Справа № 28884/09
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2010 р. справа № 2а-108/09
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1
на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2009р. у справі №2а-108/09 (категорія статобліку 2.30)
за позовом:Прокурора м. Марганця
до: третя особа: про:Марганецької міської ради Приватний підприємець ОСОБА_1 визнання незаконними та скасування рішень

ВСТАНОВИЛА:

19.12.2008р. Прокурор м. Марганця (далі прокурор) звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Марганецької міської ради про визнання незаконними та скасування рішень №886-30/V від 18.09.2008р. та №970-32/V від 27.11.2008р. / а.с. 1/.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13.01.2009р. відкрито провадження в адміністративній справі №2а-108/09 за вищезазначеною позовною заявою та справа призначена до судового розгляду / а.с. 6/ .

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30.01.2009р. у справі №2а-108/09 до участі у розгляді даної справи у якості третьої особи залучено Приватного підприємця ОСОБА_1 (далі ПП ОСОБА_1В.) / а.с. 12/.

Прокурор посилаючись у позовній заяві на те, що у ході проведеної ним перевірки було встановлено, що станом на 18.09.2008р. день прийняття відповідачем рішення №886-30/V про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва прибудови до магазину промтоварів на умовах суперфіцій, та подальшого надання права платного користування земельною ділянкою по вул. Перспективна ,4а, у м. Марганець, третьою особою у справі було фактично виконано будівельні роботи з будівництва прибудови до нежитлового приміщення до магазину непродовольчих товарів за цією адресою, що свідчить про те, що це рішення відповідача суперечить чинному законодавству, оскільки відповідачем надано дозвіл на розробку проекту землеустрою не для будівництва, а після його фактичного проведення ФОП ОСОБА_1, прокурором 25.11.2008р. було внесено протест №17/1/2493-08 на рішення відповідача №886-30/V від 18.09.2008р. , але відповідач своїм рішенням №970-32/V від 27.11.2008р. відхилив протест з посиланням на його необґрунтованість, прокурор вважає, що ці рішення прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства та просить суд визнати незаконними та скасувати рішення Марганецької міської ради №886-30/V від 18.09.2008р. та №970-32/V від 27.11.2008р..

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2009р. у справі №2а-108/09 позовні вимоги задоволено, визнано незаконними, нечинними і скасовано рішення Марганецької міської ради №886-30/V від 18.09.2008р. та №970-32/V від 27.11.2008р. (суддя Панасенко О.П.)/а.с.46-48/.

Третя особа ПП ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення у даній справі рішення суду з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 03.03.2009р. скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити прокурору у задоволенні заявлених ним вимог у повному обсязі / а.с. 31-32/.

Третя особа у судовому засіданні підтримала доводи викладені у апеляційній скарзі та просила суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2009р. у даній справі скасувати та постановити нове рішення. яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Прокурор та представник відповідача у судове засідання не зявились. Прокурор та відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 103,104,106,108,109/, про можливість розгляду даної справи у відсутність свого представника, або про поважність причин не явки у судове засідання свого представника, суд у встановленому законом порядку не повідомили. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у відсутність прокурора (або представника прокурора) та представника відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні третю особу перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що рішенням Марганецької міської ради №886-30/V від 18.09.2008р. за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва прибудови до магазину промтоварів на умовах суперфіцій, та подальшого надання права платного користування земельною ділянкою по вул. Перспективна, 4а, у м. Марганець / а.с. 2/.

Прокурором 25.11.2008р. було внесено протест №17/1/2493-08 на вищезазначене рішення відповідача / а.с. 3/, який рішенням Марганецької міської ради №970-32/V від 27.11.2008р. було відхилено у звязку з відсутністю у протесті прокурора обґрунтування незаконності прийняття Марганецькою міської радою рішення №886-30/V від 18.09.2008р. /а.с. 5/.

Як вбачається з наданої суду ксерокопії протесту прокурора №17/1/2493-08 від 25.11.2008р. /а.с. 3/ висновок про прийняття відповідачем рішення №886-30/V від 18.09.2008р. з порушенням ч. 1 ст. 102-1 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 413 Цивільного кодексу України зроблено на підставі того, що проведеною перевіркою встановлено, що на момент прийняття відповідачем рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва прибудови до магазину промтоварів на умовах суперфіцій, та подальшого надання права платного користування земельною ділянкою по вул. Перспективна, 4а, у м. Марганець на цій земельній ділянці третьою особою у справі вже була збудована прибудова до приміщення магазину, що свідчить про те, що земельна ділянка надана не для будівництва а вже після його фактичного проведення /а.с.27-29,31/.

Крім цього судом під час розгляду даної справи встановлено, що між відповідачем та ПП ОСОБА_1 15.08.2007р. укладено договір оренди земельної ділянки / а.с. 59-61/, відповідно до умов якого третій особі у даній справі передано в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку площею 0,0685 га , яка розташована за адресою вул. Перспективна,4а в м. Марганець, для комерційної діяльності будівництва магазину промислових товарів, строк дії договору 25 років з дати його реєстрації ( п.1,2,3,6 договору оренди), договір зареєстровано у ДП «Дніпропетровський регіональний центр державного земельного кадастру»28.09.2007р.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що земельна ділянка щодо якої рішенням відповідача №886-30/V від 18.09.2008р. надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, стосовно встановлення меж земельної ділянки для будівництва прибудови до магазину промтоварів на умовах суперфіці, та подальшого надання платного користування знаходиться за адресою вул. Перспективна,4а у м. Марганець і є суміжною з земельною ділянкою площею 0,0685 га по вул. Перспективна, 4а у м. Марганець, яка знаходиться в користуванні у ПП ОСОБА_1 з 28.09.2007р. на підставі вищезазначеного договору оренди і на якій орендарем земельної ділянки відповідно до визначеного договором оренди призначення земельної ділянки було розпочато будівельні роботи щодо будівництва магазину промислових товарів.

Прокурором під час розгляду даної адміністративної справи не було надано суду належних доказів стосовно того, що самовільне будівництво здійснюється ПП ОСОБА_1 саме на самовільно зайнятій нею земельній ділянці та стосовно того, що ці дії третьої особи у справі мали місце до прийняття відповідачем рішення №886-30/V від 18.09.2008р.

При цьому колегія суддів критично оцінює надані прокурором в обґрунтування заявлених ним вимог протокол про адміністративне правопорушення №16-м від 20.06.2008р., припис від 17.06.2008р., постанову про накладення адміністративного стягнення №16-м від 24.06.2008р. / а.с. 27-29/, оскільки з цих документів не можливо встановити саме на якій земельній ділянці здійснювалось будівництво без одержання дозвільних документів, та крім цього ці документи свідчать про вчинення громадянкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за вчинення якого вона притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. / а.с. 27,28/, який нею сплачено у повному обсязі / а.с. 30/, але земельна ділянка площею 0,0685 га , яка розташована за адресою вул. Перспективна,4а в м. Марганець, для комерційної діяльності будівництва магазину промислових товарів, надано у оренду на підставі договору від 15.08.2007р. Приватному підприємцю ОСОБА_1

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі з надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки врегульовано нормами Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»(в редакції законів, які діяли на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення).

Так, статтею 12 Земельного кодексу України міським радам надано виключні повноваження в частині розпорядження землями територіальної громади відповідного міста, закріплення цього виключного права міських рад, щодо розпорядження землями та вирішення земельних питань у межах міста, також знайшло своє відображення у п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до пп. «а» п. 1 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до віддання виконавчих органів міських рад віднесено власні (самовпорядні) повноваження, до яких зокрема віднесено підготовка та винесення на розгляд ради пропозиції щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Статтею 123 Земельного кодексу України, яка встановлює порядок надання земельних ділянок у постійне користування фізичним або юридичним особам, передбачено, що надання земельних ділянок фізичним або юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок (частина 1 цієї статті), умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України (частина 2 цієї статті); юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради (частина 3 цієї статті); до клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування (частина 4 цієї статті) , проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки (частина 6 цієї статті).

Аналіз ст. 123 Земельного кодексу України дає можливість зробити висновок про те, що рішення про надання фізичній або юридичній особі земельної ділянки у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які оформлюються у порядку визначеному ст. 151 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 Земельного кодексу України особи, зацікавлені у вилученні (викупі), виборі земельних ділянок, зобов'язані погодити з власниками землі і землекористувачами та органами державної влади або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, розміри земельних ділянок, передбачені для вилучення (викупу), умови їх вилучення (викупу), а також розміри земельної ділянки, передбачені для її передачі (надання), умови її передачі (надання) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. Вибір місця розташування земельних ділянок здійснюють відповідні сільські, селищні, міські, районні, обласні ради, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України відповідно до їх повноважень щодо вилучення та передачі (надання) цих ділянок (частина 2 цієї статті).

Аналізуючи зміст вищенаведених норм чинного законодавства, які встановлюють механізм та процедуру звернення певних юридичних осіб до органів місцевого самоврядування з приводу надання їм у користування земельних ділянок, колегія суддів вважає що надання згоди певній юридичній особі ( фізичній особі або фізичній особі - підприємцю) на розроблення проекту землеустрою є попереднім етапом погодження і оформлення документів, які відповідно до чинного законодавства є необхідними для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання певній юридичній особі (фізичній особі або фізичній особі - підприємцю)у користування (постійне або тимчасове) земельної ділянки шляхом укладення договору оренди, і прийняття такого рішення органом місцевого самоврядування не свідчить про право такої юридичної особи на оренду земельної ділянки, оскільки відповідно до чинного земельного законодавства ( ч. 9, 10, 11 ст. 151 Земельного кодексу України) проект відведення земельної ділянки повинен бути узгоджений з землевласником або землекористувачем, відповідними компетентними службами, а після цього розглянутий відповідною міською радою і відповідно до норм Земельного кодексу України надання земельних ділянок у користування здійснюється на підставі рішення органів місцевого самоврядування, при цьому орган місцевого самоврядування у цих правовідносинах виступає як субєкт владних повноважень, які надані йому нормами Земельного кодексу України та нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, з урахуванням фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду даної справи, дають можливість зробити висновок про те, що відповідач у справі, який є органом місцевого самоврядування та у спірних правовідносинах є субєктом владних повноважень, під час прийняття оскаржуваного прокурором рішення №886-30/V від 18.09.2008р. діяв в межах повноважень та у спосіб, які визначено чинним законодавством України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення Марганецької міської ради №886-30/V від 18.09.2008р. та рішення №970-32/V від 27.11.2008р. , яким було відхилено протест прокурора протест №17/1/2493-08 від 25.11.2008р.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що зроблений судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи висновок про обґрунтованість заявлених позивачем вимог суперечить фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення ним рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу третьої особи ПП ОСОБА_1 необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції від 03.03.2009р. у даній справі скасувати.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем у даній адміністративній справі позовні вимоги, колегія суддів враховує вищенаведені обставини, які були встановлені судом у судовому засіданні, норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вважає що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги не ґрунтуються на законі та не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи і прокурору необхідно відмовити у задоволенні заявлених ним вимог у повному обсязі у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2009р. у справі №2а-108/09 - скасувати.

В позові відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 09.11.2010р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк