Справа № 27599/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2010 р.справа № 2а-226/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги ОСОБА_1

на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2009 року у справі № 2а-226/09

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, який уточнювала, до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради та просила визнати незаконним рішення відповідача в частині відмови перерахувати та виплатити недоплачену суму державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня 2007 року по квітень 2008 року; зобовязати відповідача перерахувати та виплатити суму недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня 2007 року по квітень 2008 року у розмірі 5458,79 грн.

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2009 року у справі № 2а-226/09 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2009 року у справі № 2а-226/09 та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради та їй призначена виплата державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у звязку з народженням 07.05.2005 року сина ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України №2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними і є обовязковими для виконання.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно зі ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач стверджувала, нібито, строк звернення до суду не пропущено, а відповідач просив застосувати наслідки пропуску строку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин та вважає, що судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог, які стосуються 2007 року.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачу за цей період нараховувалась та сплачувалась допомога в порядку та у розмірі визначеному в ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням змін, внесених до неї Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2008 року і відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися.

Відповідно нарахування, проведені відповідачем Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради у 2008 році по виплаті допомоги ОСОБА_3 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є правомірними.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, 201, 207 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2009 року у справі № 2а-226/09 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2009 року у справі № 2а-226/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Головуючий: Л.А. Божко

Судді Ю.М. Дадим

ОСОБА_4