Справа № 22-а-23337/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
19 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сиївської області у складі:
головуючого: судді Приходька К.П., уддів: ОСОБА_1. ОСОБА_2
юзглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за щіяційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві про визнання дій протиправними, проведення перерахунку доплати за іроживання в зоні посиленого радіологічного контролю, -
лютому 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом, в ході розгляду якого просила изнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві щодо встановлення та іиплати позивачу доплати до пенсії та забовязати Управління Пенсійного фонду України в м. іілій Церкві провести перерахунок та виплатити пенсію з 2008 по 2009 роки згідно зі ст.. 39 Іакону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок іорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена на рівні однієї мінімальної заробітної плати з встановленої Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про несення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України «Про державний іюджет України на 2009 рік»
Іостановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2010 року юзов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Цркві щодо виплати доплати до пенсії ОСОБА_3 за проживання на території вдіоактивного забруднення протиправними.
Іабовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві провести перерахунок сплати до пенсії ОСОБА_3згідно ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіадіоактивного забруднення встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати та здійснити сплату доплати до пенсії позивачки виходячи з розміру мінімальної заробітної плати з 12.2008 року.
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ м. Білій Церкві подало апеляційну скаргу, 1 якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт Посилається на незаконність, необгрунтованість та необєктивність постанови суду, неповне ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої ітанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового Рішення.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів деляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що пеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована та постійно проживає у м. Біла Церква Київської ібласті, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 іднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідачем виплачувалась озивачу доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України № 836 від 26 липня 1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі ,20 грн.
Іідповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють або постійно проживають на ериторії посиленого радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні юсиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону.
Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до исновку про порушення відповідачем ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист ромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обгрунтованим.
Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого амоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у посіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України ст. 113 Конституції України).
Іри прийнятті оскаржуваної постанови, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що юстанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Іорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний іахист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.
відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" дію положень т. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2007 рік було призупинено в частині виплати компенсацій і допомоги У^р^іірах відповідно до мінімальної заробітної плати.
Згідно з рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року за № 6 - рп/2007 визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2007 рік", зокрема н. 30 ст. 71 зазначеного Закону, яким було призупинено дію ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.
Рішення Конституційного суду є обов'язковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з гого, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, поднови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, ноЦргивно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який піддягав іастосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює д правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність дулової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають іагагсуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційних прав і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг і (становлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

І відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її . ірава і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і абезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та іепорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних аконів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Ім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік равовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей акон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, І передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус оомадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином чінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи постанову про задоволення позову, і Угрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист І Оомадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності Ц іконів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону, наведеного вище, застосуванню ,що підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 6 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи,

постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до засування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області алишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської ібласті від 21 квітня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді