Справа № 27871/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2010 р. справа № 2а-2479/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2009 року у справі № 2а-2479/09

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області та просила зобовязати відповідача перерахувати та сплатити недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по грудень 2008 року в розмірі 12197,42 грн.; зобовязати відповідача виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, відповідно до законодавства, але не нижче прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2009 року у справі № 2а-2479/09 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2009 року у справі № 2а-2479/09 та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Анну ІНФОРМАЦІЯ_2 та є особою, на яку поширюється дія статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»18 січня 2001 року N 2240-III (надалі Закон України № 2240-ІІІ). Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України «Про Державний бюджет України»визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»допомога при народжені дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» допомога при народженні дитини встановлена в розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, які і були одержані позивачкою.

Дані положення Закону неконституційними не визнані, тому підстави для задоволення вимог щодо стягнення заборгованості по одноразовій допомозі відсутні.

Згідно частини 1 статті 43 вищезазначеного Закону Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2240-ІІІ розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно зі встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 43 Закону України №2240-ІІІ зупинено пунктом 7 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2240-ІІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 7 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 43 Закону України №2240-ІІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Позивачка отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Отже, відповідач правомірно діяв при нарахуванні сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 09.07.2007 року, і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Проте з 09.07.2007 року відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно зі ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, відповідач просив застосувати наслідки пропуску строку.

Колегія суддів вважає, що причини пропуску строку для звернення до суду є поважними.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року N 107-VІ ст. 43 Закону 2240-ІІІ було виключено.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (в редакції від 28.12.2007 року)допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Пунктом 3 розділу VІІІ Прикінцевих положень вказаного закону передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2008 року надається у розмірі, що дорівнює різниці між - 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону України "Про Конституційний Суд України" єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів, як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю. У 2008 році дані положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік" не конституційними не визнавались.

Проте, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача суми недоплаченої допомоги судом першої інстанції були розглянуті на підставі ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Але, як вбачається з матеріалів справи, позивач є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного страхування, і в 2007 році на неї розповсюджуються положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" 18 січня 2001 року N 2240-III.

Щодо вимог позивачки зобовязати відповідача надалі здійснювати нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»до рівня не менш прожиткового мінімуму на місяць для дітей віком до 6 років, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом єобовязкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову.

При цьому судова колегія зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, п.4 ст. 202, ст. 207 КАС України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2009 року у справі № 2а-2479/09 - задовольнити частково.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2009 року у справі № 2а-2479/09- скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року неправомірними та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий: Л.А. Божко

Судді Ю.М. Дадим

ОСОБА_3