Справа № 42724/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2010 р.справа № 2а-45/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Центрально- Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та щорічної допомоги до Дня Перемоги

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2008 р. ОСОБА_1 звернувся до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Центрально- Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та щорічної допомоги до Дня Перемоги, де просив визнати відмову в перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та разової допомоги до Дня Перемоги, згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту з боку Управління праці та соціального захисту населення Центрально Міського району м. Кривий Ріг неправомірною, стягти з відповідача недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2005,2006,2007 роки в розмірі 4893 грн 30 коп та недоплачену суму одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2007 рік в розмірі 2888 грн і зобовязати відповідача надалі при нарахуванні відповідних виплат, керуватися Законом України (а.с.1-3).

Відповідачі позов не визнали, просили суд позовні вимоги визнати необґрунтованими та безпідставними. (а.с.17;18-19;32;43;45-46).

Постановою Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2008 р. в задоволенні позову відмовлено (а.с.67-69).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги(а.с.74-78).

В судове засідання в апеляційній інстанції сторони не зявились, про день слухання справи повідомлені.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалід 2 групи, захворювання повязане з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями та довідкою МСЕК. (а.с.7;8).

Відповідач в запереченнях вказав, що відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2005 р. позивачу було виплачено 26 грн 70 коп щорічної одноразової допомоги, а відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу було виплачено: за 2006 рік 120 грн; за 2007 рік у січні 2007 року в розмірі 120 грн.

Крім того, відповідач вказав, що виплата щорічної разової грошової допомоги позивачу було виплачена в квітні 2007 р. відповідно п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в розмірі, передбаченому ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік в сумі 360 грн (а.с.5;4).

Колегія суддів вважає, що виходячи із змісту закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" дія положень статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2005 рік не зупинялася.

Таким чином у 2005 році - виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актам вихідним критерієм обрахунку такої допомоги виступала мінімальна заробітна плата, встановлена Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік".

Відповідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія вважає, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання дій посадових осіб незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2005 рік, оскільки позивач не обґрунтував поважність причин пропуску вказаного строку, а про порушення своїх прав та законних інтересів щодо грошової допомоги на оздоровлення за вказаний період знав в 2005 році при отриманні грошової допомоги та в суд з позовом звернувся лише 21.01.2008 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки в суді першої інстанції представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у звязку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів вважає, що необхідно прийняти до уваги заперечення відповідача в цій частині.

Пунктом 37 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2006 рік.

Таким чином у 2006 році щорічна допомога на оздоровлення підлягала сплаті в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-р/2007 положення пункту 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.Таким чином у 2007 році до набрання чинності рішенням Конституційного Суду України щорічна допомога на оздоровлення підлягала сплаті в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 09 липня 2007 року - виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актам вихідним критерієм обрахунку такої допомоги виступала мінімальна заробітна плата, встановлена Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Колегія суддів вважає, що оскільки щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1 за 2007 рік була перерахована відповідачем в січні 2007 року (до рішення Конституційного суду України), розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2007 році відповідає вимогам законодавства.

Отже, розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2006 й 2007 роках відповідав вимогам законодавства, чинного на день здійснення таких виплат.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»«щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Виплата щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги позивачу проведено в квітні 2007 р. відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»у розмірі, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в розмірі 360 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнані неконституційними та втратили чинність положення п. 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Отже, виплата щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги позивачу здійснено відповідачем в квітні 2007 року (до прийняття рішення Конституційним Судом України 09.07.2007 р.) та її розмір відповідає чинному законодавству.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись статтями 198, 200, 205 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2008 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяця з дня складання в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Божко

Судді Я.В. Семененко

ОСОБА_2