Справа № 815/3556/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3556/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1218,00 грн., -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1218,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області, як платник податків.

01.01.2012 року відповідачем, відповідно до пп.2 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України обрано спрощену систему оподаткування та він відноситься до другої групи платників єдиного податку, тобто відповідач повинен щомісячно сплачувати суму єдиного податку в розмірі 20 % до розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідача перед бюджетом є податкова заборгованість по єдиному податку за період листопад-березень 2014 року в розмірі 1218,00 грн.

03.09.2014 року Державна податкова інспекція у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області склала та направила на адресу відповідача податкову вимогу № 355-25, яка повернулася до податкового органу із відміткою поштової служби про те, що ФОП ОСОБА_1 за вказаною у рекомендованому повідомленні адресою не проживає.

Станом на 09.06.2015 року податкова заборгованість в розмірі 1218,00 грн. відповідачем не сплачена, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах у випадках, передбачених законом, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Ухвалою суду від 23.06.2015 року було відкрите скорочене провадження по адміністративній справі в якій відповідачеві було запропоновано надати на адресу суду заперечення проти позову та докази, які у нього є або заяву про визнання позову у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали безпосередньо до канцелярії суду або шляхом надіслання поштою.

09.07.2015 року до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 23.06.2015 року та довідкою форми ф.20, згідно з якою позивач: «за зазначеною адресою не проживає» від 03.07.2015 року (а.с33-37).

Станом на 22.07.2015 року на адресу суду не надійшли від відповідача заперечення на позов або заява про визнання позову.

Відповідно до ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. В даному випадку справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. До суду не надійшло заперечення відповідача.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені позивачем обставини по справі та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку щодо достатності підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі. Суд, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності Реєстраційною службою Болградського РУЮ в Одеській області від 10.08.2012 року (а.с.8).

Відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області, як платник податків з 13.08.2012 року за № 26008 (а.с.9).

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів в порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 ст.36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.291.3 ст.291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п.293.2 ст.293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.293.6 ст.293 Податкового кодексу України у разі здійснення платниками єдиного податку першої і другої груп кількох видів господарської діяльності застосовується максимальний розмір ставки єдиного податку, встановлений для таких видів господарської діяльності.

Згідно п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Так, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та був платником єдиного податку та здійснював декілька видів господарської діяльності на території м. Одеси (а.с.12-13).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що в 2014 році мінімальна заробітна плата з 1 січня 2014 року становить 1218,00 грн.

Таким чином, відповідач, обравши другу групу платників єдиного податку зі ставкою податку в розмірі 20 % до розміру мінімальної заробітної плати, повинен щомісячно сплачувати суму єдиного податку в розмірі 243,6 грн.

Суд встановив, що у відповідача перед бюджетом є податкова заборгованість по єдиному податку за період листопад-березень 2014 року в розмірі 1218,00 грн., внаслідок несплати платником податків суми грошового зобовязання по єдиному податку до місцевого бюджету.

Державна податкова інспекція у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області склала та направила на адресу відповідача податкову вимогу № 355-25 від 02.09.2014 року.

Згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На час розгляду справи сума заборгованості в розмірі 1218,00 грн. відповідачем не сплачена.

Відповідно до п.20.1.28 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом;

На підставі зазначених норм, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача податкової заборгованості в загальному розмірі 1218,00 грн. є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони належать до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 94, 159-163, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (68750,Одеська обл., Болградський район, с. Баннівка, вул. Кірова, 4, ІПН № НОМЕР_1) заборгованість по сплаті єдиного податку в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять),00 грн. на користь Державного Бюджету України.

Згідно з ч.2 ст.256 КАС України постанова належить до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя О.Я. Бойко