Справа № 816/1002/15-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 р.Справа № 816/1002/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Клочко Ю.О.

за участю представника відповідача Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Полтавської митниці Державної фіскальної служби на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року по справі №816/1002/15а за позовом Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Торгова компанія "Молімпекс" (надалі - позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Міністерства доходів і зборів України (надалі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості від 07 листопада 2014 року № 806010001/2014/000071/1, від 01 грудня 2014 року № 806010001/2014/000077/2, від 12 грудня 2014 року № 806010001/2014/000013/2, від 16 грудня 2014 року № 806010001/2014/000014/2, від 22 грудня 2014 року № 806010001/2014/000015/2.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі № 816/1002/15а позов задоволено (а.с.194, 195-200).

Визнано протиправними та скасовані рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості від 07 листопада 2014 року № 806010001/2014/000071/1, від 01 грудня 2014 року № 806010001/2014/000077/2, від 12 грудня 2014 року № 806010001/2014/000013/2, від 16 грудня 2014 року № 806010001/2014/000014/2, від 22 грудня 2014 року № 806010001/2014/000015/2.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні прозову відмовити (а.с.206-214).

Апелянт наголошує на правомірності рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, оскільки під час митного контролю встановлено відсутність документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок, а саме, договором передбачено включення в ціну товару вартість завантаження, митне оформлення, проте надана калькуляція та рахунки не містять зазначених складових. Крім того, на підставі платіжного доручення № 1 неможливо визначити, згідно чого здійснено попередню оплату..

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. Суду надані письмові заперечення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 15 вересня 2014 року між ZAKLADY MIESNE "ZAKRZEWSCY" та ПП "ТК "Молімпекс" укладено договір № 21/2014, згідно з яким ZAKLADY MIESNE "ZAKRZEWSCY" зобов'язувався поставити, а ПП "ТК "Молімпекс" - прийняти та оплатити товар - продукцію та сировину тваринного походження в асортименті, кількості, за ціною, умовам платежу, зазначеним у проформах, рахунках-фактурах, які є невід'ємною частиною договору (а.с.16-19).

На виконання умов вказаного контракту контрагентом позивача складено:

- рахунка-фактури DEX/W/2014/11/003 від 04 листопада 2014 року, відповідно до якого проведено поставки товару, а саме - сало бокове свине морожене у кількості 20000 кг на загальну суму 44000 PLN (польських злотих);

- проформи DEX/W/2014/11/07 від 17 листопада 2014 року, відповідно до якої проведено поставки товару, а саме - сало бокове свине морожене у кількості 20000 кг на загальну суму 39600 PLN (польських злотих)

- проформи DEX/W/2014/11/11 від 20 листопада 2014 року, відповідно до якого проведено поставки товару, а саме - сало бокове свине морожене у кількості 20000 кг на загальну суму 39600 PLN (польських злотих);

- проформи DEX/W/2014/12/03 від 05 грудня 2014 року, відповідно до якої проведено поставки товару, а саме - сало бокове свине морожене у кількості 20000 кг на загальну суму 39600 PLN (польських злотих);

- рахунка-фактури DEX/W/2014/12/006 від 09 грудня 2014 року, відповідно до якого проведено поставки товару, а саме - сало бокове свине морожене у кількості 20000 кг на загальну суму 39600 PLN (польських злотих);

- рахунка-фактури DEX/W/2014/12/015 від 18 грудня 2014 року, відповідно до якого проведено поставки товару, а саме - сало бокове свине морожене у кількості 20000 кг на загальну суму 39600 PLN (польських злотих) (а.с. 24, 29, 34, 39-40, 46).

Позивачем, з метою здійснення митного контролю та оформлення придбаного товару до Полтавської митниці подано наступні митні декларації: від 07 листопада 2014 року № 806010001/2014/013118, від 01 грудня 2014 року № 806010001/2014/014180, від 16 грудня 2014 року № 806010001/2014/014948, від 12 грудня 2014 року № 806010001/2014/014781, від 22 грудня 2014 року № 806010001/2014/015192 (а.с. 20, 26, 31, 36, 43).

Разом з митними деклараціями позивачем подано пакети товаросупровідних та комерційних документів.

Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору (графа 43 митної декларації).

За результатами розгляду поданих митних декларацій, відповідачем прийнято ряд карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також наступні рішення про коригування митної вартості: від 07 листопада 2014 року № 806010001/2014/000071/1, митну вартість імпортованих товарів скориговано із застосуванням резервного методу, використавши при цьому як основу для розрахунків раніше визначену митну вартість товару, оформленого за митною декларацією № 205070000/2014/45336 від 23 жовтня 2014 року; від 01 грудня 2014 року № 806010001/2014/000077/2, митну вартість імпортованих товарів скориговано із застосуванням резервного методу, використавши при цьому як основу для розрахунків раніше визначену митну вартість товару, оформленого за митною декларацією № 205070000/2014/40404 від 30 вересня 2014 року; від 12 грудня 2014 року № 806010001/2014/000013/2, митну вартість імпортованих товарів скориговано із застосуванням резервного методу, використавши при цьому як основу для розрахунків раніше визначену митну вартість товару, оформленого за митною декларацією № 205060000/2014/027076 від 13 листопада 2014 року; від 16 грудня 2014 року № 806010001/2014/000014/2, митну вартість імпортованих товарів скориговано із застосуванням резервного методу, використавши при цьому як основу для розрахунків раніше визначену митну вартість товару, оформленого за митною декларацією № 205060000/2014/027076 від 13 листопада 2014 року; від 22 грудня 2014 року № 806010001/2014/000015/2, митну вартість імпортованих товарів скориговано із застосуванням резервного методу, використавши при цьому як основу для розрахунків раніше визначену митну вартість товару, оформленого за митною декларацією № 205060000/2014/027076 від 13 листопада 2014 року (а.с. 21-23, 27-28, 32-33, 37-38, 44-45).

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Згідно пункту 1 частини першої статті 336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Частиною першою статті 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою /стаття 52 Митного кодексу України/.

За приписами статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару /частина шоста статті 53 Митного кодексу України/.

Статтею 55 Митного кодексу України надано право органу доходів і зборів коригувати митну вартість товарів.

За приписами статей 57, 58 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин 2-7 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7).

За правилами частин 1 - 2 статті 54 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 5 ст. 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Частинами 7 та 8 тієї ж статті вказаного кодексу встановлено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно дорозділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

З аналізу наведених норм законодавства з питань митної справи вбачається, що право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

В силу положень ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч.3 ст.58 МК України).

Із вищенаведеного слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

При наданні оцінки рішенню про коригування митної вартості від 07 листопада 2014 року № 806010001/2014/000071/1, судом першої інстанції встановлено наступне.

В результаті контролю здійсненого за митною декларацією від 07 листопада 2014 року № 806010002/2014/013098 встановлено, що надані до митного оформлення документи містять такі розбіжності:

- в наданому договорі про надання транспортно-експедиційних послуг № 0310 від 03 жовтня 2014 року, зазначено дата завантаження 06 жовтня 2014 року, хоча фактично, згідно СМR № 075552 - 04 листопада 2014 року;

- витрати на проведення завантажувальних робіт та митного оформлення, згідно наданих товаросупровідних документів зазначені, як в п.2.3 договору № 21/2014 від 15 вересня 2014 року та калькуляції №05/11/2014 від 05 листопада 2014 року на відвантажену згідно нього продукцію так і в обов'язках перевізників в договорах № 14/01 від 14.01.11 п2.2.6 та № 0310 від 03.10.14 п.2.2;

- рахунок-фактура № 05/11 від 05 листопада 2014 року надана ПП «А.М.-Транс Консалтинг» не містить інформації, згідно якого саме договору виставлено рахунок на перевезення, а також в ньому не відображено чи були здійснені додаткові затрати на проведення завантажувальних робіт та митного оформлення.

Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів підтвердила обґрунтованість сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 0,69 дол. за кг, а рівень митної вартості товарів, оформлених за МД від 23.10.2014 № 205070000/2014/45336, що визнана митним органом, становить 0,8 дол. за кг.

При наданні оцінки рішенню про коригування митної вартості від 01 грудня 2014 року № 806010001/2014/000077/2, судом першої інстанції встановлено наступне.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за МД від 01 грудня 2014 року № 806010002/2014/014149 встановлено, що згідно п.2.3 договору № 21/2014 від 15 вересня 2014 року відповідно до умов поставки в ціну товару включено вартість завантаження, митне оформлення, маркування однак в наданому рахунку-фактурі № DEX/W/2014/11/031 від 27 листопада 2014 року дані складові не містяться. Представлена калькуляція розрахована в євро, а не в валюті контракту, прив'язана до курсу на 17 листопада 2014 року (день її видання) та не містить інформації чи відноситься вона до вище зазначеної зовнішньоекономічної операції.

Наданий позивачем прайс-лист завірений печаткою підприємства відправника товару, але не містить інформацію стосовно сайтів для пошуку та контактів із фірмою у мережах Інтернет, що суперечить суті прайс-листа, як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ), згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, оцінка ввезеного товару має базуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Наявність спеціальних цін може свідчити про умови, які впливають на вартість товару та не можуть бути обраховані при визначенні митної вартості.

Враховуючи зазначене, задекларовані ціни на вказаний товар не можуть вважатися дійсною вартістю товару у розумінні статті VII ГУТТ, оскільки встановлені даним прайс-листом для ПП «Молімпекс».

Рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 0,64 дол. за кг, а рівень митної вартості товарів, оформлених за МД від 30 вересня 2014 року № 205070000/2014/40404, що визнана митним органом, становить 0,8 дол. за кг.

При наданні оцінки рішенню про коригування митної вартості від 12 грудня 2014 року № 806010001/2014/000013/2, судом встановлено наступне.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за МД від 12 грудня 2014 року № 806010002/2014/014752 встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.

А саме, в експортній МД № 14РL446010Е0206132 від 09 грудня 2014 року зазначено вид пакування піддони і вартість товару з таким пакуванням 39600 польських злотих, але згідно листа без номера від 07 жовтня 2014 року як пакування додатково наявна термоусадочна плівка.

Відповідно до пункту 2.3 контракту № 21/2014 від 15 вересня 2014 року у вартість товару повинно включатись пакування. В калькуляції ціни на товар без номера від 05 грудня 2014 року частина складових вартості зазначена як інше, без чіткої вказівки які саме витрати було понесено.

Рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 2,14 польських злотих за кг, а рівень митної вартості товарів, оформлених за ЕМД від 13 листопада 2014 року № 205060000/2014/027076, що визначена митним органом, становить 2,69 польських злотих за кг.

При наданні оцінки рішенню про коригування митної вартості від 16 грудня 2014 року № 806010001/2014/000014/2, судом також встановлено.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за МД від 16 грудня 2014 року № 806010002/2014/014927 встановлено, що в експортній МД № 14РL446010Е0208752 від 12 грудня 2014 року зазначено вид пакування піддони і вартість товару з таким пакуванням 39600 польських злотих, але згідно листа без номера від 07 жовтня 2014 року як пакування додатково наявна термоусадочна плівка. Відповідно до умов контракту № 01/2014 від 01 грудня 2014 року в вартість товару повинно включатись пакування. В калькуляції ціни на товар без номера від 11 грудня 2014 року частина складових вартості зазначена як інше, без чіткої вказівки які саме витрати було понесено.

Рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 2,14 польських злотих за кг, а рівень митної вартості товарів, оформлених за ВМД від 13 листопада 2014 року № 205060000/2014/027076, що визначена митним органом, становить 2,682 польських злотих за кг.

При наданні оцінки рішенню про коригування митної вартості від 22 грудня 2014 року № 806010001/2014/000015/2, судом встановлено наступне.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за МД від 22 грудня 2014 року № 806010002/2014/015173 встановлено, що в експортній МД № 14РL446010Е0212894 від 18 грудня 2014 року зазначено вид пакування піддони і вартість товару з таким пакуванням 39600 польських злотих, але згідно листа без номера від 07 жовтня 2014 року як пакування додатково наявна термоусадочна плівка.

Відповідно до умов контракту №01/2014 від 01 грудня 2014 року в вартість товару повинно включатись пакування. В калькуляції ціни на товар без номера від 18 грудня 2014 року частина складових вартості зазначена як інше, без чіткої вказівки які саме витрати було понесено.

Рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 2,16 польських злотих за кг, а рівень митної вартості товарів, оформлених за МД від 13 листопада 2014 року № 205060000/2014/027076, що визначена митним органом, становить 2,77 польських злотих, за кг.

Згідно Інкотермс 2000 «FСА», саме Термін «Франко перевізник» означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов'язання по поставці товару, який пройшов митне очищення для ввезення, з моменту передачі його в розпорядження перевізника в обумовленому пункті. Перевізник означає особу, яка на підставі договору перевезення зобов'язується здійснити або забезпечити перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським або внутрішнім водним транспортом або в змішаному перевезенні. Якщо покупець уповноважує продавця поставити товар особі яка не є перевізником, наприклад, експедитору, продавець вважається тим, хто виконав свій обов'язок щодо поставки товару з моменту передачі його на зберігання даній особі.

Пункт визначено PL KOSOW LACKI. Тобто, покупець не несе витрат по пакуванню та завантаженню товару, а також на пакувальний матеріал.

Згідно пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезеним на митну територію України.

Згідно пункту 2 частини 11 статті 58 Митного кодексу України до митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення.

Перевіряючи правомірність застосування методів визначення митної вартості, суд першої інстанції керувався статтею 58 Митного кодексу України, за якою перший метод визначення митної вартості може бути використаний лише за умови, якщо дані, заявлені декларантом, підтверджені документально та є достовірними, підтверджені документально або визначені кількісно і достовірні та/або наявна хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на матеріалами справи, декларант подав усі наявно - можливі документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору. Крім того, суми, зазначені у платіжних дорученнях, належним чином завірені копії яких долучені до матеріалів справи, та сплачені на користь ZAKLADY MIESNE "ZAKRZEWSCY", відповідають вартості товару, зазначеній у договорі, рахункам-фактури та проформам.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, митному органу також були надані підтверджуючи документи сплати грошових коштів за придбаний товар продавцю, на які відповідач посилався, як на підставу коригування вартості товару.

Оскільки декларант подав документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а відповідачем не доведено, що подані позивачем документи в своїй сукупності не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач не мав правових підстав для застосування резервного методу.

Крім того, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відсутнє обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, не зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки, та факти, які вплинули на таке коригування, не зазначено наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Натомість, у спірному рішенні лише зазначено, що коригування митної вартості ґрунтується на раніше визначеній митними органами митної вартості по експортним митним деклараціям.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо використання ним інформації з автоматизованої системи на раніше визнану вартість товарів, оформленого по ЕМД від 30 вересня 2014 року № 205070000/2014/40404, від 23 жовтня 2014 року № 205070000/2014/45336, від 13 листопада 2014 року № 205060000/2014/027076, як на докази числового обґрунтування митної вартості товару, з огляду на наступне.

Митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій інформаційній системі, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Та обставина, що в автоматизованій інформаційній системі є інформація про те, що товар, який задекларовано однією особою, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Автоматизована інформаційна система з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому таким даним не може надаватися перевага порівняно з наданими декларантом первинними документами на товар.

Також, митний орган не довів і неможливості застосування попередніх методів для визначення митної вартості.

Визначивши митну вартість за резервним методом без послідовного застосування попередніх, митний орган виходив з неможливості послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, основи для віднімання (додавання) вартості, не зазначаючи будь-якого обґрунтування неможливості їх застосування в рішенні про визначення митної вартості товарів.

Інших переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 МК. Натомість коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням частини 3 статті 53, частини 6 статті 54, частини 1 статті 55 МК та всупереч правилам, визначеним статті 58 цього Кодексу. Заявлені відповідачем документи для представлення, які не можливо було позивачем надати в силу об'єктивних обставин, ще не вказувало на ігнорування вимог митного органу з боку позивача. Не можна представити те, чого не існує.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про визнання протиправними та скасування рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості від 07 листопада 2014 року № 806010001/2014/000071/1, від 01 грудня 2014 року № 806010001/2014/000077/2, від 12 грудня 2014 року № 806010001/2014/000013/2, від 16 грудня 2014 року № 806010001/2014/000014/2, від 22 грудня 2014 року № 806010001/2014/000015/2.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року по справі №816/1002/15а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 22 липня 2015 року. У повному обсязі складена 23 липня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.