Справа № 2-а-113/12
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2012-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/2603/435/12
Справа №2-а-113/12
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Скрипка О.І.

при секретарі Давиденко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності з вимогами ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р., оскільки у 2011 році повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік, який складає 1982.63 грн. Просив зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплатити йому пенсію за віком, починаючи з 01.06.2010 року відповідно до ст.ст. 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при перерахунку його пенсії у 2011 році було застосовано показник заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн. Це суперечить діючому законодавству про пенсійне страхування, відповідно до якого повинен застосовуватись показник середньої заробітної плати за попередній рік. Тобто, згідно Закону України від 09.07.2003 р. "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у 2011 році повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік, який складає 1982,63 грн. Фактично здійснений перерахунок призводить до значного заниження суми перерахованої пенсії, порушенню прав і не відповідає вимогам чинного законодавства.

У 2011 році він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва з проханням перерахувати пенсію, йому надійшла відповідь, що згідно з постановою КМ України від 28.05.2008 р. № 530 у 2011 році пенсії перераховуються з застосовуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, тобто 1197,91 грн. Просив суд про зобов»язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії з 01.06.2010 року.

В судове засідання позивач не з»явився, повідомлений належним чином. Суд вважає розглядати справу без його участі, за наявних у справі матеріалів.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи

повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких просив розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про не можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва.

Після призначення пенсії за віком позивач продовжував трудову діяльність.

Маючи 24 місяці трудового стажу після призначення пенсії, 17 травня 2010 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсію з урахуванням відпрацьованого часу, який був зроблений з 01 червня 2010 року і застосовані показники заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2007 рік.

Після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача є меншим, ніж належить при застосуванні порядку розрахунку, передбаченого Законом України Про загальнообов′язкове державне пенсійне страхування.

В березні 2011 року він знову звернувся до відповідача з заявою про перерахунок розміру пенсії, але листом від 14.03.2011 року йому було відмовлено в такому перерахунку.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок провадиться не раніше як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені у ч. 1 ст. 40 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, незалежно від перерв та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абз. 1 цієї частини враховується заробітна плата за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією з періоду за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року були внесені зміни, в тому числі й до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої / разі. якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку ) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону, враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Частина 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачала проведення перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визнавався згідно ст. 40 Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. зміни, що були внесені до ст. ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в їх первинній редакції. Тобто, з часу прийняття цього рішення перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Відповідно до підпункту 3 п. 11 Постанови КМ України від 28.05.2008 р. № 530 визначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш ніж як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону, враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої ст. 40 Закону.

Тобто, фактично цією нормою відтворена редакція ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 28.12.2007 року « 107-VІ, яка визнана неконституційною.

Отже, починаючи з 28.05.2008 року діють два нормативне - правові акти (ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Постанова Кабінету Міністрів України), які регулюють спірні правовідносини.

При цьому, умови перерахунку пенсії, визначені в наведеному підпункті постанови КМУ не відповідають умовам, викладеним в ч. 1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору слід застосувати правила ч. 1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 ЗУ«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за рік, що передує року звернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, 22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші нормативне правові акти, які визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскаржень дій чи бездіяльності рішень суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1/ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 21 з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3/ обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4/ безсторонньо (неупереджено); 5/ добросовісно; 6/ розсудливо; 7/ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8/ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9/ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10/ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

За таких обставин суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 21-22, 46, 53, 55, 58, 60, 152 Конституції України, ст.ст. 2, 5-6, 14, 17-19, 49, 51, 69-72, 76, 79, 93, 99-100, 104, 161-163 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позові до Управління Пенсійного фонду у Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: