Справа № 36834/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2010 р. справа № 2а-417/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2009 року, у справі № 2а-417/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, який в подальшому уточнила(а.с.73-76) до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними, стягнути з відповідача недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.10.2007 року по 30.06.2009 року в розмірі 7904,98 грн., стягнути з відповідача недоплачену допомогу при народженні дитини у розмірі 1963,80 грн., стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано дії відповідача неправомірними, зобовязано відповідача нарахувати і виплати недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 31.12.2007 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою, що застрахована в системі загальнообовязкового державного страхування, та на яку поширюється дія статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»18 січня 2001 року N 2240-III (надалі Закон України № 2240-ІІІ).

Згідно частини 1 статті 43 вищезазначеного Закону Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2240-ІІІ розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно зі встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 43 Закону України №2240-ІІІ зупинено пунктом 7 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2240-ІІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 7 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 43 Закону України №2240-ІІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Позивач знаходиться на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з 17.10.2007 року, що підтверджується довідкою (а.с.81). Тому позовні вимоги з 01.10.2007 року по 17.10.2007 року задоволенню не підлягають.

Проте з 17.10.2007 року відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». При цьому колегія суддів, вважає необхідним зазначити, що судом першої інстанції в резолютивній частині постанови не зазначено початкової дати здійснення перерахунку, а тому у вказаній частині рішення суду першої інстанції необхідно змінити.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску річного строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Щодо вимог позивача про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на 2008 рік дію частини 15 Закону № 2811-ХІІ в частині встановлення розміру вказаної допомоги.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону України "Про Конституційний Суд України" єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів, як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відносно вимог по виплатам за січень-червень 2009 року, колегія суддів виходила з того, що правові підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2008 року, зокрема положення частини 1ст. 15 Закону № 2811-ХІІ в частині встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не визнавалась не конституційною, і тому має юридичну силу до визнання її неконституційною окремим рішенням органу конституційного контролю. Отже, позовні вимоги за січень-червень 2009 року задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для зобовязання відповідача призначити, нарахувати і виплатити позивачу відповідно до порядку встановленому ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомогу при народжені дитини, у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини.

Відповідно до статті 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлена допомога при народженні дитини - в розмір 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати державної допомоги при народженні дитини (ОСОБА_2) згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.57-58).

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статті 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" в цій частині не визнавались неконституційними і тому діяли в часі на час виникнення таких спірних правовідносин, враховуючи те, що Закон України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" за часом прийнятий пізніше Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегія суддів вважає, що при визначенні розміру державної одноразової допомоги при народженні дитини та порядку її виплати слід керуватись саме положеннями, зазначеними абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік", і тому в цій частині позовних вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції змінити в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради нарахувати і виплати недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 31.12.2007 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п.2 ст.198, п.1 ст. 201, ст. 207 КАС України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2009 року, у справі № 2а-417/09 в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради нарахувати і виплати недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 31.12.2007 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років змінити, виклавши в наступній редакції:

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2009 року, у справі № 2а-417/09 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Л.А. Божко

Судді: Ю.М. Дадим

ОСОБА_3