Справа № 8561/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2010 р. справа № 2а-38/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Суховарова А.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради на постанову Першотравенкського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2009 року

у адміністративній справі № 2а-38/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради про визнання дій по виплаті щорічної разової допомоги до 5го травня неправомірними та стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Першотравенкського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2009 року задоволено частково позов ОСОБА_1, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенкської міської ради щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2008 року ОСОБА_1 в розмірі 350 гривень, передбаченому ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»в редакції п.20 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року та на підставі постанови Кабінету Міністрів України №183 від 12 березня 2008 року «про розміри разової грошової допомоги що виплачується у 2008 оці відповідно до Закону УУкраїни «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань»у сумі 350 грн. як інвалід1 111 групи. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5го травня 2008 року в розмірі передбаченому ч. 5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В іншій частині вимог позивачу судом відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в частині нарахування та стягнення на його користь грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік.

При перегляді справи в апеляційному порядку, колегією суддів встановлено, що предметом спору у цій справі є захист прав позивача на отримання одноразової щорічної грошової допомоги до 5 травня за період 2007-2008 р.р. в розмірах, передбачених ст.13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Першотравенської міської ради в м. Першотравенську як учасник бойових дій, і відповідно користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ. (далі Закон № 3551-ХІІ).

Задовольняючи позов у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

За наведених обставин, та посилаючись на положення ст.22 Конституції України, ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що територіальний орган праці та соціального захисту населення зобовязаний до виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги необхідно здійснювати у розмірі, визначеному ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» без обмежень, встановлених Законами України «Про Державний бюджет України».

Проте, такий висновок зроблений судом з порушенням правил застосування норм матеріального права та без урахування обставин справи.

Згідно зі статтею 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»щорічно до 5 травня інвалідам війни 3 групи і прирівняних до них осіб - виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Однак, пунктом 20 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 від 28.12.2007 р. було встановлено, що у 2008 році розмір щорічної разової допомоги інвалідам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. А саме, згідно пп.2 «б»п.20 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»частина пята статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» стала діяти в наступній редакції: «щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Розмір разової грошової допомоги на 2008 рік визначено постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 р № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 р. відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань».

Колегією суддів встановлено, що сума разової щорічної грошової допомоги позивачу, як інваліду 3 групи за 2008 рік була виплачена йому 13 квітня 2008 року у розмірі 350,00 грн.

Неконституційними положення пункту 20 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 від 28.12.2007 р. визнані Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р., а тому відповідно дію ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»відновлено з 22.05.2008 р. і з цього часу ця норма стала діяти в попередні редакції, яка визначала виплату інвалідам війни разової щорічної допомоги до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком

Таким чином, на час вчинення відповідачем у квітні 2008 року дій по виплаті позивачу суми разової грошової допомоги до 5 травня, які є предметом спору в цій справі, була чинною та діяла стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 від 28.12.2007 р.

Колегія суддів не вбачає підстав для перевірки Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»на відповідність їх загальним положенням цього Закону та Конституції України, а також не вбачає підстав для надання оцінки змінам цим Законом до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»стосовно порядку визначення розміру щорічної разової допомоги інвалідам війни що діяли у період з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року, оскільки це знаходиться за межами компетенції адміністративного суду, встановленої ст.17 КАС України, і вирішення таких питань віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Статтею 95 Конституції України встановлено, що бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Держава прагне до збалансованості бюджету України.

Завдання адміністративного судочинства, згідно зі ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а у разі виникнення сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, він звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Наведені обставини, з урахуванням того, що на час виплати позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня за 2008 рік, субєкт владних повноважень керуючись нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 від 28.12.2007 р. - діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для визнання дій субєкту владних повноважень незаконними у даному випадку немає, відповідно відсутні підстави для зобовязання його виплатити позивачу недотриману суму допомоги за 2008 рік.

Застосування до виниклих по цій справі положень ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»- є неприпустимим, оскільки даною нормою встановлено, що звернутися за отриманням разової грошової допомоги до 5 травня та отримати її до 30 вересня мають право особи які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня. Позивач до таких осіб не відноситься, оскільки вказану допомогу він отримав у квітні 2008 року у розмірі, визначеному чинним на той період часу Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зазначених обставин та норм матеріального права не суд першої інстанції не врахував під час вирішення спору у цій справі, чим порушив правила застосування норм матеріального права, а саме помилково застосував до спірних правовідносин норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка не діяла у період квітня 2008 року.

З огляду на викладене апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з постановленням нової постанови про відому у задоволені позову за відсутності у позивача права матеріальної вимоги.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради задовольнити, постанову Першотравенкського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2009 року скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради - відмовити

Постанова суду набирає законної сила з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено на протязі пяти днів

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: С.А. Уханенко