Справа № 37392/09
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2010 р. справа № 2а-138/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мірошниченка М.В. Семененка Я.В.

розглянувши у письмовому провадженні

апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України

в Устинівському районі Кіровоградської області,

на постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області,

від 26.10.2009 року

у справі № 2а-138/2009

за позовом ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

с. Костянтинівка, Кіровоградська область, 28622;

ОСОБА_4,

вул. Гагаріна, с. Ганно - Леонтовичеве, Кіровоградська область, 28620;

до відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України

в Устинівському районі Кіровоградської області,

вул. Ювілейна, 19, смт. Устинівка, 28600;

про підвищення до пенсії «Дітям війни», -

встановили: подано позов до тер управління Пенсійного фонду про

відновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом порушених прав;

визнання протиправною бездіяльності, зобовязання здійснити нарахування та стягнення підвищення до пенсії згідно зі статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року N 2195-IV за період з 01.01.2006р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р.

Суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність ОСОБА_1 Пенсійного фонду.

Зобовязав ОСОБА_1 Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачам за 2007 рік, а саме: з 01 січня 380,00 грн., 01 квітня 406,00 грн., з жовтня по 31 грудня 411,00 грн. та за 2008 рік, а саме: з 01 січня 470,00 грн., 01 квітня 481,00 грн., 01 липня 482,00 грн., з 01 жовтня по 31 грудня 498,00 грн., у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Рішення суду мотивоване тим, що Позивач відноситься до соціальної категорії «дитина війни», має право на пільги, встановлені законодавством України для дітей війни.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 Пенсійного фонду, Відповідач, вказує на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції зобовязано тер управління Пенсійного фонду здійснити виплату з 01.01.2007 року та з 01.01.2008 року. Однак, суд не врахував, що Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 та від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Крім того, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Кошти на вказані виплати з державного бюджету не виділялись.

Законодавством України не дано визначення поняття «мінімальна пенсія за віком»як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно до статті 6 Закону N 2195-IV.

Просить постанову суду скасувати в частині задоволення позовних вимог. У позові відмовити.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої постанови, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Стосовно фактичних обставин справи спір між сторонами відсутній.

Позивач відноситься до соціальної категорії «дитина війни», перебуває на обліку в ОСОБА_1 Пенсійного фонду, та має право на пільги, встановлені законодавством України.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року N 2195-IV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зупинення дії статті 6 на 2007 рік, передбачене пунктом 12 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-V, з урахуванням статті 111 цього Закону, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007.

Положення пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року N 107-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

У відповідності зі статтею 152 Конституції України, статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України»від 16 жовтня 1996 року422/96-ВР, у разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, відновлено право на нарахування підвищення до пенсії з 09.07.07 та з 22.05.2008р., відповідно. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, зобовязавши Відповідача здійснити перерахунок та виплатити вказане підвищення з 01.01.2007 року та з 01.01.2008 року.

Порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відновлено право на нарахування підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, абзац 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(1058-15), встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Так, у частині третій статті 28 цього Закону (1058-15) закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому частини першої цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (1058-15).

Водночас, згідно з пунктом 4 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. В силу пункту 7 статті 9 цього Кодексу у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Отже, застосування судом першої інстанції в якості розрахункової величини для мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, обчисленого відповідно до частини 1 статті 28 базового пенсійного Закону (1058-15), є правильним та доводами скарги не спростовується.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(1058-15) рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(2195-15), покладено на відповідне територіальне управління Пенсійного фонду за місцем проживання позивача.

При цьому, в силу статті 7 Закону (2195-15) за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюється фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава, таким чином, взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає неправомірним посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтею 6 Закону (2195-15). І не є підставою для обмеження державної соціальної допомоги, встановленої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

І не є підставою для обмеження державної соціальної допомоги, встановленої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У відповідності з пунктом 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Вимоги про стягнення підвищення до пенсії, в певній сумі, є передчасними, та задоволенню не підлягають.

Крім того, невирішеною залишилась вимога про зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії з 01.01.2009 року.

Отже бездіяльність тер управління Пенсійного фонду є протиправною та вимоги підлягають задоволенню в частині зобовязати тер управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, підвищення до пенсії, відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року N 2195-IV, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру, встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р.

Водночас, від громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 надійшли заяви про відмову від позову.

Згідно зі статтею 194 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу якою закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 112, 194, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 202, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.10.2009р. у справі № 2а-138/2009 скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 Пенсійного фонду.

Зобовязати ОСОБА_1 Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату громадянці ОСОБА_4, підвищення до пенсії, відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року N 2195-IV, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру, встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р.

В іншій частині позову відмовити.

Провадження у справі в частині зобовязання здійснення перерахунку та виплати громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3 підвищення до пенсії закрити.

Постанова суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та підлягає оскарженню протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції у відповідності до ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова складена у повному обсязі 22.10.2010р.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: Я.В. Семененко