Справа № 3768/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2010 р.справа № 2а-2117/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Туркіної Л.П. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у м. Дніпродзержинську

на постанову: Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2008р. у справі № 2а-2117/08

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1,

до Державна податкова інспекція у м. Дніпродзержинську ,

про скасування податкового рішення , -

встановила:

25.03.2008р. позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить скасувати видане Державною податковою інспекцією у м.Дніпродзержинську повідомлення-рішення від 10.12.2007р. № /42336.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2008р. позов задоволено. Скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10.12.2007р. № /42336, прийняте ДПІ у м.Дніпродзержинську.

Дана постанова обґрунтована тим, що відповідачем не визначено, яким саме законом встановлено порядок проведення перевірки позивача, за результатами якої прийняте спірне рішення. Тому, акт перевірки не може бути доказом порушень, за які до позивача застосовано штрафні санкції. Крім того, суд першої інстанції зазначає, що працівниками ДПІ під час проведення перевірки не встановлено природу готівкових коштів, які знаходились в приміщенні магазину, а тому висновки, викладені в Акті перевірки є необґрунтованими та не доведеними відповідачем. Тому до позивача застосовано санкції безпідставно.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволені позову позивача.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 2а-2117/08 не застосовані норми ч. 3 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України: прийняті до уваги тільки доводи позивача СПД ОСОБА_1, а доводи, наведені ДПІ у м.Дніпродзержинську, не враховані. Відповідач зазначає, що здійснюючи перевірку він діяв в межах повноважень та у порядку встановленому діючим законодавством.

Суд належним чином повідомив учасників адміністративного процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень чи пояснень до суду не направив, про поважність причин не явки його представників у судове засідання суд не повідомив, за таких обставин справа розглядається за відсутності його представників.

Розпорядженням голови суду ОСОБА_2 від 10.03.2010р. дану справу передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи відповідачем здійснено перевірку позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності, за результатами якої складено акт № 000622 від 27.11.2007р.

На підставі вищезазначеного акту перевірки винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10.12.2007р. № /42336, відповідно до якого до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 24150грн.00коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2008р. позов задоволено.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Стаття 11-1 Закону встановлені підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду (ч.7. ст.11-1).

Статтею 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5-9 статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню. Позапланова перевірка, що провадиться уповноваженими контролюючими органами стосовно осіб, визначених у частині другій цієї статті, може здійснюватися виключно на підставі постанови слідчого, органу дізнання або відповідно до рішення суду. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України. Забороняється проведення перевірок осіб, визначених у пунктах 5-9 статті 9 цього Закону, щодо діяльності, передбаченої лише цим Законом іншими державними органами, ніж ті, що визначені контролюючими органами згідно із законодавством України.

Із норм, викладених в ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»випливає, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Заперечуючи проти позовних вимог та рішення суду першої інстанції Відповідач зазначає, що вказані направлення на перевірку були вручені представнику позивача, що підтверджується відповідним підписом продавця. Проте, матеріалами справи вказані обставини не підтверджено, а саме - як вбачається з копій направлення №1044 та №1046 від 19.11.2007р. (а.с. 7,8) на них відсутні відмітки про ознайомлення з направленням на перевірку.

Щодо акту перевірки та зафіксованих у ньому порушень колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з пояснень відповідача в ході перевірки було встановлено, що сума готівкових коштів у магазині, в якому здійснює діяльність приватний підприємець ОСОБА_1, 27.11.2007 склала 4880,0 грн. (з урахуванням проведеної розрахункової операції у сумі 50,0 грн.). При цьому сума у розмірі 4830,0 грн. отримана від реалізації товарів, про що свідчить пояснювальна продавця ОСОБА_6 та опис наявної готівки на місці проведення розрахунків, а не були видані продавцю приватним підприємцем ОСОБА_1 для розрахунків з постачальником товарів, як зазначено у запереченнях до акту перевірки.

Під час проведення перевірки було надано книгу обліку доходів та витрат № 2-59-957/2, перевіркою якої встановлено відсутність записів у графі 14 - суми виручки за 27.11.2007, про що в книзі обліку доходів і витрат на листі №11 зроблено відповідний запис 28.11.07р. Таким чином було встановлено не оприбуткування готівки в книзі обліку доходів та витрат, а саме: не проведення підприємцем обліку готівки на повну суму її фактичного надходження у книзі обліку доходів та витрат підприємця в день отримання готівкових коштів: 27.11.07р. - 4830,0 грн. Чим порушено абз.23 п.1.2, п.2.6 Постанови Правління Національного банку України від 15.12.04р. № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" (із змінами та доповненнями) (далі Постанова №637).

Встановлені перевіркою порушення були зафіксовані в акті перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового обігу від 27.11.07 №000622.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, як вбачається із змісту акту перевірки (а.с. 5-6) зазначені відповідачем обставини не підтверджуються.

Так, в графі акту перевірки «перевіркою встановлено порушення:» зазначено «без порушень».

Тільки в графі «Інші порушення»міститься нерозбірливий запис зміст якого неможливо встановити (а.с. 6) .

Крім того, зміст пояснень продавця (а.с. 24) не відповідає зазначеному в графі 11 акту перевірки «Сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків».

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем не встановлено природу готівкових коштів, які знаходились в приміщенні магазину, оскільки з пояснень продавця: «ОСОБА_5 сума отримана від реалізації товару не є моєю власністю. Гроші повернуті, товар повернуто. Претензій до перевіряючи не маю»не можливо зробити висновок чи необхідно було оприбутковувати грошові кошти, якщо товар та грошові кошти були повернуті.

Інших доказів на підтвердження обставин, у звязку з якими було прийнято спірне рішення відповідачем суду не надано.

За викладених обставин колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами, рішення суду прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у м.Дніпродзержинську на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2008р. у справі № 2а-2117/08 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2008р. у справі № 2а-2117/08 залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги з моменту складення у повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 20.07.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Судді: Д.В. Чепурнов

ОСОБА_4