дати її анулювання, яке відбувається у випадках

а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом;

б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин;

г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до цього Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 8-1 цього Закону;

ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Зазначене положення також встановлене п.25 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затверджене наказом Державної податкової адміністрації України № 79 від 01.03.2000р., яке регулює порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість.

Даним положенням вказано, що анулювання реєстрації здійснюється шляхом анулювання Свідоцтва та виключення платника податку на додану вартість з Реєстру.

Як свідчить акт №1594, анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, здійснено на підставі пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" та розпорядження КМУ від 01.07.2009 р. № 757-р "Деякі питання адміністрування податків зборів (обов`язкових платежів)" у звязку із наявністю інших причин, а саме: встановлення органом державної податкової служби факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість".

Однак, як вірно встановлено судом попередньої інстанції та з чим погоджується колегія суддів, згідно наявних в справі матеріалів обставини, визначені п.п. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" відсутні. Тобто позивач не реєструвався як платник єдиного податку та не став суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин.

Положення п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" не містить такої підстави для скасування реєстрації, як встановлення органом державної податкової служби факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість".

Системний аналіз контексту п.п. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" стосовно словосполучення "або з будь-яких інших причин", стосується причин, з яких суб`єкт господарювання отримує пільги або звільняється від сплати податку на додану вартість, а не підстав, якими передбачено анулювання реєстрації та не дає підстав для застосування розпорядження КМУ від 01.07.2009 р. № 757-р "Деякі питання адміністрування податків зборів (обовязкових платежів)" в редакції, яка діяла на момент винесення рішення.

Окрім того, підпунктом 25.2.1 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість передбачено, що органи державної податкової служби приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість у разі існування підстав, визначених у підпунктах "б" - "ґ" пункту 25 цього Положення. Такі рішення можуть бути прийняті за наявності відповідних підтверджуючих документів (відомостей), перелік яких надано даним пунктом положення

Додаток № 5 до Положення про реєстрацію платників податку на додану вартістьпередбачає обов`язкове заповнення графи - "документ, який підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ" в акті про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою № 6-ПДВ.

Як підтверджують матеріали справи, оскаржуваний акт не містить жодних посилань на документи, передбачені підпунктом 25.2.1 Положення. При цьому зазначення у вказаній графі положень пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість", розпорядження КМУ від 01.07.2009 р. № 757-р "Деякі питання адміністрування податків зборів (обовязкових платежів)" є безпідставним, оскільки нормативне обґрунтування не є і не може бути документальним підтвердженням наявності підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ.

Більш того, посилання скаржника на визначені розпорядження КМУ від 01.07.2009 р. № 757-р "Деякі питання адміністрування податків зборів (обовязкових платежів)" положення не може бути прийнято до уваги, оскільки система оподаткування, податки і збори встановлюються виключно законами України (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України).

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо не доведення відповідачем правомірності своїх дій по прийняттю рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість - ТОВ "Олімп-І" та необхідності зобовязання відповідача до вчинення дій по внесенню запису до Реєстру платників податку на додану вартість про відміну анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Олімп-І є правомірним та таким, що відповідає обставинам справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи обєктивно, повно та всебічно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, судовою колегією під час розгляду даної справи не встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2009р. у справі № 2а-4435/09/0870 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2009р. у справі № 2а-4435/09/0870 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу в повному обсязі складено та підписано 07.10.2010 р.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: А.О. Коршун