Справа № 2-а-2889/11
Суддя: Добровольський В. В.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0216/ 2-а-2889/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2011 року Суддя Мрованокуриловецького районного суду Вінницької області Добровольський В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії та отримує пенсію в управлінні Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 р. № 796-ХП (далі Закон № 796-ХП) додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 2, призначається в розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи, що додаткова пенсія йому нараховується та виплачується з порушенням вимог цього Закону, позивач просить: 1) визнати протиправними дії УПФУ у Мурованокуриловецькому районі щодо нарахування та виплати йому додаткової пенсії в розмірах, які суперечать ст.51 Закону № 796-ХП; 2) зобовязати УПФУ у Мурованокуриловецькому районі призначити, нарахувати і виплачувати додаткову пенсію відповідно до ст.51 Закону № 796-ХП, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхуванняза останні шість місяців по день припинення права на додаткову пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження розглядається без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченнях (а.с.10). Зокрема, зазначив, що відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Частиною 2 ст. 72 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування закріплено положення, згідно з яким кошти Пенсійного Фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, а ч. 3 ст. 73 цього Закону заборонено використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Оскільки кошти з Державного бюджету до управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі на фінансування витрат у розмірах, передбачених Законом України від 28.02.1991 р. № 796-ХП не надходили, то не має законних підстав проводити ці виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Крім того, відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік встановлено, що у 2011 році норми і положення Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу Бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Розглянувши справу з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, приходжу до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного .

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 7), перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію, користується правами і пільгами, передбаченими Законом № 796-ХП та отримує додаткову пенсію за останні шість місяців в у розмірах : з 1 січня 2011 року 112,50 грн., з 1 квітня 2011 року 114,60 грн. (а.с.8).

Предметом судового розгляду є правовідносини, що повязані з забезпеченням соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Такі правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Законом України Про прожитковий мінімум, а також іншими нормативно-правовими актами, що не суперечать вказаним законам і Конституції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормами ст. 49 Закону № 796-ХП передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорій 2, призначається в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 107-1У від 28.12.2007 року (підпункт 13 пункту 28 розділу П) текст статті 51 Закону № 796-ХП, зокрема, її першої частини викладено в такій редакції: Особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у справі № І-28/2008, положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік, зокрема, положення ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибули визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). При цьому Конституційним Судом України було зазначено, що внесення змін до законів України, зупинка їх дій чи скасування при прийнятті Законів про Державний бюджет України на відповідний рік, який не має вищої юридичної сили стосовно інших законів, є неприпустимим, оскільки вказані дії створюють протиріччя в законодавстві і як наслідок призводять до обмеження прав та свобод людини і громадянина. У звязку з цим, продовжила діяти попередня редакція ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У 2011 році зазначена стаття жодним Законом України не була змінена чи скасована, а тому є діючою і підлягає застосуванню.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, позивач має право на призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особа, віднесена до категорій 2, в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком передбачену ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції, що діяла до 28 грудня 2007 року.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України. Частина 3 ст. 46 Конституції України закріпила, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зі змісту статті 51 Закону № 796-ХП вбачається, що при визначенні розміру додаткової пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що використовується для визначення розміру пенсії, суд виходить з наступного.

У відповідності із ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, № 1058-IV мінімальна пенсія це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом, причому виключно Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначається мінімальний розмір пенсії за віком (ч. 2 ст. 5 цього Закону). Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною першою ст. 2 Закону України від 15.07.1999 року Про прожитковий мінімумвизначено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Таким чином, при визначені розміру мінімальної пенсії яка передбачена Законом № 796-ХП застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

. На 2011 рік прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність визначений Законом України № 2857-VI від 23.12.2010 року Про Державний бюджет України на 2011 рік.

Частиною 3 статті 67 Закону № 796-ХП встановлено , що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму та не потребує додаткового звернення громадян з заявою до Управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 2 положення Про Пенсійний Фонд Українитакож встановлено, що у своїй діяльності він керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України . Відповідно до ст. 7 цього Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, з огляду на вищенаведене, управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі, як орган якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них повинен був діяти відповідно до вимог ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз урахуванням положень встановлених: ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України Про прожитковий мінімум, Законом України від 20.10.2009 року Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, Законом України №2857-VI від 23.12.2010 року Про Державний бюджет України на 2011 рік, а не керуватись нормами ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 107-1У від 28.12.2007 року, яка Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у справі № І-28/2008 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційним ). Однак, відповідач у порушення зазначених положень Законів та Конституції України позивачу, не нараховує та не виплачує щомісячну додаткову пенсію у повному обсязі , чим допустив порушення прав позивача.

Заперечення проти позову відповідача про те, що відсутнє фінансування для проведення нарахування та виплати додаткової пенсії у розмірі визначеному Законом № 796-ХП не приймається до уваги. Відсутність бюджетного фінансування передбаченого Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Посилання відповідача на п. 4 Прикінцевих положень чинного з 19.06.2011 року Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік є помилковим, оскільки порушення права позивача відбулося до дня набрання ним чинності, а питання про час припинення його права на додаткову пенсію вирішує відповідач згідно з чинним законодавством.

Порушене право позивача слід захистити таким чином, щоб запобігти виникненню умов, які становлять таке порушення та не допустити подальшого існування таких умов, тобто слід УПФ у Мурованокуриловецькому районі зобовязати нараховувати та щомісячно виплачувати позивачу передбачену ст.51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію у розмірі не нижчому 30 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 8 березня 2011 року (шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав) і по день припинення права на таку допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст.49,51,67 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України № 1058-VІ від 9 липня 2003 року Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Законом України від 20 жовтня 2009 року № 1646-VІ Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, Законом України від 23 грудня 2010 року № 2857-VІ Про Державний бюджет України на 2011 рік, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 10, 11, 69, 71, 87, 158-163, 183-2, ч. 2 ст. 186, ст. 254, п. 1 ч. 1 та абзацу 2 ч. 1 ст. 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити. Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області щодо нарахування ОСОБА_1 додаткової пенсії в розмірах нижчих, ніж передбачено ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита з врахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області, відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 08 березня 2011 року по день припинення права на таку допомогу, із урахуванням фактично проведених витрат. У межах здійснення перерахунку та виплати додаткової пенсії за один місяць зобовязати відповідача виконати постанову - негайно, про що повідомити Мурованокуриловецький районний суд на підставі ч.1 ст.267 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги постанова , якщо її не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набранням законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: