Справа № П/811/879/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року справа № П/811/879/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Осипової Н.В. та представників:

прокуратури: ОСОБА_1;

позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

відповідача: не зявився,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_4
до Реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Державного реєстратора реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_5
провизнання протиправним дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції та Державного реєстратора реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_5 в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11819568 від 21.03.2014 про проведення державної реєстрації іншого речового права - припинення права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення ОСОБА_4, яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0050), площею 27,2 га, що внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_5;

- зобов'язати реєстраційну службу Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації іншого речового права - припинення права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення ОСОБА_4, яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0050), площею 27,2 га, що внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що державним реєстратором Голованіського районного управління юстиції ОСОБА_5 21.03.2014 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким припинено його речове право постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, площею 27,2 га для ведення фермерського господарства.

Позивач вважав, що дії державного реєстратора суперечать вимогам Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Земельному кодексу України, тому підлягають визнанню протиправними, а рішення про їх державну реєстрацію скасуванню.

У судовому засіданні представники позивача та прокуратури підтримали вимоги адміністративного позову і просила суд їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки він діяв згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ввідповідно до державного акту на право постійного користування землею серії КР №0186 від 14.05.2001 року, виданого Голованівською районною радою народних депутатів на підставі рішення сесії Голованівської районної ради народних депутатів від 27.01.2001 за № 333 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею №223, ОСОБА_4 використовувалася земельна ділянка, яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, загальною площею 27,20 га для ведення селянського (фермерського) господарства.

07 листопада 2013 року ОСОБА_4 надано заяву, зареєстровану приватним нотаріусом ОСОБА_6 в реєстрі за №2174, про відмову від права користування земельною ділянкою площею 27.2 га, яка адресована до всіх компетентних органів .

21 березня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), де у виді реєстрації обрав "припинення" права постійного користування на земельну ділянку площею 27,2 га кадастровий номер: :02:000:0050, що розташована на території Пушківської сільської ради (а.с.65).

До заяви додані: квитанції про оплату державного мита та за надання витягу, копія паспорта та картки фізичної особи - платника податків, державний акт на право постійного користування землею, нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4 про відмову від права постійного користування, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, лист відділу Держземагентства у Голованівському районі.

Того ж дня, 21 березня 2014 року державним реєстратором речових прав - ОСОБА_5, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №11819568 на підставі якого була проведена державна реєстрація припинення права права постійного користування ОСОБА_4 на земельну ділянку, що розташована: Кіровоградська область, Голованівський район, Пушкінська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0050 (а.с.66).

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, відповідним доводам позивача та висновкам відповідача, суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ(зі змінами та доповненнями) (далі - Закон).

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (у редакції від 17 жовтня 2013 року, яка діяла на момент вчинення реєстраційних дій) (далі - Порядок).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною сьомої статті 16 Закону визначено, що державна реєстрація проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ним особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Так, зазначена норма Закону кореспондується з пунктом 35 Порядку, яким передбачено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права. Цим підтверджується правомірність та належність особи, яка звернулася з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), а саме, що Позивач є належною особою для звернення до органу державної реєстрації прав з заявою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Пунктом 44 Порядку встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку державної або комунальної власності заявник подає витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Виконання даного пункту підтверджується наданим Позивачем витяг номер НВ-014 від 20 березня 2014 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Крім того, зазначеним пунктом Порядку передбачено, що державна реєстрація права власності держави чи територіальної громади на земельні ділянки, які сформовані із земель державної чи комунальної власності, проводиться одночасно з державною реєстрацією речового права на таку земельну ділянку, що є похідним від права власності, на підставі рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування.

Таке рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування може бути подане правонабувачем (користувачем, орендарем), який у такому випадку є уповноваженою особою власника земельної ділянки, одночасно із заявою про державну реєстрацію речового права, що є похідним від права власності.

Відповідно до пункту а) частини першої статті 141 Земельного кодексу України (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано Реєстраційної служби Голованівського РУЮ нотаріально посвідчену заяву від 07 листопада 2013 року.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач зазначив про те, що він не перебуваючи під впливом погроз, насильства, як фізичного так і морального та діє не в наслідок тяжких обставин, повністю розуміючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, без будь-якого тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення та на підставі прийнятого ним рішення цією заявою відмовляється від права користування земельною ділянкою площею 27,20 га.,сільськогосподарського призначення. що розташована на території Голованівського району, Кіровоградської області, на підставі Державного акта на право постійного користування землею, серія КР 0186, виданого Голованівською районною ОСОБА_2 народних депутатів. Кіровоградської області, на підставі рішення сесії Голованівської районної ОСОБА_2 народних депутатів, Кіровоградської області від 27 квітня 2001 року, № 333 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за номером 223.

ОСОБА_4 до заяви додані: квитанції про оплату державного мита та за надання витягу, копія паспорта та картки фізичної особи - платника податків, державний акт на право постійного користування землею, нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4 про відмову від права постійного користування, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, лист відділу Держземагентства у Голованівському районі.

Положеннями ст. 142 ЗК України визначено механізм добровільної відмови землекористувача від права постійного користування земельною ділянкою.

Статтею 142 Земельного кодексу України визначено, що припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

З аналізу вищенаведених норм закону вбачається, що юридично значимою відмова власника земельної ділянки від права власності стає після її оформлення у заяві до "відповідного" органу. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його письмовою заявою до субєкта, який здійснює функції власника земельної ділянки.

Разом з тим, на відміну від ч. 2 вищезазначеної статті можливість власника земельної ділянки відмовити у прийнятті останньої від постійного користувача не передбачена. Це обумовлено його статусом власника, який зберігається і не змінюється при відмові користувача від подальшого здійснення свого права.

Крім того, положеннями статті не визначено яке за формою та змістом має бути прийняте рішення власником землі у формі наказу, листа тощо.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_4 проведено на підставі нотаріально завіреної заяви та листа начальника відділу Держземагентства у Голованівському районі за вих № 216/01/05-11 від 21 березня 2014 року.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Приписи зазначеної норми не містять серед інших такої підстави припинення права користування земельною ділянкою як відповідне рішення (наказ) власника земельної ділянки.

Приписами частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У своєму листі відділу Держземагенства у Голованівському районі Кіровоградської області від 21 березня 2014 року № 26/01/01-11, зазначив, що керуючись статтями 93, 120, 141 Земельного кодексу України та враховуючи заяву громадянина ОСОБА_4 про відмову від права користування земельною ділянкою просить здійснити державну реєстрацію припинення права постійного користування землею.

Суд звертає увагу на те, що при добровільній відмові користувача від земельної ділянки владні повноваження органів виконавчої влади не розповсюджуються. Припинення права користування відбувається виключно з добровільної волі землекористувача, проте чинним законодавством передбачено юридичне оформлення такої відмови.

Таким чином, зазначений лист відділу Держземагенства у Голованівському районі Кіровоградської області є повідомленням власника земельної ділянки про прийняте рішення щодо припинення права постійного користування у розумінні статті 142 Земельного кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до абзацу другого пункту 6 Порядку відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник.

Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено, що в подальшому на земельну ділянку від якої відмовився ОСОБА_4 Головним Управління Державного земельного агентства в Кіровоградській області 11 громадянам видані накази «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Прокурор Голованівського району звернувся з позовами до місцевого суду про визнання недійсними вищезазначених наказів.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що Державна реєстрація припинення права постійного користування ОСОБА_4 на зазначену земельну ділянку проведена за відсутності наказу Головного Управління Держземагенства, лише на підставі листа відділу Держземагенства в Голованівському районі від 21.03.2014 року.

Голованівський районний суд Кіровоградської області своїми рішеннями відмовив у задоволенні позовів, а апеляційний суд Кіровоградської області оскаржені рішення по справам №22-ц/781/1370/15, №22-ц/781/1353/15, №22-ц/781/1370/15 від 02.06.2015 року залишив без змін.

Так, суд апеляційної інстанції надав оцінку доводом прокурора Голованівського району щодо незаконного проведення реєстрації припинення права постійного користування на підставі листа та зазначив наступне.

Частиною другою статті 142 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

З пояснення представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог реєстраційної служби Голованівського району, долученого до матеріалів справи , вбачається, що припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_4 було проведено на підставі нотаріально завіреної заяви ОСОБА_4 від 07.11.2013 року та листа начальника відділу Держземагентства у Голованівському районі за вих № 216/01/05-11 від 21.03.2014 року .

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Так, ОСОБА_4 07 листопада 2013 року нотаріально завірив заяву про відмову від права користування земельною ділянкою загальною площею 27,20 га, що розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Стаття 141 Земельного Кодексу України не містить серед інших такої підстави припинення права користування земельною ділянкою як відповідне рішення (наказ) власника земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що 07.11.2014 року голова Голованівської райдержадміністрації Кіровоградської області переконав ОСОБА_4 у необхідності відмовитися від права постійного користування земельною ділянкою площею 27,2 га розташованої на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. При цьому голова пообіцяв ОСОБА_4 взамін рівноцінну земельну ділянку. ОСОБА_4 погодившись з даною пропозицією, 07.11.2013 нотаріально посвідчив заяву про добровільну відмову від права постійного користування власною земельною ділянкою. Проте, в липні 2014 року ОСОБА_4 стало відомо, що земельну ділянку від якої він відмовився надано 11 громадянам міста Донецьк, Донецької області, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, по 2 га кожному, а обіцяну позивачу земельну ділянку головою Голованівської райдержадміністрації надана не було.

03.07.2014 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась з завою до ОВС. На підставі заяви розпочато досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000186 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України. Досудове розслідування розпочато за фактом заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з встановлених по справі дійсних обставин, суд дійшов висновку, що позивач після прийнятого оскаржуваного рішення вважав його законним та прийнятим відповідно до чинного законодавства. Позивач, як зацікавлена особа вважав прийняте рішення за його ж заявою правомірним. Реалізувавши своє право на відмову усвідомлював та розумів наслідки прийнятого рішення та прагнув його прийняття.

Позивач дійшов висновку про те, що його права, свободи та інтереси порушені лише після того, як дізнався про надання земельної ділянки від якої він відмовився іншим особам.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач подавши заяву про відмову з відповідними документами, як зацікавлена особа усвідомлював та розумів наслідки прийнятого рішення Реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції.

Так, державний реєстратор відповідно до статті 15 Закону, після прийняття і перевірки документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрації заяви, а також встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень, державний реєстратор має право прийняти: або рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, або про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, або про зупинення державної реєстрації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державний реєстратор прав - ОСОБА_5 виконала всі обовязки передбачені чинним законодавством щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам Закону, перевірила відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями та зареєструвала припинення права постійного користування ОСОБА_4 на земельну ділянку.

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суд не вбачає порушеного права, свобод та інтересів позивача. Натомість суд приходить до висновку, що доводи та мотиви позивача ґрунтуються не на вимогах законодавства України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, Кіровоградський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 13.07.2015р.

Суддя Р.В. Жук