Справа № 35658/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2010 р. справа № 2а-492/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2008 р. ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень, де просила визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та зобовязати нарахувати та сплатити пенсію, як інваліду ЧАЕС 3 групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»починаючи з 01.01.2008 р.( а.с. 2-6).

Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя проти позову заперечувало, посилаючись на те, що дії управління Пенсійного фонду є правомірними, а тому просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.12-15;17-20).

Постановою Орджорнікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2009 позов задоволений частково. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо не перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправною з 07.07.2008 р., зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової щомісячної пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській аварії, інваліду 3 гр, відповідно ст.ст. 50, ч.4 ст. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 07.07.2008 р., а в іншій частині позову відмовлено (а.с.25-26).

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позову повністю.

В судове засідання в апеляційній інстанції представник апелянта та позивач не зявилися, про день слухання справи повідомлені належним чином.

Переглядаючи справу, колегія суддів частково не погоджується з висновком суду, виходячи з наступного:

Згідно посвідчень, ОСОБА_2 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 3 групи. Згідно довідки МСЕК їй встановлена інвалідність 3 групи безстроково. Інвалідність повязана з ліквідацією аварії на ЧАЕС (а.с.7;8).

Дослідженням пенсійної справи встановлено, що позивач перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком з 28.01.2008 р.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким законом стосовно реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на охорону життя, здоровя і соціального захисту є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, виходячи, саме, з цього закону слід визначати розмір пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Застосування Управлінням Пенсійного фонду Постанов Кабінету Міністрів України при наявності спеціального закону є протиправним.

Однак, позивач за власним бажанням 28.01.2008 р. подала відповідачу заяву про призначення їй пенсії за віком.

Статтею 10 «Право вибору пенсійних виплат» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що «1. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

2. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Таким чином, позивач, маючи право на вибір різні види пенсії, скористалася своїм правом та обрала пенсію за віком, після чого, починаючи з 28.01.2008 р. отримує пенсію за віком.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської кататсрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі статтею 50 вказаного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІІІ групи - у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивачка є інвалідом ІІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах : інвалідам 3 групи 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни, але рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. такі зміни визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно заперечення наданого відповідачем, встановлено, що порядок обчислення додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду 3 гр., постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_1 визначався Кабінетом Міністрів України. Фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону в частині виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету

Порядок обчислення додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи визначений п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

При вирішенні спору суд першої інстанцій з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами обґрунтовано визнав, що при розрахунку додаткової пенсії, передбаченої статтею 50 Закону «України «По статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно частини 4 статті 9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Відповідач помилково вважає неможливим застосування мінімального розміру пенсії, визначеного відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії, встановленого законом, не є приводом для відмови в реалізації позивачем конституційних гарантій права на отримання пенсії в розмірі, встановленому законом.

Виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Оскільки додаткова пенсія позивачу має визначатись з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, висновки щодо неправомірності відмови відповідача у перерахунку додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до діючого законодавства, є обґрунтованими.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання неправомірною відмови відповідача щодо перерахунку державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач за власним бажанням обрала вид пенсії пенсію за віком, та отримує її відповідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Отже, починаючи з 07 липня 2008 р. позивачка мала право на перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у звязку з дією положень п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

При таких обставинах, приймаючи до уваги дату звернення з позовом, колегія суддів вважає, що висновок суду в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 07.07.2008року є вірним.

На підставі вищевикладеного колегія прийшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2009 р. в частині задоволених позовних вимог щодо перерахунку та сплати державної пенсії відповідно до Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»скасувати та прийняти нову постанову, де відмовити в цій частині позовних вимог.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяця з дня складання в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Божко

Судді Я.В. Семененко

ОСОБА_3