Справа № 2-а-370/10
Суддя: Кравченко І. М.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Білозерський районний суд Херсонської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2010 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді: Кравченко І.М.

при секретарі: Данильченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Коблевської роти ДПС ОСОБА_2 щодо визнання протиправними дій інспектора ДПС та визнання незаконною Постанови серії ВЕ № 147781 від 31.03.2010 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 31.03.2010 року він був зупинений інспектором ДАІ і стосовно нього було складено протокол серії ВЕ № 148569 від 31.03.2010 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. На підставі вказаного протоколу інспектором була винесена Постанова серії ВЕ № 147781 від 31.03.2010 року, якою на нього було накладено штраф у розмірі 255 грн.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення йому було інкриміновано порушення п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України, а саме те, що 31.03.2010 року на автомобільній дорозі М-14 Одеса Н.Азовськ 57 км., він керуючи транспортним засобом «МАН 12210» державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку стоянку ближче ніж за 10 м. від пішохідного переходу.

Застосоване до нього адміністративне стягнення він вважає неправомірним, оскільки він здійснив зупинку після того як проїхав пішохідний перехід та зупинився на відстані більше 10 метрів від нього. Його прохання зробити виміри в присутності понятих, інспектор проігнорував.

Просить суд скасувати постанову серії ВЕ № 147781 по справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2010 року відносно нього, як незаконну.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 148569 від 31.03.2010 року позивачу було інкриміновано порушення п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України, а саме те, що 31.03.2010 року на автомобільній дорозі М-14 Одеса Н.Азовськ 57 км., він керуючи транспортним засобом «МАН 12210» державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку стоянку ближче ніж за 10 м. від пішохідного переходу.

Згідно до постанови серії ВЕ № 147781 від 31.03.2010 року ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КпАП України, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, не надання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши та дослідивши зібрані докази в сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, позовні вимоги необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, ст. 122, 247 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Кравченко І.М.