Справа № 825/1536/15-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1536/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА
Іменем України

21 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання неправомірною бездіяльності Чернігівського обласного військового комісаріату стосовно не зарахування його на продовольче забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 та не своєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 ; визнання неправомірною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 стосовно не виплати йому нарахованої згідно наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 рудня 2014 року № 575 за період з 18 березня.2014 року по 30 листопада 2014 року, від 02 січня 2015 року № 02 за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року, № 90 від 04 лютого 2015 року за період з 01 січня 2015 року по 31 січня 2015 року, № 169 від 04 березня 2015 року за період 01 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, № 244 від 06 квітня 2015 року за період з 01 березня 2015 року по 12 березня 2015 року грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 62 02,24 грн.; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 нараховану грошову компенсацію в сумі 6 202,24 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації - задоволено частково.

Зазначеним рішенням судом, зокрема, визнано неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не зарахування ОСОБА_1 на продовольче забезпечення з 18 березня 2014 року по 30 листопада 2014 року до Військової частини НОМЕР_1 та несвоєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до Військової частини НОМЕР_1 .

Визнано неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати ОСОБА_1 нарахованої згідно наведених вище наказів ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 18 березня 2014 року по 30 листопада 2014 року грошової компенсації замість встановлених норм харчування.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нараховану грошову компенсацію в сумі 6 202,24 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким залишити адміністративний позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та стягнення грошової компенсації без задоволення. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 18 березня 2014 № 20 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації та призначений начальником групи соціального захисту Корюківського РВК.

Проте, з 18 березня 2014 року позивача не було зараховано на продовольче забезпечення, у зв`язку з мобілізацією при в/ч НОМЕР_1 , в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених договорів з Міністерством оборони України.

Відповідно до наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 грудня 2014 року № 575 ОСОБА_1 було зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18 березня 2014 року по 30 листопада 2014 року включно в сумі 3 030,64 грн. Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 квітня 2015 року № 275 було внесено зміни до наказу від 10 грудня 2014 року № 575, а саме додатки 2-5, 7-18 до цього наказу вважаються недійсними, та викладені в іншій редакції. Згідно додатку № 9 до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 квітня 2015 року № 275 ОСОБА_1 встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18 березня 2014 року по 30 листопада 2014 року включно в сумі 4 545,96 грн.

Згідно з наказом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02 січня 2015 року № 2 встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за грудень 2014 року ОСОБА_1 в розмірі 05,26 грн..

Наказом військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату від 04 лютого 2015 року № 90 визначено, що грошова компенсація позивача замість встановлених норм харчування за період з 01 січня 2015 року по 31 січня 2015 року складає 546,22 грн..

Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 березня 2015 року № 169 визначено, що грошова компенсація ОСОБА_1 замість встановлених норм харчування за лютий 2015 року складає 493,36 грн.

Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 квітня 2015 року № 244, грошова компенсація ОСОБА_1 замість встановлених норм харчування за березень 2015 року складає 211,44 грн.

Відповідно до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07 червня 2012 року № 905 Чернігівський обласний військовий комісаріат перебуває на продовольчому забезпеченні при військовій частині НОМЕР_1 з 01 вересня 2012 року.

З копії витягу з Аудиторського звіту від 26 грудня 2014 року № 234/1/31/82 про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10 липня 2012 року по 26 листопада 2014 року та довідки про результати внутрішнього аудиту відповідності продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 за період з 30 липня 2012 року по 26 листопада 2014 року вбачається, що внаслідок не доведення встановлених норм продовольчого забезпечення до військовослужбовців, які були призвані із мобілізацією, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 були допущені втрати доходів фізичними особами на загальну суму 2 446 343,18 грн., а тому визначено організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації, на загальну суму 2 446 343,18 грн. в термін до 26 січня 2015 року.

Згідно статті 1 Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, вказаною нормою Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не передбачено право військовослужбовців на отримання грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення.

29 березня 2002 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, якою затверджено нові норми харчування військовослужбовців, однак положення вказаної постанови також не передбачають права військовослужбовців на компенсацію за неотримане продовольче забезпечення.

Відповідно до пункту 2.3. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час від 09 грудня 2002 року №402 у Збройних Силах України, на який послався суд першої інстанції, забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.

Отже, Положенням про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час №402 передбачено право на отримання грошової компенсації за продовольче забезпечення виключно військовослужбовцям.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнений в запас 12 березня 2015 року.

З адміністративним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 30 квітня 2015 року, що підтверджується конвертом з відбитком поштового штампу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на момент звернення ОСОБА_1 щодо отримання грошової компенсації замість продовольчого забезпечення, як Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", так і постанова Кабміну України №426 не передбачали такого права для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, а пункт 2.3. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час №402 не підлягає застосуванню, оскільки стосується тільки військовослужбовців, а не осіб, звільнених з військової служби, та норми цього Положення (п.2.3) не узгоджується з приписами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Суд апеляційної інстанції зауважує, що наказ ТВО військового комісара Чернігівського ОВК від 10 грудня 2014 року №575, згідно якого ОСОБА_1 встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18 березня 2014 року по 30 листопада 2014 року включно, не може бути підставою для стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь позивача нарахованої грошової компенсації в сумі 6 202,24 грн., оскільки цим наказом передбачено виплату компенсації замість належних норм харчування військовослужбовцям, призваним у зв`язку з мобілізацією. Однак, на момент звернення позивача до суду щодо отримання грошової компенсації замість продовольчого забезпечення, останній вже не має статусу військовослужбовця, призваного у зв`язку з мобілізацією, оскільки був звільнений 12 березня 2015 року, а тому дія цього наказу на нього не поширюється.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі №21-79а15, в якій Верховним Судом України було висловлено позицію, що відсутність у Законі України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідного права військовослужбовців є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення грошової компенсації.

Згідно статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції відкидає доводи апелянта щодо недотримання позивачем строків звернення до суду, оскільки судом не встановлено обставин, що свідчили б про наявність підстав для залишення позовних вимог без розгляду.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року скасувати та ухвалити нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.