Справа № 10546/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2010 р. справа № 5/559/08-АП

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

при секретарі судового засідання: Дегтярьові Д.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області та Приватного підприємця ОСОБА_4

на постанову Господарського суду Запорізької області від 11.03.2009року у справі №5/559/08-АП

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_4

до Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області

про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2008р. №/3 та рішення від 01.12.2008р. №, -

встановила:

У грудні 2008р. позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з адміністративним позовом, у якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Вільнянської МДПІ №/3 від 01 грудня 2008 року та рішення №/0 від 01 грудня 2008 року як такі, що суперечать законодавству з питань оподаткування.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 11.03.2009року у справі №5/559/08-АП адміністративний позов задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області від 01.12.2008р. № /0 в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій 30792грн.; в іншій частині позову відмовлено.

Дана постанова мотивована тим, що позивачем неправомірно, в порушення п.п. 17.1.1 п. 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», не подавались податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2006 року листопад 2007 року, податковим органом правомірно визначено суму штрафних санкцій за не подання податкових декларації в розмірі 2040грн. Також в обґрунтування своєї постанови судом першої інстанції зазначено, що враховуючи правомірність виправлення самостійно виявленої платником податків помилки та збільшення суми податкового зобовязання за період з 1 лютого 2007 року по 15 листопада 2007 року в сумі 61584 грн. в яких ПП ОСОБА_4 не є платником податку на додану вартість розмір санкцій з урахуванням вимог п.п. 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»повинен становити за основним платежем 12879грн. (за актом звірки сторін щодо податкової заборгованості позивача станом на 11.03.2009р. правомірно донарахована сума ПДВ за грудень 2006, січень 2007 87342грн. (сума ПДВ за грудень 2006, січень листопад 2007) 61584грн. (лютий листопад 2007) = 25758грн.)

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Запорізької області від 11.03.2009року у справі №5/559/08-АП та прийняти нову постанову суду, якою адміністративний позов задовольнити, скасувати податкові повідомлення-рішення, Вільнянської МДПІ №/3 від 01 грудня 2008 року та рішення №/0 від 01 грудня 2008 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано п. 4.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»якою встановлено, що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правого акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Також, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Запорізької області від 11.03.2009року у справі №5/559/08-АП в частині задоволення позовних вимог СПД фізичної особи ОСОБА_4 щодо часткового скасування повідомлень-рішень; прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що часткове скасування судом першої інстанції суми штрафних санкцій є необґрунтованим так як сума штрафу згідно вимог п.17.1.2 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»визначається із суми заниження податкових зобовязань, а не із суми основного платежу, який визначений до сплати у бюджет підприємцю податковим повідомленням-рішенням.

20.07.2009р. на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшло уточнення та доповнення до апеляційної скарги Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області у якій зазначає наступне:

Основну суму податкового зобовязання позивачу було нараховано за наступною операцією:

- безпідставне завищення підприємцем податкового кредиту за період вересень-грудень 2005р. в розмірі 34538грн. Обґрунтованість нарахування основного зобовязання визнана судом. При цьому суд не взяв до уваги, що на дану суму нарахованого податкового зобовязання було нараховано 50% штрафної санкції 17269грн. Таким чином, нарахування суми основного платежу визнано обґрунтованим та відповідно до вимог законодавства є обґрунтованим і нараховані штрафні санкції, однак суд першої інстанції скасовує цю суму штрафної санкції без визначення підстав цього скасування.

Відповідно до вказаних уточнень та доповнень відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції від 11.03.2009р. у справі №5/559/08-АП в частині задоволення позовних вимог СПД фізичної особи ОСОБА_4 щодо часткового скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.12.2008року на суму 30792грн.; прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до розпорядження голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2010р. №51 справу передано на розгляд колегії суддів у складі ОСОБА_5П, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи…

Працівниками Вільнянської МДПІ Запорізької області була проведена комплексна планова документальна перевірка фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 по дотриманню по даткового законодавства за період з 01.01.2005 по 31.12.2007.

За результатами перевірки складено акт від 02.04.2008 № 9/17/НОМЕР_1. На акт пе ревірки позивачем були надані заперечення від 04.04.2008р.

09.04.2008 податковим органом надано відповідь № 1035/10/17 , в якій висновки ви кладені в акті перевірки визнано правомірними.

На підставі акту перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.04.2008 № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 90 444 грн., за основним пла тежем 60 296 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 30 148 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивачем було подано скаргу до Новомиколаївського відділення Вільнянської МДПІ, яку рішенням від 23.06.2008 № 1874/10/17 залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення без змін.

23.06.2008 № /1 прийнято податкове повідомлення-рішення № /1 сума визначеного податкового зобов'язання залишилась без змін.

Продовжуючи процедуру апеляційного узгодження визначеної податковим органом суми податкового зобов'язання позивачем було подано скаргу до ДПА у Запорізькій обла сті, яку рішенням ДПА у Запорізькій області від 03.09.2008 № 382/14/25-020 залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення без змін.

09.09.2008 прийнято податкове повідомлення-рішення № /2 сума визначе ного податкового зобов'язання залишилась без змін.

Позивачем було подано скаргу до ДПА України, яку рішенням ДПА України від 19.11.2008 № 3497/14/25-0315 залишено без змін.

Рішенням ДПА України було скасовано податкове повідомлення-рішення Вільнянсь кої МДПІ від 14.04.2008 № /0 в частині сплати 30 148 грн. застосованої штра фної санкції по податку на додану вартість з посиланням на підпункт 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовим фондами», а в іншій частині зазначене податкове по відомлення-рішення та рішення ДПА у Запорізькій області від 3 вересня 2008 року № 382/14/25-020 залишено без змін.

Застосовано штрафну санкцію за неподання податкових декларацій по податку на до дану вартість у розмірі 2040 грн. з посиланням на підпункт 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджета ми та державним цільовими фондами»та за заниження суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість застосовано санкцію у розмірі 43 671 грн., з посиланням на підпункт 17.1.2 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

01.12.2008 прийнято податкове повідомлення-рішення № /3 яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 60 296 грн. у т. ч. за основним платежем 60 296 грн.

01.12.2008 прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 45 711 грн., у т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями 45 711 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 01.12.2008 № /3 та № /0 позивачем подано адміністративний позов до суду.

Визначення спірних сум податкових зобовязань відповідачем повязуеться з наступним.

Перевіркою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету по датку на додану вартість встановлено, що за перевіряємий період Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4 був платником податку на додану вартість з 01.01.2005 року по 17.01.2006 року (Свідоцтво №63911505 про реєстрацію платника податку на додану вартість від 08.10.2002р., індивідуальний податковий номер НОМЕР_1). У період з 01.01.2007 року по 15.11.2007 року СПД-фізична особа ОСОБА_4 не був платником податку на додану вартість згідно з вимогами встановленими п.2.1 ст.2 Закону України „Про податок на додану вартість'' №168/97 від 03.04.97(зі змінами та доповненнями).

З 15.11.2007 року ПП ОСОБА_4 повторно зареєструвався платником податку (Свідоцтво №100077455 про реєстрацію платника податку на додану вартість від 15.11.2007р., індивідуальний податковий номер НОМЕР_1).

У грудні 2007 року СПД - фізична особа ОСОБА_4 через коригування податкового кредиту (рядок 16.1 податкової декларації з ПДВ за грудень 2007року) збільшив податковий кредит по податку на додану вартість на суму 34538 грн. за два податкових періоди: ІІІ-ІУ квартали 2005 року, свідоцтво платника ПДВ за які було анульоване 17.01.2006року.

Перевіркою правильності визначення податку на додану вартість за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 встановлено заниження 2006-2007 роки суми податку на додану вар тість - 60 296 грн.

Згідно наданих на перевірку книги обліку доходів та витрат СПД за період з 01.01.2005 по 31.12.2007, книги обліку розрахункових операцій по РРО за фіскальними номерами: 081300195; НОМЕР_2; НОМЕР_3; 081300211; НОМЕР_4 за періоди з 01.01.2005 року по 31.12.2007 встановлено, що при здійсненні операцій з продажу лікеро - горілчаних та тютюнових виробів за вказаний вище період ПП ОСОБА_4 у листопаді 2006 р. дося гнуто суми оподатковуваних операцій, визначеної п. п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97 від 03.04.1997 - 303 435,23 грн.

Відповідачем зазначається, що в порушення п. п. «а»п. 9.6 статі 9 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97 від 03.04.1997 підприємцем подано до Новомиколаївського відділення реєстра ційну заяву платника податку на додану вартість лише 13.11.2007 вх. № 1701/10.

Відповідач прийшов до висновку, що в порушення п. п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 № 168/97-ВР, при продажу товарів покупцем за готівкові кошти з прове денням цих операцій через реєстратори розрахункових операцій за період: грудень 2006р., січень-листопад 2007 ПП ОСОБА_4 не включив до складу податкових зобов'язань обсяги продажу без ПДВ всього на суму 436 707 грн., та сума ПДВ в розмірі 87 342 грн., у т. ч. ПДВ за періоди: грудень 06р. - 6805 грн.: січень 07р. - 6635 грн.; лютий 07р. - 5415 грн.; березень 07р. - 6986 грн.; квітень 07р. - 7669 грн.; травень 07р. - 8860 грн.; червень 07р. - 8389 грн.; липень 07 р. - 8310 грн.; серпень 07р. - 8232 грн.; вересень 07 р. - 7960 грн.; жовтень 07 р. - 8385 грн.; листопад 07 р. - 3696 грн.

Подання податкової декларації з податку на додану вартість передбачено п. п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-111. саме «податкові декларації подаються за базовий податковий період, що дорівнює календарно му місяцю - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звіт ного (податкового) місяця».

Перевіркою встановлено, що підприємцем податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2006 року з граничним терміном подання 21.01.2007р., за січень 2007р. з граничним терміном подання 20.02.2007р.; за лютий 2007р. з граничним терміном по дання 20.03.2007р.; за березень 2007р. з граничним терміном подання 20.04.2007р.; за квітень 2007р. з граничним терміном подання 21.05.2007р.; за травень 2007р. з граничним терміном подання 20.06.2007р..; за червень 2007р. з граничним терміном подання 20.07.2007р.; за липень 2007р. з граничним терміном подання 20.08.2007р.; за серпень 2007р. з граничним терміном подання 20.09.2007р.; за вересень 2007р. з граничним термі ном подання 22.10.2007р.; за жовтень 2007р. з граничним терміном подання 20.11.2007р.; за листопад 2007р. з граничним терміном подання 20.12.2007р. до Новомиколаївського відділення Вільнянської МДПІ подані не були.

За період з 01.12.2006року по 15.11.2007року згідно звітів про використання РРО сума виторгу становить 436707,40 грн. та сума ПДВ - 87 341,47 грн.

Підприємець ОСОБА_4 за грудень 2007р. (податкова декларація з ПДВ від 21.01.2008, вх.№9164) задекларував в:

- рядок 1, колонка Б- податкові зобов'язання - сума ПДВ - 5759 грн.;

- рядок 10.1, колонка Б-податковий кредит - сума ПДВ - 32 200 грн.;

- рядок 8.1, колонка Б-самостійне виправленні помилки, що міститься в раніше поданій податковій декларації - сума ПДВ-61,584 грн.;

- рядок 16.1, колонка Б- самостійне виправлення платником помилки , що міститься в раніше поданій податковій декларації - 34538 грн.:

- рядок 18.1, колонка Б-різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою подат кового кредиту з ПДВ поточного звітного місяця , позитивне значення-605 грн.

Враховуючи те, що ПП ОСОБА_4 в періоді з 01.01.2005 року по 17.01.2006 року був платником ПДВ (Свідоцтво №63911505 про реєстрацію платника податку на додану вартість від 08.10.2002р., індивідуальний податковий номер НОМЕР_1), а з 15.11.2007 року ПП ОСОБА_4 повторно зареєструвався платником податку та керуючись:

п. 14 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, зареєстровано го наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000р. №79 та зареєст ровано в Міністерстві юстиції України від 03.04.2000р. за №208/4429 „При визначенні дати реєстрації особи, яка повторно реєструється платником податку на додану вартість не враховуються періоди попередніх податкових реєстрацій , які були анульовані, та да тою податкової реєстрації такого платника податку на додану вартість є дата його нової реєстрації незалежно від строку, що пройшов від дня анулювання попередньої податкової реєстрації такої особи до дня подання заяви про її повторну податкову реєстрації";

п. 5.1. ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-III, із змі нами та доповненнями, „платник податків самостійна виявляє помилку у показниках ра ніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюю чий розрахунок. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені... ";

абз. 2 п. 4.4 ст. 4 Порядку заповнення податкової декларації, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.19і. 7р. №166 (у редакції наказу від 15.06.2005р. №213), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005р. за №702/10982, із змінами та доповненнями „платник податку має право не подавати вказа ний розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі декларації за будь-який наступний звітний (податковий) період (із урахуванням зазначених у першому абзаці строків давності та положень пункту 17.2 Закону №2181), протягом якого такі по милки були самостійно виявлені. Такий спосіб самостійного виправлення платником по милки може бути застосований у разі виправлення у декларації звітного (податкового) пе ріоду помилок лише однієї раніше поданої декларації";

п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР, із змінами та доповненнями «у разі анулювання реєстрації платник податку позбавляється права на нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодуван ня ...»

Встановлено порушення:

п. 5.6 ст. 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ОСОБА_3 жавної податкової адміністрації України від 30.05.1997р. №166 (у редакції наказу від 15.06.2005р. №213), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005р. за №702/10982, із змінами та доповненнями, ПП ОСОБА_4 відобразив в рядку 8.1, ко лонка Б податкової декларації з ПДВ за грудень 2007р. збільшення суми податкового зо бов'язання за період з 1 лютого 2007р. по 15 листопада 2007р. в сумі - 61 584 грн., в яких ПП ОСОБА_4 не є платником податку на додану вартість;

п. 5.8 ст. 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Держав ної податкової адміністрації України віл 30.05.1997р. №166 (у редакції наказу від 15.06.2005р. №213), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005р. за №702/10982, із змінами та доповненнями, ПП ОСОБА_4 відобразив в рядку 16.1, ко лонка Б податкової декларації з ПДВ за грудень 2007р. збільшення суми податкового кре диту за період: вересень-грудень 2005року на суму 34 538 грн., що не являється попере днім періодом для платника податку, який повторно зареєструвався платником податку з 15.11.2007року.

Враховуючи вищезазначене, за результатами перевірки сума ПДВ відповідно поданої декларації за грудень 2007р. (вхідний №9164 від 21.01-2008) становить:

- рядок 1, колонка Б- податкові зобов'язанні - сума ПДВ - 5759 грн.;:

- рядок 10.1, колонка Б-податковий кредит-сума ПДВ-32 200 грн.;

- рядок 18.2, колонка Б-різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою подат кового кредиту з ПДВ поточного звітного місяця, від'ємне значення - 26 441 грн., а саме:

Податкове зобов'язання за грудень 2007 року в сумі 5759 грн. складається із сум пода тку на додану вартість з продажу товарів покупця за готівкові кошти з проведення розра хункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з 15.11.2007 року по 31.12.2007 року та орендної плати згідно договору оренди магазина №1,2 від 18.08.2007р.

Податковий кредит за грудень 2007 року в сумі 32 200 грн. складається із сум податків нарахованих приватним підприємцем ОСОБА_4 у зв'язку з придбанням в цьому пе ріоді торгівельного обладнання, холодильного обладнання, комп'ютерної техніки на суму 126 213,89 грн., у т. ч. ПДВ 21 035,65 грн.; лікеро - горільчаних та тютюнових виробів на суму 66 980,46 грн. у т. ч. сума ПДВ 11 163,41 грн.

Розрахунки з бюджетом за грудень 2007р. в сумі 26 441 грн. (від'ємне значення) - різ ниця між сумою ПДВ податкового зобов'язання та сумою ПДВ податкового кредиту (5759 грн. - 32 200 грн. = 26 441 грн.).

В результаті перевірки встановлено заниження чистої суми зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 60 296 грн. (87 342 грн. - 61 584 грн. + 34 538 грн. = 60 296 грн.) за рахунок: заниження податкових зобов'язань в сумі 87 342 грн.: в тому числі по періодам: грудень 06р. - 9805 грн.; січень 07р. - 6635 грн.; лютий 07р. - 5415 грн.; бе резень 07р. - 6986 грн.; квітень 07р. - 7669 грн.; травень 07р. - 8860 грн.; червень 07р. -8389 грн.; липень 07р. - 8310 грн.; серпень 07 р. - 8232 грн.; вересень 07р. - 7960 грн.; жо втень 07р. - 8385 грн.; листопад 07р. - 3696 грн.

Завищення податкових зобов'язань за грудень 2007 р. в сумі 61 584 грн.;

Завищення податкового кредиту за грудень 2007 в сумі 34 538 грн.

Будь-які виправлення в звітних документах підприємця відсутні, уточнені декларації, звітні документи з виправленнями вищезазначеного порушення до ДПІ за місцем реєстра ції підприємцем не надані.

Відповідно до п. п. 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 № 168/97-ВР, об'єктом оподаткування є операції платників пода тків з: поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінан сового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Згідно з підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок плат ника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платни ка податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській уста нові, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до п. п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість», коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з ви користанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуван ню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'я зань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно переви щує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Згідно з п. 9.3, 9.4, 9.5, 9.6 ст. 9 вказаного Закону України, особи, які підпадають під визначення пункту 2.3 статті 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платник по датку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання).

Форма заяви про реєстрацію визначається у порядку, визначеному центральним подат ковим органом. Дані з реєстру платників податку підлягають оприлюдненню в порядку, визначеному центральним податковим органом.

Якщо особа, на яку не поширюється дія пункту 2.3 статті 2 цього Закону, як пла тник податку, вважає за доцільне добровільно зареєструватися платником податку і відпо відає вимогам підпункту 2.2 статті 2 цього Закону, така реєстрація провадиться за її за явою.

Якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом.

Якщо особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок ви конання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищува тиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену підпу нктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, то така особа зобов'язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду.

Особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідаль ність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (п.9.4).

Заява про реєстрацію направляється на адресу податкового органу з повідомлен ням про вручення або вручається особисто представником такої особи службовій особі податкового органу.

Податковий орган зобов'язаний видати заявнику (відправити поштою) свідоцтво про податкову реєстрацію такої особи протягом десяти днів від дня отримання реєстраційної заяви (п.9.5).

З урахуванням положень пункту 9.5 цієї статті заява про реєстрацію має бути по дана (надіслана) податковому органу:

а) особами, що підлягають реєстрації згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не пізніше двадцятого календарного дня з моменту досягнення суми оподатковуваних операцій, визначеної зазначеним пунктом (п.9.6).

На підставі вказаних правових норм колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем неправомірно при продажу товарів покупцям за готівкові кошти з проведенням цих операцій через реєстратори розрахункових операцій за період: грудень 2006р., січень-листопад 2007р. не включались до складу податкових зобов'язань обсяги продажу без ПДВ всього на суму 436 707 грн., сума ПДВ в розмірі 87 342 грн., оскільки у зв'язку з досягненням умов визначених п. п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Зако ну України «Про податок на додану вартість»позивач повинен був зареєструватися в яко сті платника податку на додану вартість, отримавши відповідне свідоцтво, однак реєстра ційну заяву платника податку на додану вартість ПП ОСОБА_4 подано до податко вого органу лише 13.11.2007.

Крім того, відповідно до вимог п. п. 7.8. п. 7.8 ст. 7 Закону України «Про податок на дода ну вартість»податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо ви значених цим Законом, календарний квартал, з урахуванням того, що:

якщо особа реєструється платником податку з дня іншого, ніж перший день кален дарного місяця, першим податковим періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

якщо податкова реєстрація особи анулюється у день інший, ніж останній день ка лендарного місяця, то останнім податковим періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Згідно з п. «а»п. п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зо бов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», по даткові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протя гом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до вимог п. п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4.2 вказаного Закону України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника подат ків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифме тичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Відповідно до п. п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зо бов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», пла тник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Враховуючи те, що приватним підприємцем неправомірно не подавались податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2006 року - листопад 2007 року, подат ковим органом правомірно визначено суму штрафних санкцій за не подання податкових декларацій в розмірі 2040 грн.

Частково задовольняючи позов суд посилається на ту обставину, що податковою інспекцією неправомірно не враховано збільшення податкового кредиту за період з вересня по грудень 2005 року в розмірі 34538 грн. Суд вказує, що згідно з п.5.1. ст.5 Закон України №2181 платник податку має право здійснити коригування у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період. А відповідно до п.п.7.8.1. п.7.8. ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР „Про податок на додану вартість", із змінами і доповненнями, податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом, календарний квартал.

Однак колегія суддів вважає висновок суду помилковим з наступних підстав.

Як вказувалось вище у період з 01.01.2007 року по 15.11.2007 року СПД- фізична особа ОСОБА_4 не був платником податку на додану вартість, тобто втратив право декларувати податковий кредит , однак при цьому і не мав обов'язку декларувати та сплачувати податкові зобов'язання з ПДВ.

Так, згідно з п.5.1 ст.5 Закон України №2181платник податку має право здійснити коригування у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період.

Однак, порядок здійснення такого коригування чітко визначений наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166 ( із змінами та доповненнями) „Про затвердження форми податкової декларації та порядку її заповнення і подання".

Пункт 4.4. даного Порядку передбачає, що „якщо платник самостійно виявив помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, то такий платник зобов'язаний подати в порядку, установленому для подання декларацій з податку на додану вартість уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань ...

Платник податку має право не подавати вказаний розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі декларації за будь-який наступний звітний (податковий) період (з урахуванням зазначених у першому абзаці строків давності та положень пункту 17.2 Закону N 2181), протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Такий спосіб самостійного виправлення платником помилки може бути застосований у разі виправлення у декларації звітного (податкового) періоду помилок лише однієї раніше поданої декларації". Позивач в даному випадку порушив визначений порядок та виправив показники відразу п'яти звітних(податкових) періодів.

При цьому , п.1.5 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість" дає поняття звітного періоду - період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету.

Пункт 14 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, зареєстрованого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000р. №79 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 03.04.2000р. за №208/4429 передбачає. Датою реєстрації особи платником податку на додану вартість, яка вноситься до Реєстру та зазначається у Свідоцтві, є дата, що відповідає даті здійснення запису в Реєстрі про таку реєстрацію або бажаному дню реєстрації. При визначенні дати реєстрації особи, яка повторно реєструється платником податку на додану вартість, не враховуються періоди попередніх податкових реєстрацій, які були анульовані, та датою податкової реєстрації такого платника податку на додану вартість є дата його нової реєстрації незалежно від строку, що пройшов від дня анулювання попередньої податкової реєстрації такої особи до дня подання заяви про її повторну податкову реєстрацію.

Під час реєстрації датою початку дії Свідоцтва, яка зазначається у Свідоцтві, є дата податкової реєстрації.

Тобто в даному випадку згідно вимог ст. 2 Закону України „Про податок на додану вартість" СПД - фізична особа ОСОБА_4 став платником податку після його реєстрації з грудня 2007 року( отримав свідоцтво та внесений до реєстру платників ПДВ). Право на подання декларацій по ПДВ та визначення в них податкового кредиту виникає з моменту цієї реєстрації. Оскільки ОСОБА_4 зареєструвався платником ПДВ у грудні 2007 року то для нього першим податковим періодом є грудень 2007 року, і попередніх податкових періодів , які можливо коригувати перед груднем 2007 року бути не може.

Таким чином, відображення в декларації за грудень 2007 року податкового кредиту за 2005 рік є порушенням п.я.5.6 п.5 Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість та ЗУ „Про податок на додану вартість" так як право на податковий коригування податкових зобов'язань по ПДВ має лише Платник такого податку (визнаний таким згідно законодавства - тобто після отримання свідоцтва платника податку на додану вартість та відповідно лише за ті періоди коли він був таким платником).

Щодо застосування штрафних санкцій колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" №168/97 від 03.04.97 (зі змінами та доповненнями) за результатами документальної перевірки за грудень 2006 року та з січня 2007 року по 15 листопада 2007 року визначено податкові зобов'язання на суму 87342 грн. з податку на додану вартість, які не були задекларовані та сплачені Позивачем.

В ході перевірки виявлено заниження СПД- фізичною особою ОСОБА_4 податкових зобов'язань по ПДВ за період з грудня 2006 року по листопад 2007 року у сумі 87342 грн. то до нього потрібно застосувати штрафну санкцію у розмірі 43671 грн. (50% від суми 87342 грн. на яку виявлено заниження податкових зобов'язань).

В результаті перевірки Вільнянською МДПІ визначено платнику податків суму основного платежу з податку на додану вартість на загальну суму 60296 грн. (87342 грн.-61584 грн. + 34538 грн.=60296 грн.).

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що часткове скасування судом суми штрафних санкцій є необгрунтованим так як сума штрафу згідно вимог п. 17.1.2 ст. 17 Закону № 2181 визначається із суми заниження податкових зобов'язань ( 87342 грн.) , а не із суми основного платежу (69296 грн.) який визначений до сплати у бюджет підприємцю податковим повідомленням-рішенням).

Проте, колегія суддів не погоджується із вказаним твердження відповідача з наступних підстав.

Відповідно до пп.17.1.2 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "а" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.. 1 вказаного Закону у цьому Законі терміни вживаються у такому значенні:1.2) податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України; 1.9) податкове повідомлення - письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що нарахування штрафних санкцій відповідно до п.17.1.2 Закону №2181 здійснюється саме на суму нарахованого податкового зобовязання, зазначеного у податковому повідомленні.

На підставі викладеного колегія суддів вважає що відповідачем безпідставно застосовано до позивача суму штрафних санкцій у розмірі 12879грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення від 01.12.2008р. №/0.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.2.ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2.ст.205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_4 на постанову Господарського суду Запорізької області від 11.03.2009року у справі №5/559/08-АП залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Запорізької області від 11.03.2009року у справі №5/559/08-АП - змінити.

Пункт 2 резолютивної частини постанови Господарського суду Запорізької області від 11.03.2009року у справі №5/559/08-АП викласти в наступній редакції:

«Скасувати податкове повідомлення-рішення Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області від 01.12.2008р.№/0 в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій 12879грн.».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Постанову виготовлено у повному обсязі 06.10.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна