Справа № 805/2119/15-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шувалова Т. О.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року справа №805/2119/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 24 червня 2015 року у справі № 805/2119/15-а за позовом ОСОБА_2 до Красноармійського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне Управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання нарахувати та виплатити матеріальну допомогу, передбачену Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 за період з 01.01.1997 року по 18.12.2007 року, зобов'язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Красноармійського МВ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в якому просив суд визнати бездіяльність відповідача неправомірною щодо не нарахування та невиплату за період з 01.01.2007 року по 18.12.2007 року матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, відповідно до Указу Президента України від 04.10.1996 року № 926/96, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити матеріальну допомогу, передбачену Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 за період з 01.01.1997 року по 18.12.2007 року, виходячи з його місячного грошового забезпечення на рік в сумі 5635,72грн., зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у загальному розмірі 9963,18грн., та стягнути моральну шкоду у розмірі 5000грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року у справі № 805/2119/15-а позовну заяву ОСОБА_2 до Красноармійського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне Управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання нарахувати та виплатити матеріальну допомогу, передбачену Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 за період з 01.01.1997 року по 18.12.2007 року, зобов'язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, стягнення моральної шкоди - залишено без розгляду на підставі ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач, не погодившись з таким рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права. У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне. Позивач ОСОБА_2 з 12 липня 1996 року по 28 квітня 2010 року проходив службу в Красноармійському МВ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області. З копії трудової книжки вбачається, що наказом начальника Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 28.04.2010 року № 156о/с майора міліції ОСОБА_2, звільнено з посади старшого дізнавача сектору дізнання Красноармійського МВ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на підставі пункту «ж» статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР (за власним бажанням) з 28 квітня 2010 року. Предметом спірних правовідносин є ненарахування та невиплата позивачу під час проходження служби в органах внутрішніх справ України у період з 01.01.1997 року по 18.12.2007 року матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, передбаченого Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96. Відповідно до частини третьої статті 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.06.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» передбачено, що при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою ст. 233 Кодексу законів про працю України. Даний спір випливає з правовідносин публічної служби, оскільки порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється «Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС». Оскільки обставини ненарахування та невиплата матеріальної допомоги, на думку позивача, мали місце під час проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ, відтак застосування підлягає місячний строк звернення до адміністративного суду встановлений частиною 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Посилання позивача на положення частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, не може бути прийнято до уваги, оскільки спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби регулюються спеціальними законами, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірні правовідносини. Суд першої інстанції не приймаючи доводи позивача про те, що тільки у лютому 2015 року він дізнався із засобів масової інформації про Указ Президента від 04.10.1996 року, № 926/96 , мотивував своє рішення тим, що відповідно до Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» від 10.06.1997 року № 503/9 всі нормативно - правові акти не пізніш як у п'ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посилання позивача на необізнаність - не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Крім цього, не можно застосувати в даних спірних правовідносинах правову позицію висловлену в Рішенні Європейського суду з прав людини від 10.03.2011 року по справі "Сук проти України» оскільки, ОСОБА_3 звертався з позовом до Київського районного суду міста Полтави у листопаді 2001 року, тобто у порядку цивільного судочинства. Європейським судом з прав людини були переглянуті рішення суддів з урахування норм національного законодавства, діючого на той час. Тобто, строки звернення до суду визначались на той час цивільним законодавством, оскільки Кодекс адміністративного судочинства набрав чинності тільки 01 вересня 2005 року. Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. З урахуванням встановлених обставин, суд першої правомірно залишив позовну заяву без розгляду. Враховуючи викладене суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв ухвалу з додержанням норм процесуального права. Керуючись ст. 195-196, ст. 197 ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 24 червня 2015 року у справі № 805/2119/15-а - залишити без задоволення. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 24 червня 2015 року у справі № 805/2119/15-а за позовом ОСОБА_2 до Красноармійського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне Управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання нарахувати та виплатити матеріальну допомогу, передбачену Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 за період з 01.01.1997 року по 18.12.2007 року, зобов'язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, стягнення моральної шкоди - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок