Справа № 2-а-389/10
Суддя: Кравченко І. М.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Білозерський районний суд Херсонської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20серпня 2010 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Кравченко І.М.

при секретарі - Данильченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ Жовтневого району сержанта міліції ОСОБА_2, третя особа Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про оскарження постанови серії ВЕ № 123430 від 03.04.2010 року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 03.04.2010 року він був зупинений інспектором ДАІ і стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. На підставі вказаного протоколу інспектором була винесена Постанова серії ВЕ № 123430 від 03.04.2010 року, якою на нього було накладено штраф у розмірі 255 грн.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення йому було інкриміновано порушення п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України, а саме те, що 03.04.2010 року м. Миколаєві по вул. Жовтневій, він керуючи транспортним засобом «УАЗ» державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, та для висадки і посадки пасажирів.

Застосоване до нього адміністративне стягнення він вважає неправомірним, оскільки він дійсно 03.04.2010 року, в м. Миколаєві по вул. Жовтневій керував транспортним засобом УАЗ державний номер НОМЕР_1 та під час руху по вул. Жовтневій у нього почав глохнути автомобіль, в наслідок чого він був вимушений зупинитися на розширенні дороги перед перехрестям, щоб усунути недоліки в роботі його автомобіля, при цьому включив аварійну світлову сигналізацію. Після чого до нього підійшов працівник ДАІ, не приставившись почав казати йому, що він здійснив зупинку в забороненому місці, чим порушив ПДР. Він почав пояснювати інспектору що сумлінно виконує ПДР, добре оцінює дорожні обставини і був вимушений зупинитися на розширенні дороги перед перехрестям, щоб усунути недоліки в роботі автомобіля, при цьому включив аварійну світлову сигналізацію (п. 9.9 ПДР України) та простояв не більше двох хвилин, але інспектор ДАІ не прийняв до уваги дійсних обставин справи та почав складати на нього протокол про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої дії тим, що він зробив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. При цьому він також зазначив, що під час його вимушеної зупинки дане розширення дороги перед перехрестям, у звязку з відсутністю поблизу дорожніх знаків (5.41, 5.42, 5.43, 5.44) або дорожньої розмітки (1.17) які вказують що це зупинка для маршрутних транспортних засобів, ним було розцінено як заїзний карман де зупинка транспортних засобів не заборонена. Правдивість його пояснень підтверджується фотокартками, доданих ним до матеріалів позовної заяви. На його прохання показати дорожній знак, який би вказував що це посадковий майданчик для зупинки маршрутних транспортних засобів, а не розширення дороги перед перехрестям, зупинка на якому не заборонена, інспектор наказав йому мовчати інакше взагалі забере в нього посвідчення водія та направить на перездачу ПДР. Також зазначив, що в протоколі інспектор вказав, що він здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, а в постанові якою на нього накладено штраф в розмірі 255 грн., інспектор вказав що він здійснив зупинку в заїзному кармані, що також підтверджує викривлення дійсних фактів інспектором ДАІ на свою користь.

Просить суд скасувати постанову серії ВЕ № 123430 від 03.04.2010 по справі про адміністративне правопорушення відносно нього, як незаконну.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 138721 від 03.04.2010 року позивачу було інкриміновано порушення п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України, а саме те, що 03.04.2010 року в м. Миколаєві по вул. Жовтневій, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «УАЗ» державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, та для висадки і посадки пасажирів.

Згідно до постанови серії ВЕ № 123430 від 03.04.2010 року ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КпАП України, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, не надання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України не надав заперечення проти позову та докази правомірності свого рішення, так на підставі наявних доказів суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення так як його вина не доведена належними доказами.

Оцінивши та дослідивши зібрані докази в сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, ст. 122, 247 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову посадової особи інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ Жовтневого району сержанта міліції ОСОБА_2 серії ВЕ № 123430 від 03.04.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. визнати незаконною та скасувати за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити.

Постанова місцевого загального суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Кравченко