Справа № 30041/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2010 р.справа № 2а-3075/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2009 року

у справі №2а-3075/09/0870

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя

до товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП Грант-Плюс»

про арешт активів на розрахункових рахунках, -

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про застосування арешту активів у вигляді зупинення операцій на розрахункових рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП Грант-Плюс»до оформлення результатів позапланової виїзної перевірки, відкритих у Філії ЗРУ ВАТ Банк «Фінанси та кредит», м. Запоріжжя, МФО 313731 р/р №6301 та ВАТ «Родовід банк», м. Київ, МФО 321712, р/р №0329.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2009 року (суддя Нечипуренко О.М.) відмовлено в задоволенні позову Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Судове рішення обґрунтовано тим, що адміністративний арешт активів платника податків можливий тільки за наявності податкового боргу, а матеріали справи свідчать про відсутність у відповідача вказаного боргу. Крім того, твердження податкового органу про відмову підприємства від надання пояснень та перешкоду чи відмову у проведенні перевірки спростовуються матеріалами справи.

Не погодившись із вказаною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити позов позивача. Скаржник вважає, що факт незнаходження уповноважених представників товариства за фактичною та юридичною адресами свідчить про ухилення платника податків від проведення документальної перевірки. Крім того, позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний арешт є виключним заходом забезпечення можливості погашення податкового боргу, оскільки Законом 2181 чітко визначені підстави його застосування.

Оскільки позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення органу звязку про вручення поштового відправлення, а судова повістка про виклик у судове засідання, направлена на адресу відповідача, повернулася на адресу суду з відміткою на конверті «адресат не зареєстрований», колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутністю представників сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду не перешкоджає судовому розгляду справи.

З урахуванням неявки осіб, які приймають участь у справі, технічний запис процесу відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювався.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

П.п. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 вказаного Закону встановлено, що арешт активів може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження активів, визначені пунктом 8.6 статті 8 цього Закону; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платника податків, який отримав податкове повідомлення або має податковий борг, визнано неплатоспроможним за зобов'язаннями, іншими ніж податкові, крім випадків, коли стосовно такого платника податків запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів у зв'язку з порушенням щодо нього провадження у справі про банкрутство; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування; відсутні свідоцтва про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, спеціальні дозволи (ліцензії) на її здійснення, торгові патенти, сертифікати відповідності електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем; відсутня реєстрація особи як платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до закону, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, здійснює дії з переведення активів за межі України, їх приховування або передачі іншим особам.

Таким чином, адміністративний арешт активів платника податків можливий за наявністю податкового боргу у платника податків.

Матеріали справи свідчать про відсутність у відповідача податкового боргу, останнє не заперечується позивачем у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт відсутності податкового боргу встановлений, тому відсутня необхідність у забезпеченні можливості його погашення.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним твердження податкового органу про ухилення платника податків від проведення документальної перевірки, оскільки останнє спростовується наявними у справі матеріалами.

Як вбачається із матеріалів справи, податковою інспекцією направлено запит відповідачу про надання пояснень та документального підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Завод Металлист «Орис». Однак, вказаний запит повернувся на адресу податкового органу з відміткою органу звязку «організація не зареєстрована».

Відповідно до наказу №88 та направлення №300058 від 26.01.2009 р. про проведення позапланової перевірки перевіряючими податкової інспекції здійснено вихід за місцезнаходженням підприємства, але за юридичною адресою, зазначеною в реєстраційних документах, відповідач відсутній, про що складено акт відсутності юридичною особи за місцезнаходженням №17 від 26.01.2009 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження позивача саме про відмову підприємства від надання пояснень та перешкоду чи відмову у проведенні перевірки не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Пп. 9.3.9 п. 9.3 ст. 9 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється за заявою податкового органу виключно на підставі рішення суду в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає вимоги позивача необґрунтованими та не доведеними, у зв'язку з чим, задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обєктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2009 року у справі №2а-3075/09/0870 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2009 року у справі №2а-3075/09/0870 без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та підлягає оскарженню відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

ОСОБА_1