Справа № 11225/09/1570
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Катаєвої Е.В.

при секретарі Юзефович Ю.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Андреал” до Державної податкової інспекції в Київському районі міста Одеси про скасування повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що рішення, яке оспорюється винесено на підставі акту №1030/23-02/58/32700884 від 01.04.2009 року невиїзної документальної перевірки з питань правових відносин з ПП „Будівельна біржа” за період: лютий, травень, червень, серпень, грудень 2007 року, січень 2008 року. Але висновки Акту про порушення ним п.1.3,1.8 ст.1,пп. 7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року №168/97-ВР із змінами та доповненнями (далі Закон України №168/97-ВР) при здійсненні господарської діяльності та складанні податкових документів не відповідають дійсним обставинам, оскільки ним відповідно до вимог пп.7.4.5. п.7.4 статті 7 Закону України №168/97-ВР до податкового кредиту включені тільки ті суми, які підтверджені податковими накладними, виданими ПП „Будівельна біржа”. Отримання перевіряючи під час перевірки відомостей щодо припинення (ліквідації) станом на 21.11.2008 року ПП „Будівельна біржа” та порушення з боку цього підприємства податкового законодавства не може буди підставою для нарахування податкових зобов’язань та штрафних санкцій ТОВ „Андреал” та впливати на його результати діяльності при виконанні ним всіх вимог законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, наполягав, що оспорювані рішення є законними та обґрунтованими, винесені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено, що ТОВ „Андреал” зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.11.2003 року. На податковий облік взято 21.11.2003 року.

З 31.03.2009 року по 01.04.2009 року відповідачем була здійснена невиїзна документальна перевірка ТОВ „Андреал” з питань правових відносин з ПП „Будівельна біржа” за період: лютий, травень, червень, серпень, грудень 2007 року, січень 2008 року, про що 01.04.2009 року був складений Акт №1030/23-02/58/32700884 (а.с.12-18).

Позивачем були надані заперечення до акту перевірки, після розгляду яких, ДПІ повідомило ТОВ „Андреал” листом №7654 від 10.04.2009 року про залишення без змін результатів невиїзної документальної перевірки (а.с.26-28).

Стаття 1 Закону України №168/97-ВР визначає поняття термінів, які вживаються в цьому законі. В п.1.3 ст.1 Закону зазначено, що платник податку –особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. Пунктом 1.8 ст.1 визначено поняття бюджетного відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

В силу пункту 1.7 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит –це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.2.6. пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” необхідними умовами для включення платником податку сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є плата таким платником цих сум та наявність у нього відповідних податкових накладних, оформлених належним чином.

Згідно з п.п. 7.4.5. п. 7.4 статті 7 Закону України №168/97-ВР не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

В самому Акті перевірки від 01.04.2009 року перевіряючі не спростовують того факту, що ТОВ „Андреал” у перевіряємий період здійснило операції по придбанню товару у ПП „Будівельна біржа” та суми ПДВ були внесені до реєстру отриманих податкових накладних від ПП „Будівельна біржа”, включені до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів, відображені у реєстрах отриманих податкових накладних, та відповідають даним податкових декларацій з ПДВ.

Зазначені податкові накладні повністю відповідають вимогам п.п. 7.2.1 п. 7.2 статті 7 Закону України №168/97-ВР (а.с.69,70,73,77,80,83,86,89,92), що не заперечується в акті перевірки. Відповідно до підпункту 7.2.6. пункту 7.2 статті 7 цього Закону податкова накладна, яка видається платником податку –поставщиком товарів (послуг) на вимогу їх отримувача є підставою для нарахування податкового кредиту.

При таких обставинах суд не приймає позицію представника відповідача, як на підставу нарахування зобов’язання та штрафних санкцій та вважає, що позивач на час включення сум до податкового кредиту мав документи, що відповідали правилам бухгалтерського та податкового обліку та при включенні до податкового кредиту діяв відповідно вимог Закону України Закону України №168/97-ВР.

Суд також не приймає до уваги твердження відповідача як на підставу заперечень на позов, що податковий кредит позивача не знаходить підтвердження податковими зобов’язаннями продавця цих товарів –ПП „Будівельна біржа”, а податкові накладні, виписані ними, не виконують своєї законодавчо встановленої функції і оригінали податкових накладних не підтверджуються копіями, оскільки невиконання податкових зобов’язань контрагентом позивача не може бути підставою для застосування відповідальності до позивача, так як саме ним податкове законодавство не порушувалося. А твердження відповідача, що до включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість повинна бути зроблена сплата податку є неспроможним, оскільки не відповідає положенням Закону України №168/97-ВР щодо підстав для включення платниками податків до декларацій своїх податкових зобов’язань та податкового кредиту. Ні одна норма Закону України №168/97-ВР не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податку на додану вартість оплачену ним в товарі. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача як на підставу нарахування податкових зобов’язань та штрафних санкцій позивачу на порушення останнім вимог п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР, відповідно до якого податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів, оскільки саме позивачем вказані вимоги Закону виконані, податкові накладні які були виписані контрагентом збережені та надані перевіряючим.

Судом встановлено, що договори, укладені між ТОВ „Андреал” та ПП „Будівельна біржа”, відповідали вимогам ст.180 ГК та були виконані обома сторонами (а.с.65-104), що не спростовується в акті перевірки. Посилання відповідача про нікчемність укладеного договору з посиланням на укладення його з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки ПП „Будівельна біржа” не сплатила податки не ґрунтуються на законі. Сам по собі факт того, що ПП „Будівельна біржа” не сплатила податки та з 21.11.2008 року його діяльність припинена, не може бути підставою для визнання договору нікчемним за ознакою складення його з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Інших доказів його нікчемності відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не приведено. При цьому суд також враховує, що ПП „Будівельна біржа” припинило діяльність з 21.11.2008 року, договір позивачем з ПП „Будівельна біржа” укладений 01.06.2007 року, товар придбався у ПП відповідно договору в лютому, травні, червні, серпні, грудні 2007 року, січні 2008 року, тобто на час, коли ПП „Будівельна біржа” здійснювало господарську діяльність та звітувало до ДПІ.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в їх обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю „Андреал” до Державної податкової інспекції в Київському районі міста Одеси про скасування повідомлень-рішень – задовольнити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя