Справа № 821/3297/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Київ К/800/2414/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Мороз Л.Л.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року у справі №821/3297/14

за позовом Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги

за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» про зобов'язання виконати пункти вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» (далі - МКП «Херсонтеплоенерго») звернулось з позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4, 5 вимоги № 21-06-14-14/4149 від 14.07.2014 року.

Державна фінансова інспекція в Херсонській області звернулась з позовом до Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» про зобов'язання виконати пункти 2, 3, 4, 5, 6 вимоги № 21-06-14-14/4149 від 14.07.2014 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області №21-06-14-14/4149 від 14 липня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог Міському комунальному підприємству «Херсонтеплоенерго» відмовлено. Адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Херсонській області залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Державна фінансова інспекція в Херсонській області звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, на відповідно до п.1.1.4.1 Плану роботи ДФІ в Херсонській області на І квартал 2014 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності МКП «Херсонтеплоенерго» за період з 01.07.2012 року по 01.01.2014 року. За результатами ревізії складено акт від 01.07.2014 року №06-17/35, яким встановлено ряд порушень фінансової дисципліни.

На підставі акту ревізії, 14.07.2014 року відповідачем направлено вимогу МКП «Херсонтеплоенерго» №21-06-14-14/4149, якою зобов'язано усунути виявлені порушення і надати інформацію про вжиті заходи та виконання цих вимог в строк до 14.08.2014 р. Зокрема, пунктами 2, 3, 4, 5 спірної вимоги МКП «Херсонтеплоенерго» зобов'язано:

- відобразити в обліку дебіторську заборгованість за завищену вартість отриманого природного газу на суму 3474846,57 грн. та провести коригування (зменшення) на суму 3474846,57 грн. розрахунків за отриманий від НАК «Нафтогаз України» природний газ, ввезений на митну територію України для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням;

- відобразити в обліку дебіторську заборгованість за юридичними особами щодо яких здійснено безпідставні витрати на суму 220122,36 грн. та стягнути з ТОВ «Герц» кошти в сумі 108922,24 грн., з ТОВ «ІРЦ-Херсон» - 111200,12грн.; вирішити питання стосовно розірвання договору і ТОВ «Герц» та ТОВ «ІРЦ-Херсон»;

- відобразити в обліку дебіторську заборгованість за юридичними особами щодо яких здійснено безпідставні витрати на суму 44200,00 грн. та стягнути з Міжгалузевої асоціації з розвитку систем теплопостачання «Укртеплокомуненерго» кошти в сумі 43000,00 грн. та Херсонської торгово-промислової палати - 1200,00 грн.;

- відобразити в обліку дебіторську заборгованість за юридичними особами щодо яких здійснено безпідставні витрати на суму 6000,00 грн. та стягнути з Міжнародного міжрегіонального агропромислового кластеру Херсонської області кошти в сумі 2000,00 грн., з Всеукраїнської професійної спілки працівників органів державної податкової служби - 4000,00 грн.;

- відобразити в обліку дебіторську заборгованість за завищену вартість виконаних робіт на суму 4932,00 грн. Стягнути кошти з підрядної організації ПСМНП «Газкотлоспецмонтажналадка» завищену вартість виконаних робіт в сумі 4932,00 грн. або підрядною організацією виконати відповідний обсяг робіт на вказану суму.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що пункт 2 вимоги підлягає скасуванню, оскільки чинним законодавством не передбачено такого способу захисту майнових інтересів держави як відображення в обліку підконтрольної установи дебіторської заборгованості. Разом з тим, суди зазначили, що пункти 3, 4, 5 вимоги, якими примусово стягуються виявлені в ході ревізії збитки, не є обов'язковими для виконання МКП «Херсонтеплоенерго», а отже не створюють для нього юридичних наслідків.

Відмовляючи у задоволенні позову ДФІ в Херсонській області, суди виходили з того, що збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим оскаржувана вимога, яка у пунктах 3, 4 та 5 вказує на виявлені збитки та їхній розмір, а також містить звернутий до МКП «Херсонтеплоенерго» припис про їх стягнення є неправомірною.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, виходячи з меж касаційного перегляду, встановленого статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із вказаними висновками судів, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Пунктом 7 статті 10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з приписами статті 15 Закону №2939-XII, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання.

Як вбачається зі змісту пункту 2 вимоги ДФІ, МКП «Херсонтеплоенерго» зобов'язано відобразити в обліку дебіторську заборгованість за завищену вартість отриманого природного газу на суму 3474846,57 грн. та провести коригування (зменшення) на суму 3474846,57 грн. розрахунків за отриманий від НАК «Нафтогаз України» природний газ, ввезений на митну територію України для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Отже, з метою захисту інтересів держави орган державного фінансового контролю повинен у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

Між тим, пунктом 2 вимоги ДФІ в Херсонській області вимагає від МКП «Херсонтеплоенерго» відобразити в обліку дебіторську заборгованість, проте такі дії не забезпечують захисту інтересів держави.

Так само, формуючи вимогу про коригування (зменшення) на суму 3 474 846,57 грн. розрахунків за отриманий від НАК «Нафтогаз України» природний газ, ввезений на митну територію України для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, контролюючий орган не зазначає на якій правовій підставі та у який спосіб МКП «Херсонтеплоенерго» повинно вчинити зазначені дії.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку, що п.2 вимоги ДФІ в Херсонській області №21-06-14-14/4149 від 14.07.2014 року не відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Що стосується пунктів 3, 4 та 5 вимоги ДФІ, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі Положення), Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, органом державного фінансового контролю пред'явлено вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії. При цьому пункти 3, 4 та 5 вимоги вказують на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, або шляхом пред'явлення позову до підконтрольної установи про зобов'язання виконати вимогу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 13 травня 2014 року №21-89а14, від 28 жовтня 2014 року №21-462а14, від 20 січня 2015 року №21-603а14, від 10 лютого 2015 року № 21-632а14, від 09 червня 2015 року № 21-54а15.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову МКП «Херсонтеплоенерго» про визнання протиправними та скасування пунктів 3, 4 та 5 вимоги ДФІ, та відповідно про відмову у задоволенні позову ДФІ про зобов'язання виконати пункти вимоги.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області відхилити, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: