Справа № 2а-4396/11/1470
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року м. Київ К/800/60819/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
ГоловуючогоНечитайло О.М.
СуддівЛанченко Л.В.
Пилипчук Н.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Миколаївській області

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року

у справі № 2а-4396/11/1470

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4

до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Миколаївській області

про визнання протиправними та скасування розпоряджень про анулювання ліцензій та рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ :

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування розпоряджень про анулювання ліцензій та рішення про застосування фінансових санкцій.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року, позов задовольнив повністю, скасував рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 квітня 2011 року №140991/03-32; визнав протиправними та скасував розпорядження про анулювання ліцензій від 27 квітня 2011 року №229/32-219 та №230/32-219; повернув з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 03,40 грн.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надіслав на адресу суду касаційної інстанції письмові заперечення на касаційну скаргу відповідача, за змістом яких просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили такі фактичні обставини справи.

Контролюючим органом проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, шляхом перевірки господарського об'єкту, що належить позивачу, за результатами якої складено акт від 13 квітня 2011 року №21/32-249/НОМЕР_1.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог статті 153 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР).

На підставі висновків акту перевірки, відповідач прийняв рішення від 31 травня 2010 року №140793 про застосування фінансових санкцій у розмірі 6800 грн. - за продаж алкогольних напоїв особам, що не досягли 18 років та у розмірі 6800 грн. - за продаж тютюнових виробів особам, що не досягли 18 років.

Відповідач на засіданні комісії РУД САТ ДПА в Миколаївській області щодо видачі, призупинення дії та анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами видав розпорядження від 27 квітня 2011 року №229/32-219 та №230/32-219 про анулювання ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями за адресою: місто Миколаїв, вулиця Силікатна, будинок 275 (відділ у магазині).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичною підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій та анулювання ліцензій спірними рішеннями, слугувала реалізація у відділі магазину, що належить позивачу продавцем-стажером однієї пляшки слабоалкогольного напою «Лонгер» та однієї пачки цигарок «Магна» особі, що не досягла 18 років.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірні рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що визначальним питанням для вирішення даного спору є встановлення факту продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, що не було доведено відповідачем як суб'єктом владних повноважень.

Так, згідно статті 153 Закону №481/95-ВР забороняється, зокрема продаж алкогольних та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Статтею 17 вказаного Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону у розмірі 6 800 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, в акті перевірки відсутні будь-які посилання на паспортні дані особи, якій було реалізовано товар, а саме - не вказано прізвище та ініціали, вік, дату народження. Крім того, до матеріалів справи не було долучено копії паспорту чи іншого документу, що засвідчує вік особи.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі порушення вимог статті 153 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.

Всупереч зазначеним нормам Закону, відповідачем не було доведено факту порушення позивачем вимог Закону №481/95-ВР у частині продажу алкогольних та тютюнових виробів особі, що не досягла 18 років.

Згідно з частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, за встановленого факту відсутності порушень з боку позивача вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, суди попередніх інстанцій обґрунтовано визнали неправомірним застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій та скасували спірні розпорядження та рішення.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію судів попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення.

2. Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі № 2а-4396/11/1470 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді: Ланченко Л.В.
Пилипчук Н.Г.