Справа № 819/1901/15
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 819/1901/15

23 липня 2015 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Хребетко І.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника УМВС України

в Тернопільській області ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 ДержавтоінспекціїУМВС

України в Тернопільській області ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, ОСОБА_4 Державтоінспекції УМВС України в Тернопільській області про скасування наказів та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області про скасування наказів та зобовязання вчинити певні дії а саме: скасувати наказ начальника управління Міністерства внутрішніх справи України в Тернопільській області від 24 травня 2010 року №258 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ Теребовлянського району УДАІ УМВС України в Тернопільській області» та наказ УМВС України в Тернопільській області №151 о/с від 07 липня 2011 року; зобовязати УМВС України в Тернопільській області поновити ОСОБА_1 на посаді, прийнявши з цього приводу рішення.

В судовому засіданні до участі у даній справі за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області було залучено у якості співвідповідача ОСОБА_4 Державтоінспекції УМВС України в Тернопільській області.

Представником відповідача ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області подане письмове клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду у звязку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області посилається на те, що позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з ОВС наказом УМВС від 24.05.2010 року № 258 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ Теребовлянського району УДАІ УМВС». Інспектором ВКЗ УДАІ УМВС в області лейтенантом міліції ОСОБА_6 та ст. інспектором ВКЗ УДАІ УМВС ст. лейтенантом міліції ОСОБА_7 24.05.2010 року майора міліції ОСОБА_1 було ознайомлено з даним наказом усно, а 01.06.2010 року йому було запропоновано ознайомитись з ним під розпис, на що він відмовився, про що був складений вищевказаними співробітниками та затверджений заступником начальника УДАІ УМВС відповідний акт від 01.06.2010 року. Наказ УМВС від 24.05.2010 року № 258 у відповідності до ст.18 Дисциплінарного Статуту ОВС був реалізований наказом УМВС в області від 07.07.2011 року № 151 о/с. В період з 12.05.2010 по 01.06.2011 року позивач перебував на лікуванні, що підтверджується листками звільнення від службових обовязків. З 22.06.2011 по 07.07.2011 року позивач на службу не виходив без поважних причин, з приводу своєї відсутності керівництво ВДАІ УМВС не повідомляв, довідок амбулаторного або стаціонарного лікування не представляв. На письмові запити з приводу можливого лікування позивача, жодної інформації про його лікування не отримано. В день видачі наказу по особовому складу № 151 о/с, в звязку з відсутністю позивача на службі в день звільнення, йому було надіслано письмове повідомлення від 07.07.2011 року № 13/32 про дату та підстави звільнення, запропоновано зявитись у ВДАІ УМВС для проведення повного розрахунку та отримання трудової книжки або надіслання письмової згоди на її пересилку поштою. Разом з тим, ОСОБА_1 в ВДАІ УМВС не прибув та згоду не надіслав. Отже, позивачу було відомо про підстави та дату звільнення з ОВС, однак він звернувся до суду лише 06.07.2015 року, тобто, по спливу 4 років з дати звільнення, відповідно позивачем пропущений строк для звернення до суду, наслідком чого відповідно до ст.100 КАС України є залишення позову без розгляду.

Крім того просить врахувати, що провадження кримінальної справи не позбавляло можливості позивача звернутися в суд за захистом своїх прав щодо незаконного, на його думку, звільнення з ОВС, але він даним правом не скористався.

В судовому засіданні заявлене клопотання представник відповідача ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області підтримала, просила його задовольнити. Вважає, що матеріали справи свідчать про обізнаність позивача про існування оскарженого ним наказу, тому вважає, що протягом 4 років, що минули з моменту його прийняття, позивач мав можливість його оскаржити.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечили, посилаючись на те , що з моменту відсторонення 14.04.2010 року позивач на роботу не виходив і про своє звільнення дізнався після закриття кримінальної справи, яка була порушена проти нього, та звернення в квітні 2015 року до УМВС України в Тернопільській області про допуск його до роботи. Просили у задоволенні клопотання відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 Державтоінспекції в Тернопільській області в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що позивачем строк звернення до суду пропущений без поважних причин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України ( надалі КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з ОВС наказом УМВС від 24.05.2010 року № 258 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ Теребовлянського району УДАІ УМВС». Інспектором ВКЗ УДАІ УМВС в області лейтенантом міліції ОСОБА_6 та ст. інспектором ВКЗ УДАІ УМВС ст. лейтенантом міліції ОСОБА_7 24.05.2010 року майора міліції ОСОБА_1 було ознайомлено з даним наказом усно, а 01.06.2010 року йому було запропоновано ознайомитись з ним під розпис, на що він відмовився, про що був складений вищевказаними співробітниками та затверджений заступником начальника УДАІ УМВС відповідний акт від 01.06.2010 року. Наказ УМВС від 24.05.2010 року № 258 у відповідності до ст.18 Дисциплінарного Статуту ОВС був реалізований наказом УМВС в області від 07.07.2011 року № 151 о/с. В період з 12.05.2010 по 01.06.2011 року позивач перебував на лікуванні, що підтверджується листками звільнення від службових обовязків. З 22.06.2011 по 07.07.2011 року позивач на службу не виходив без поважних причин, з приводу своєї відсутності керівництво ВДАІ УМВС не повідомляв, довідок амбулаторного або стаціонарного лікування не представляв. На письмові запити з приводу можливого лікування позивача, жодної інформації про його лікування не отримано. В день видачі наказу по особовому складу № 151 о/с, в звязку з відсутністю позивача на службі в день звільнення, йому було надіслано письмове повідомлення від 07.07.2011 року № 13/32 про дату та підстави звільнення, запропоновано зявитись у ВДАІ УМВС для проведення повного розрахунку та отримання трудової книжки або надіслання письмової згоди на її пересилку поштою. Разом з тим, ОСОБА_1 в ВДАІ УМВС не прибув та згоду не надіслав. Отже, позивачу було відомо про підстави та дату звільнення з ОВС, однак він звернувся до суду лише 06.07.2015 року, тобто, по спливу 4 років з дати звільнення, відповідно позивачем пропущений строк для звернення до суду, наслідком чого відповідно до ст.100 КАС України є залишення позову без розгляду. При цьому суд враховує твердження відповідача УМВС України в Тернопільській області про те, що позивачу з моменту звільнення припинили виплачувати грошове забезпечення, що не заперечене позивачем, а тому йому достовірно було відомо про його звільнення з роботи.

Досліджуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом, суд також звертає увагу на те, що позивач у судовому засіданні стверджував, що не звертався раніше до суду, оскільки вважає причини свого звільнення нерозривно повязаними із розглядом кримінальній справі за його звинуваченням.

Суд звертає увагу, що КАС України, а саме, п. 3 ч. 1 ст. 156 гарантоване право позивача ОСОБА_1на зупинення розгляду його позову про оскарження даного наказу до розгляду зазначеної вище кримінальної справи, у разі звернення ОСОБА_1 із таким позовом у межах строків, передбачених ст. 99 КАС України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду шляхом подачі відповідного позову.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Аналізуючи вищезазначені обставини даної адміністративної справи, підтверджені письмовими доказами, наявними у її матеріалах, враховуючи те, що позивачем не надано, а судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували наявність підстав для визнання пропуску звернення до суду поважними, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду позивача із даним позовом та відповідно до приписів п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України вважає за доцільне залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. 99, 100 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання представника ОСОБА_4 міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області задовольнити.

2.Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, ОСОБА_4 Державтоінспекції УМВС України в Тернопільській області про скасування наказів та зобовязання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.