Справа № 42506/09
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2010 р. справа № 2а-816/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Коршуна А.О.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська

на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2009 року

у справі № 2а-816/09

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська

про поновлення пропущеного строку, визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, в якому просив відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів; визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська в частині нарахування та виплати позивачу пенсії у періоди з 02.04.06 по 31.12.06; з 09.07.07 по 31.12.07; в 22.05.08 по 31.12.08; з 01.01.09 по 01.10.09 з урахуванням його права на підвищення пенсії на 30 % згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії позивачу з урахуванням його права на підвищення пенсії на 30 % згідно ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди 02.04.06 по 31.12.06; з 09.07.07 по 31.12.07; в 22.05.08 по 31.12.08; з 01.01.09 по 01.10.09 та виплатити на користь позивача різницю між перерахованою та фактично виплаченими сумами; з 01.10.09 позивачу нараховувати та виплачувати щомісячно пенсію з урахуванням 30 % соціальної надбавки від мінімальної пенсії на віком згідно ст. 6 Закону України «про соціальний захист дітей війни».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачу, як дитині війни повинна виплачуватись щомісячна державна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але відповідач всупереч вимогам Конституції України та законів України зазначену надбавку до пенсії у 2006-2007 роках не нараховував та не виплачував, а з 2008 року виплачував цю надбавку в значно меншому розмірі.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.09 (суддя Галічий В.М.) позовні вимоги задоволено частково. Строк зверенння до адміністративного суду поновлено; визнано неправомірними дії відповідача в частині виплати ОСОБА_1 пенсії у періоди з 09.07.07 по 31.12.07 та з 22.05.08 по 31.12.08 без урахування підвищення, встановленого ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, що була виплачена ОСОБА_1 у періоди з 09.07.07 по 31.12.07 та з 22.05.08 по 31.12.08 з урахуванням права отримувача пенсії на її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не досліджено, що визначення мінімального розміру пенсій за віком надано лише в ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом. Незважаючи на те, що рішенням Конституційного суду України від 09.07.07 № 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»визнано неконституційними, питання про визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус дитини війни, в законодавчому порядку з 09.07.07 по 31.12.07 вирішено не було. У 2008 році відповідачем виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, розмір якої згідно зі статтею 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»становить 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до норм діючого законодавства, зокрема постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 530.

З питань застосування судом першої інстанції положень ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем судове рішення в цій частині не оскаржується.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.06, набув статусу «дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська. Як особі, що має статус «дитини війни», позивачу у 2006 та 2007 роках не призначалося, не нараховувалося та не виплачувалося підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 2008 року вказаний вид підвищення до пенсії призначався позивачу та виплачувався в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.06 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік з урахуванням статті 111 цього Закону.

Статтею 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»з урахуванням статті 111 цього Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» змінено, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 у справі № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Виходячи з наведених норм, п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00 року, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблений правильний висновок, що в періоди з 09.07.07 по 31.07.07 та з 22.05.08 по 31.12.08 позивачу повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за заявлений позивачем період з 01.01.09 по 01.10.09 через те, що такі вимоги не ґрунтуються на законі.

На 2009 рік дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» законодавцем, зокрема, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»не обмежена, підлягає застосуванню.

Докази застосування відповідачем її положень в 2009 році в матеріалах справи відсутні, у звязку з чим, враховуючи межі заявлених позивачем вимог, колегія суддів вважає, що позивачу повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в період з 01.01.09 по 01.10.09.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Також колегія суддів вважає помилковим посилання відповідача на п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 530, яким встановлено розміри підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії. При нарахуванні позивачу щомісячної соціальної допомоги як дитині війни має застосовуватися саме Закон України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки Закони України мають вищу юридичну силу.

Згідно зі статтями 113, 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України‚ постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України; забезпечує виконання Конституції і законів України; видає постанови і розпорядження виключно в межах своєї компетенції.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «дитини війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Приймаючи до уваги, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що відповідач не виконав своїх повноважень без поважних причини.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом першої інстанції невірно вирішено питання щодо позовних вимог за період з 01.01.09 по 01.10.09, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду відповідно до вимог ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України, використовуючи право, надане ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за періоди з 09.07.07 по 31.12.07, з 22.05.08 по 31.12.08,з 01.01.09 по 01.10.09.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.09 у справі № 2а-816/09 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 як дитині війни підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за періоди з 09.07.07 по 31.12.07, з 22.05.08 по 31.12.08 та з 01.01.09 по 01.10.09.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за періоди з 09.07.07 по 31.12.07, з 22.05.08 по 31.12.08 та з 01.01.09 по 01.10.09 з урахуванням фактичних виплат за вказані періоди.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 1,70 грн. судового збору.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя: І. Ю. Добродняк

суддя: Н. А. Бишевська

суддя: А. О. Коршун