Справа № 804/4151/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 р. Справа № 804/4151/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
суддів при секретаріОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
позивача представника відповідачів 1-2 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Начальник юридичного управління Державної казначейської служби України ОСОБА_7 про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії
18 березня 2015 року ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5, позивач) звернувся до Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, Начальник юридичного управління Державної казначейської служби України ОСОБА_7 про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії (далі відповідач 1,2,3), в якому, з урахуванням поданого 16.04.2015 року уточненого адміністративного позову, просить суд:
- визнати протиправними дії посадової особи центрального органу виконавчої влади - мочальника юридичного управління Державної казначейської служби України ОСОБА_7 щодо офіційної, безпідставної відмови у нарахуванні мені компенсації, після мого звернення із Заявою від 29.10.2014 року.
- стягнути з державного бюджету України на мою користь судові витрати повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в сумі 76 гривні 08 коп. стягнути з відповідачів по справі № 804/4151/15 за моїм адміністративним позовом до Державної казначейської служби, Головного управління ДКС України в Дніпропетровській області, начальника юридичного управління Державної казначейської служби України ОСОБА_7 про визнання дій і бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії на користь позивача, судові витрати повязані із прибуттям до суду, у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 116 (сто шістнадцять) гривень 64 коп.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що на його думку були порушенні його права з боку Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області які полягають у порушенні строків перерахування на користь позивача 1 000 гривень у відшкодуванні моральної шкоди, та у не нарахуванні позивачу компенсації за порушення строку перерахування на його користь 1 000 гривень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2015 р. за даним позовом відкрито провадження у адміністративній справі та справа призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 10.06.2015 р. прибув позивач, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Позивач вважає, що відповідач діяв протиправно, та порушив права позивача.
Представник відповідача 1, 2 у судовому засіданні проти позову заперечували, надала усні пояснення в яких наголошувала, що державний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку із чим, у задоволенні позову просила суд відмовити за необгрунтованістю.
14.04.2015 р., 10.02.2015 р. представником відповідача 1, 2 за довіреністю подано письмові заперечення з доповненнями в яких Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечують.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, враховуючи позицію сторін, викладену у адміністративному позові та письмових запереченнях, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Апеляційним судом Дніпропетровської області 09.12.2013 року у справі № 203/3757/13-ц на підставі ст. 1173, 1174, 1176 Цивільного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» ухвалено рішення щодо задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями посадової особи ДВС України.
Вказаним рішенням зобов'язано Державну казначейську службу України, за рахунок коштів Державного бюджету України, здійснити на користь позивача виплату у розмірі 1000 грн., у відшкодування моральної шкоди.
26.12.2013 року позивач згідно з п.36 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 подав до Головного управління Казначейства України у Дніпропетровській області виконавчий лист у справі №203/3757/13-ц.
Після опрацювання наданих документів та одержання необхідних відомостей, орган Казначейства відповідно до п.37 Порядку виконання рішень 31.01.2013 року направив пакет документів до Казначейства України.
Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та п. 3 Порядку виконання рішень, передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.
Казначейство України, керуючись пунктами 3, 35, 38 Порядку виконання рішень і дотримуючись принципу черговості, 02.09.2014 виконало рішення суду від 09.12.2013 на користь позивача, перерахувавши кошти на вказаний ним рахунок згідно з платіжним дорученням №6241 від 21.08.2014.
Конституційний суд України у рішенні від 03.10.2001 № 12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою зазначає, що матеріальна та моральна шкода, завдана громадянам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави (стаття 56 Конституції України).
Державні органи несуть юридичну відповідальність лише за своїми договірними зобов'язаннями коштами, які є в їх розпорядженні. Держава не відповідає за зобов'язаннями державних організацій, які є юридичними особами, а ці організації не відповідають за зобов'язаннями держави.
Згідно зі ст. 1173, 1174, 1176 Цивільного кодексу України, ст. 4 Закону про відшкодування шкоди, а також за змістом приписів інших нормативно-правових актів у передбачених Законом випадках відшкодування шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень.
Спеціальний механізм виконання судових рішень про відшкодування шкоди за рахунок держави визначений розділом «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної Фізичним та юридичним особам» Порядку виконання рішень.
Так, пунктом 35 Порядку виконання рішень передбачено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.
Зокрема, згідно з п.38 Порядку виконання рішень для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейство за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» передбачено 18,75 млн. гривень.
Отже, виконання рішень про стягнення коштів з держави, ухвалених судами на підставі Закону про відшкодування шкоди, здійснюється виключно за бюджетною програмою КПКВК 3504030, у межах коштів, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
ОСОБА_8, статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - ОСОБА_8 про гарантії) закріплено принцип, згідно з яким держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.
Окрім того, статтею 5 Закону про гарантії та пунктом 50 Порядку виконання рішень визначено, що компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується Казначейством, якщо боржником є державний орган та виплачується за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень
Таким чином, ОСОБА_8 про гарантії поширюється виключно на рішення суду про стягнення коштів з визначеного кола суб'єктів (зокрема, державних органів), а не держави (державного бюджету).
Механізм виконання рішень, на які поширюється дія Закону про гарантії, регламентований розділом «Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів» Порядку виконання рішень.
Так, відповідно до п.48 Порядку виконання рішень для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.
Починаючи з 2013 року Законами України Про Державний бюджет України за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою передбачені відповідні кошти.
Ураховуючи викладене, виконання рішень судів про відшкодування моральної і матеріальної шкоди за рахунок держави здійснюється Казначейством України згідно з порядком виконання рішень лише за однією бюджетною програмою КПКВК 3504030, у той час як рішення про стягнення коштів з боржників (державних органів) підлягають виконанню за бюджетною програмою КПКВК 3504040.
ОСОБА_8 про відшкодування шкоди та відповідний йому розділ «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам» Порядку виконання рішень не передбачають жодної можливості нарахування та виплати компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми у разі відшкодування моральної шкоди.
Таким чином, з урахуванням тлумачення, наданого Конституційним судом України у рішенні №12-рп/2001, нарахування та виплата компенсації за порушення встановленого законом строку перерахування коштів не може застосовуватися до судових рішень про відшкодування шкоди за рахунок держави, оскільки зазначені положення поширюються виключно на виконання рішень про стягнення коштів, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 Закону про гарантії суб'єкти.
Статтею 95 Конституції України встановлено правило, за яким виключно Законом «Про Державний бюджет України» визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Частиною 1 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь - які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.
Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Законами «Про Державний бюджет України» на 2013-2015 роки бюджетні призначення на стягнення компенсації при виконанні рішень за бюджетною програмою КПКВК 3504030, не передбачені, отже відсутні правові підстави та законні можливості для стягнення з Державного бюджету зазначених позивачем коштів.
Перерахування коштів позивачу за рішенням суду від 09.12.2013 року саме за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. їх посадових і службових осіб» підтверджується змістом графи «Призначення платежу» у платіжному дорученні №6241 від 21.08.2014.
Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, вважаємо, що вказаний строк виконання рішення суду не є тривалим, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача, є всі підстави для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5.
Керуючись ст. ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, Начальник юридичного управління Державної казначейської служби України ОСОБА_7 про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15 червня 2015 року

Суддя ОСОБА_1