Справа № 24485/09
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2010-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2010 р. справа № 2а-1219/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Панченко О.М. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області та Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області

на постанову: Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 р.

у справі № 2а-1219/09/0870 (категорія статобліку - 6.6.6)

за позовом: Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області

до: Закритого акціонерного товариства "Гібрид-С"

третя особа-1: Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області

третя особа-2: Міністерство фінансів України

за участю прокурора

про: звернення стягнення на активи, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2007 р. Державна податкова інспекція у Запорізькому районі Запорізької області (далі ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області) звернулась з позовом до Закритого акціонерного товариства "Гібрид-С" (далі ЗАТ "Гібрид-С"), у якому просила у звязку з невиконанням товариством угоди про субкредитування звернути стягнення на активи відповідача на загальну суму 44 644 167, 21 грн.

Спір розглядався за участі прокурора та третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області та Міністерства фінансів України.

В судовому засіданні 19.03.2009р. суму позову збільшено до 60 418 769, 34 грн.

В судовому засіданні 02.04.2009р. суму позову уточнено до 81 605 859, 41 грн.

В судовому засіданні 30.04.2009 р. суму позову збільшено до 83 012 209, 73 грн.

Позивач зазначав, що 04 липня 1996 р. між Міністерством фінансів України та ЗАТ "Гібрид-С" укладена угода, за якою згідно з угодою про надання позики № 3891UA від 28.09.1995 р. між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку (МБРР), МБРР погодився надати Україні позику в різних валютах, що не перевищує суму еквівалентну 32 млн. дол. США з метою надання допомоги Україні в фінансуванні Проекту з розвитку насінництва. Міністерство фінансів України погодилося рекредитувати ЗАТ "Гібрид-С" частину надходжень по позиції МБРР згідно з цією угодою.

Розмір зазначеної в Угоді від 04.07.1996 р. суми (п. 3.1 Угоди) не перевищує еквівалент 3 800 000 дол. США.

19.09.2000 р. між Міністерством фінансів України та ЗАТ "Гібрид-С" укладена угода про внесення змін та доповнень до Угоди від 04.07.1996 р., згідно якої Міністерство фінансів України додатково рекредитує ЗАТ "Гібрид-С" суму, що не перевищує 800 000 дол. США. Угода від 04.07.1996 р. також була доповнена графіком погашення субкредиту.

До Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області від Управління Державного казначейства України у Запорізькому районі Запорізькій області надійшли подання № 65, 366, № 67, № 68 від 23.07.2007 р., подання № 5, № 6, № 7, № 8 від 11.03.2009 р., подання № 9, № 10, № 11, № 12 від 27.03.2009 р. відповідно до яких відповідач має заборгованість за Угодою від 04.07.1996 р.

В поданнях зазначена заборгованість за субкредитною угодою, сума заборгованості за відсотками, заборгованість за платою за надання позик - станом на 01.03.2009р. в сумі 83 012 209, 73 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 р. у задоволенні позову відмовлено у звязку з відсутністю правових підстав для нарахування та стягнення процентів за користування кредитом, пені, а також плати за надання позик.

Суд також дійшов висновку щодо недоведеності суми боргу.

Не погодившись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм ч. 3 ст. 49, ч. 4 ст. 74 КАС України, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 р. у адміністративній справі № 2а-1219/09/0870 та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області до Закритого акціонерного товариства "Гібрид-С" задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вказує, що суд безпідставно відмовив податковій в залученні 46 документів.

Як вказує апелянт, названі документи підтверджують використання ЗАТ "Гібрид-С" коштів (кредиту) за Угодою про субкредитування від 04.07.1996 р., укладеною між Міністерством фінансів України та ЗАТ "Гібрид-С", та витрати Державного бюджету України щодо обслуговування та погашення боргу України перед Міжнародним Банком реконструкції та розвитку за угодою про надання позички (проект з розвитку насінництва) від 28.09.1995р. № 3891. Судом відмовлено позивачу в долученні вищезазначених документів до матеріалів справи, не прийнято до розгляду, не досліджено та не надана належна оцінка доказам, чим було порушено п. 5 ч. 3 ст. 49 КАС України.

19.07.2010 р. прокурором подано заяву про приєднання до апеляційної скарги позивача.

Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області також подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення окружним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 р. та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вказує наступне.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови предметом позову є стягнення на

користь бюджету з відповідача суми боргу на загальну суму 83 012 209,73 грн.

Крім того, учасником судового процесу є Міністерство фінансів України, м. Київ.

Зазначене свідчить про те, що в порушення до ст. 24 Кодексу адміністративного судочинства України справу № 2а-1219/09/0870 не було розглянуто колегіально у складі трьох судів.

Судом першої інстанції не було враховано те, що згідно із довідкою контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області від 08.07.202 № 05/448, складеної відповідно

до повноважень, визначених в ст. 113 Бюджетного кодексу України, було встановлено

факт отримання закритим акціонерним товариством «Гібрид-С»кредитних коштів

шляхом сплати за обладнання та виконані роботи і насіння батьківських форм

4 361 446,05 дол. СІЛА.

Необхідно враховувати те, що з прийняттям Бюджетного кодексу України

законодавець визнав відносини з приводу погашення кредитів, залучених державою або

під державні гарантії, подібними до відносин, що виникають з приводу податкових

зобов'язань і встановив, що на стягнення боргів за такими кредитами поширюється

механізм стягнення податкових боргів.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»після закінчення встановлених строків погашення податкового зобов'язання на суму боргу нараховуються пеня із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБ, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у сплаті.

Отже, наявні підстави для застосування до ЗАТ «Гібрид-С»неустойки у вигляді пені, але суд першої інстанції безпідставно не врахував зазначене.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори України», чинного на

час укладення договору з ЗАТ «Гібрид-С», якщо міжнародним договором України,

укладення якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що

передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору

України.

Положення міжнародної Угоди про надання позики по Проекту з розвитку насінництва від 28.09.1995 № НОМЕР_1 (далі - Угода про надання позики) являються нормами законодавства України, відповідно до яких має тлумачитись і виконуватись Угода про субкредитування, яку укладено між Міністерством фінансів України і відповідачем по цій справі 04.07.1996.

Відповідно до доповненням до Додатка 5 Угоди про надання позики обов'язковими умовами субкредитування угод із залученими Насіннєвими підприємствами визнані положення про те, що валютою субкредиту є долари США і субкредит надається не більше ніж на 11 років, включаючи пільговий період до чотирьох років, під відсоткову ставку, яка на 4,30% відсотка перевищує відсоткову ставку позики, наданої МБРР України.

Тобто, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом, передбачених пунктом 3.5. Угоди про субкредитування, відповідає закону.

Відповідач проти апеляційних скарг заперечив, вказавши, що доводи апелянтів суперечать нормам ст. ст. 24, 70 КАС України.

Відповідач вказує, що вимоги ст. 24 КАС України стосовно колегіального розгляду спору стосуються адміністративних справ предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії.

Названі обставини у даному випадку відсутні.

Відповідач вказує, що посилання апелянта на не повне дослідження Запорізьким окружним адміністративним судом матеріалів справи та не надання останнім правової оцінки акту перевірки ЗАТ «Гібрид-С»Контрольно-ревізійним управлінням у Запорізький області, є надуманим, оскільки, відповідно до п. 3.3.2 угоди про субкредитування від 04.07.1996 р. між ЗАТ „Гібрид - С" та Міністерством фінансів України (далі по тексту Угода), та в силу статті 70 КАС України вище зазначений акт є неналежними та недопустимими доказом по цій справі.

Судом у повній відповідності до законодавства України та Угоди встановлено, що відповідно до Угоди на поточний рахунок ЗАТ „Гібрид - С" кошти в рамках Угоди не поступали. Кошти по цій Угоді обслуговувались безпосередньо Міжнародним банком реконструкції та розвитку, через іноземній банк - Deutsch Bank AG та рекредитувались ЗАТ „Гібрид - С" з відкритого спеціального рахунку вище зазначеного банку. ЗАТ „Гібрид - С" з метою рекредитування коштів подавало до МФУ (Міністерства Фінансів України) письмовий запит у встановленій формі та строк, який в свою чергу виконував розпорядчі дії по рекредитуванню коштів в адресу ЗАТ „Гібрид - С". Тому, відповідно до ст. 70 КАС України та п. 3.3.2, належним та допустимим доказами заборгованості ЗАТ „Гібрид - С" за субкредитною Угодою (тіло кредиту) - є виключно, письмові запити у встановлений МФУ формі, на підставі яких МФУ проводило рекредитування коштів, та які не надані позивачем в обґрунтування цієї частині своїх позовних вимог.

Судом цілком правомірно встановлено відсутність правових підстав для застосування відносно ЗАТ "Гібрид - С" неустойки у вигляді пені. Адже, пункт 3.6 Угоди не встановлює точно визначений розмір пені, а відсилає нас до чинного законодавства України, яке в свою чергу на момент підписання цієї Угоди, також не встановлювало відповідно до вимог ст. 178 ЦК України розмір пені. Угодою № 101-04/13 про внесення змін та доповнень в Угоду про субкредитування між МФУ та ЗАТ „Гібрид - С" від 04.07.96 р. пункт 3.6 угоди про субкредитування був викладений в новій редакції а саме - " У разі порушення п. п. 3.4 та 3.5 Угоди, Насіннєве підприємство сплачує неустойку у обсягах та порядку, передбаченому чинним Законодавством України з питань стягнення невнесених у строк податків і неподаткових платежів". Однак, чинне законодавство України, на час розгляду справи судом, а саме - Закон України „Про систему оподаткування" заборгованість за кредитами під гарантію уряду не включав до переліку платежів, визначених цим законом, й тому не вважає податковим боргом. Слід зазначити, що Угода про субкредитування та доповнення до неї за своїм характером та змістом є угодою і стосовно неї повинні застосовувати норми господарського та цивільного законодавства України, а не норми податкового законодавства і якщо в Угоді або у законі не встановлено конкретний розмір пені, то пеня застосовуватися не може. Отже, не має правових підстав для застосування відносно ЗАТ "Гібрид - С" неустойки у вигляді пені. До речі, з подання управління Державного казначейства у Запорізькому районі, котрим Позивач намагається обґрунтувати суму нарахованої пені, не вбачається за якою ставкою нараховується пеня, за який період, та на яку суму несвоєчасно сплаченої заборгованості. Та відповідно до ст. 70 КАС України вище зазначене подання є неналежним доказом.

Посилання Апелянта на статтю 16 ЗУ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є не коректним, з тих підстав, що вище зазначену статтю, відповідно до Закону України «Про держаний бюджет України на 2010 рік», статті 58 Конституції України, та Рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99, можна застосовувати до питань нарахування пені за несвоєчасну сплату боргу за вище зазначеними кредитами, лише після 30 квітня 2010 року.

У судовому засіданні представник позивача доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача проти доводів апелянтів заперечив з підстав, зазначених у відзиві. Пояснив, що суд першої інстанції відхилив клопотання позивача про залучення додаткових доказів, оскільки паперові носії інформації, надані позивачем, не були оригіналами документів або копіями, завіреними належним чином. Крім того, більшість з наданих письмових доказів містила інформацію, викладену іноземною мовою, за відсутності перекладу.

Представник відповідача просив залишити рішення Запорізького окружного адміністративного суду без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області.

Представники третіх осіб до суду не прибули, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Заслухавши прокурора, представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з такого.

Міністерством фінансів України 04.07.1996 р. було укладено Угоду про субкредитування з ЗАТ "Гібрид-С", згідно до якої товариству було рекредитовано частину надходжень позики у розмірі $ 3, 8 млн.

Субкредит надано терміном на 11 років, з пільговим періодом 4 роки.

Термін погашення субкредиту з 15.02.2000 р. по 15.01.2007 р.

19.09.2000р. обсяг кредиту збільшено на $ 0, 8 млн., та доповнено графіком погашення кредиту МБРР.

До ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області від Управління Державного казначейства України у Запорізькому районі Запорізькій області надійшли подання № 65, 66, 67, 68 від 23.07.2007 р., відповідно до яких ЗАТ "Гібрид-С" станом на 01.07.2007 р. має загальну заборгованість за субкредитною Угодою у розмірі 44 644 167, 21 грн.

Згідно наступних подань органів державного казначейства заборгованість позивача станом на 30.04.2009р. склала 83 012 209, 73 грн. (в. т. ч. основний борг, відсотки, пеня та плата за надання позик).

Стягнення суми 83 012 209, 73 грн. стало предметом позову.

Колегія суддів вважає, що суд попередньої інстанції помилково виходили з того, що дана справа підлягає судовому розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1); суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7).

Предметом спору у справі, що розглядається, є звернення стягнення на активи боржника в рахунок погашення заборгованості за угодою субкредитування, укладеною між відповідачем та Міністерством фінансів України. Зазначені угоди належать до приватних господарських, і спір, який із них випливає, за своєю природою не публічно-правовим, відносини між сторонами регулюються господарським законодавством. У зв'язку із цим вирішення зазначеного спору не відноситься до компетенції адміністративних судів, яка поширюється, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, установлених законом (пункт 4 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз положень п. 8 ст. 3, ч. 4 ст. 50, ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства

України свідчить, що суб'єкт владних повноважень може звернутись до суду з адміністративним позов лише у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Законів України "Про державний бюджет України"органи державної податкової служби України є органами стягнення простроченої заборгованості юридичних осіб перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та бюджетними позичками.

Отже, в цьому випадку податковий орган не виступає як субєкт владних повноважень у сфері управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судові рішення в апеляційному порядку і закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст. 157 КАС України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 р. підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Висновки суду першої інстанції стосовно підвідомчості спору судам адміністративної юрисдикції колегія суддів вважає помилковими, виходячи з викладеного вище, а також правової позиції судів касаційних інстанцій, врахування якої є необхідним при розгляді справи окружними та апеляційними судами (постанова Верховного суду України від 03.02.2009р. у справі № 13/408-05, постанова Вищого адміністративного суду України від 01.04.2010 р. у справі № А36/333).

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 203

Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області та Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 р. скасувати.

Провадження у справі № 2а-1219/09/0870 закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі 12.10.2010 р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: О.А. Проценко