Справа № 13870/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2010 р. справа № 17/23/09-АП

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

за участю представників сторін:

позивача : - не зявився;

відповідача: - ОСОБА_2 дов. від 10.10.10р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот"

на постанову: Господарського суду Запорізької області від 02.03.2009р. у справі № 17/23/09-АП

за позовом: Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот"

про: стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2009р. у справі № 17/23/09-АП (суддя Корсун В.Л.) адміністративний позов Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не виконано обовязок по забезпеченню належної кількості робочих місць для інвалідів на підприємстві, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Відповідачем не надано суду звіти за формою 3-ПН про наявність вільних робочих місць та потребу в працівниках за 2007 рік, доказів атестування робочих місць, необхідних для виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Не інформовано службу зайнятості про наявність вакантних посад для працевлаштування інвалідів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Серп і Молот" подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Господарського суду Запорізької області від 02.03.2009р. у справі № 17/23/09-АП як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права. Скаржник вважає, що суд не прийняв до уваги коригований звіт за формою 10-ПН, не враховано, що в звязку із важкими умовами праці та сезонністю робіт працівникам-інвалідам надана можливість виходу на роботу відповідно до можливостей та стану їх здоровя. Судом для врахування необхідної чисельності робочих місць для інвалідів не проведено обчислення робочих днів підприємства, зважаючи на сезонний характер роботи підприємства.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники позивача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників позивача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників позивача не заважає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Серп і Молот»є юридичною особо та відноситься до підприємств, яким, відповідно до ст. 19 ОСОБА_3 №875-ХІІ, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст. 19 ОСОБА_3 №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ст. 20 ОСОБА_3 №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього ОСОБА_3, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідачем подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 рік, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою 10-ПІ середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві відповідача у 2007 році склала 111 осіб. Відповідно до нормативу, передбаченого ст. 19 ОСОБА_3 №875-ХІІ, у відповідача мали бути працевлаштовані інваліди в кількості 4 особи. Згідно поданого позивачем звіту, на підприємстві відповідача у 2007 році працевлаштовані інваліди у кількості 2 особи та зазначено про кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 ОСОБА_3 №875-ХІІ 5 осіб.

Згідно відкоригованого звіту за формою 10-ПІ, копія якого знаходиться в матеріалах справи, на підприємстві відповідача у 2007 році працевлаштовані інваліди у кількості 4 особи та зазначено про кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 ОСОБА_3 №875-ХІІ 4 особи. Згідно доводів апеляційної скарги, відповідач зазначив, що відкоригований звіт подано до відділення Фонду соціального захисту інвалідів та надано пояснення з даного приводу до суду першої інстанції, однак матеріали справи не містять доказів надання даного звіту до відділення Фонду соціального захисту інвалідів та дати його подання, в звязку з чим, судом першої інстанції даний доказ правомірно не прийнято до уваги.

Таким чином, матеріали справи підтверджують наявність обставин, які визначені ст. 20 ОСОБА_3 №875-ХІІ у якості правопорушення у сфері господарської діяльності, однак загальні принципи відповідальності за такі правопорушення визначені у ГК України, відповідно до ч. 1 ст. 218 якого, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою названої статті встановлено, зокрема, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками.

Згідно зі статтею 18 ОСОБА_3 України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21 березня 1991 року забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

В силу частини 3 статті 18-1 цього ОСОБА_3 державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

За змістом Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Отже, за відсутності направлених для працевлаштування інвалідів, відсутності даних про відмову інваліду в прийнятті на роботу, не виникає підстав для застосування фінансових санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджується наданими до справи матеріалами, відповідачем вживались всі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення щодо працевлаштування інвалідів.

При зверненні до суду з позовною заявою та при оскарженні судового рішення, позивач не надав належних доказів того, що відповідач не створив робочі місця для інвалідів або відмовив інвалідам у прийнятті на роботу, не надав необхідну інформацію стосовно організації працевлаштування інвалідів. Фактично, доказів порушення відповідачем ОСОБА_3 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»не надано.

Отже, відповідач довів факт відсутності вини та неможливість уникнення правопорушення з незалежних від нього причин, що виключає можливість притягнення його до відповідальності.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга зазначає підстави для скасування постанови суду першої інстанції .

Звідси апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.3.ч.1 ст.198, 202, ч.2 ст.205, 207 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" на постанову Господарського суду Запорізької області від 02.03.2009р. у справі № 17/23/09-АП - задовольнити.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2009р. у справі № 17/23/09-АП - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун