Справа № 14913/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2010 р. справа № 2а-1493/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

за участю представників сторін:

позивача - представник не зявився

відповідача - представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запоріжелектромонтаж"

на постанову : Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2009р. у справі № 2а-1493/09/0870

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя,

до: Відкритого акціонерного товариства "Запоріжелектромонтаж" ,

про: відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії, -

встановила:

27.02.2009р. позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить стягнути із відповідача заборгованість у сумі 7 110грн.09коп. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2009р. позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 7110грн. 09коп. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій пенсіонеру ОСОБА_1

Дана постанова обґрунтована тим, що відповідач є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування». Відповідач, згідно з розрахунком до позовної заяви, має заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної і виплаченої пенсіонеру ОСОБА_1К за період з липня 2008р. по січень 2009р. в сумі 7110грн.09коп. Відповідачу направлялись позивачем розрахунки про суми фактичних витрат на виплату пільгових пенсій з липня по січень 2009р., але заборгованість не сплачена.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову позивачу.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що позивач не довів, що пенсіонер ОСОБА_1 працював в ЗСУ № 459 ВАТ «Запоріжкелектромонтаж»за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Суд належним чином повідомив учасників адміністративного процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ВАТ «Запоріжелектромонтаж»є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», а також є платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальообовязкове державне пенсійне страхування», який повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати збір та внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду. Працівнику підприємства позивача ОСОБА_1 було призначено пенсію на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»за період з липня 2008р. по січень 2009р. гр-ну ОСОБА_1 було сплачено пенсію на пільгових умовах на загальну суму 7110грн.09коп., що підтверджується належними повідомленнями Пенсійного фонду - розрахунком про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, відповідно до п. «б»ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач є платником збору на обовязкове державне пенсійне забезпечення відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 400/97-ВР).

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б""з" статті 13 Закону №1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Абзацом третім пункту 1статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Цей порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився у звязку з набранням Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-15 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) чинності з 1 січня 2004 року.

Так, пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV (в редакції, чинній у період, за який стягуються позивачем витрати на виплату та доставку пільгової пенсії працівникам відповідача) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 зазначеного пункту підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності Законом № 1058-IV, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці пятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Однак ці норми не стосуються спірних відносин, оскільки не поширюються на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б""з" статті 13 Закону № 1788-XII. Вони були направлені, зокрема, на: врегулювання відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (абзац четвертий); встановлення джерела виплати пенсій іншим пільговим категоріям пенсіонерів (абзац пятий). Тобто ці норми були направлені на встановлення регулювання інших відносин, а не на зміну чинного регулювання спірних правовідносин.

Крім того, вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеній у постанові від 02.09.2008р. по справі за скаргою Управління Пенсійного фонду України в Коропському районі Чернігівської області по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Коропському районі Чернігівської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Покошицьке" про стягнення заборгованості

Таким чином суд першої інстанції помилково прийшов до висновку щодо правомірності позовних вимог.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позов заявлено щодо стягнення з відповідача саме заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, а не податкового боргу. Позивач в обґрунтування позовних вимог не посилається на положення Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та не надав доказів здійснення ним заходів, встановлених вказаним Законом, направлених на стягнення вказаної заборгованості саме як заборгованості зі сплати податкового зобовязання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, про те що під час ухвалення рішення по даній справі судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.3.ч.1 ст.198, п.4 ч.1.ст.202, ч.2 ст.205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запоріжелектромонтаж" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2009р. у справі № 2а-1493/09/0870 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2009р. у справі № 2а-1493/09/0870 скасувати.

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Постанову виготовлено у повному обсязі 06.10.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Судді: О.А. Проценко

ОСОБА_2

Головуючий: М.П. Кожан

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко