Справа № П/811/1363/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Справа № П/811/1363/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального

комбінату окислених руд"

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В :

Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з позовом до Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" про стягнення адміністративно-господарської санкції в розмірі 27903,71 грн. та пені в розмірі 223,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач використовує найману працю, однак ним не дотримано нормативу кількості робочих місць для працюючих інвалідів, а тому відповідач повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарську санкцію та пеню за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів у 2014 році.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву у відповідності до змісту якого позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки чинним законодавством не покладено на роботодавця обовязок по виявленню працездатних інвалідів, що бажають працювати, натомість ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" вчинило всі передбачені чинним законодавством заходи, спрямовані на працевлаштування інвалідів на своєму підприємстві. Також відповідач вказує, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2008 р. по справі №05-01/184/6-12а/10 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" відповідно до чч.4-6 ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та пеня за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій не підлягають стягненню (а.с.81-85).

Представниками позивача та відповідача надано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, на підставі наявних матеріалів у справі (а.с.75,79).

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження

Суд, дослідивши письмові докази по справі, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1, 3 ст.18 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21.03.1991 р. №875-ХІІ (далі за текстом Закон) забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Згідно з п.2 Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. №70 Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", роботодавці реєструються у відділеннях Фонду за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців.

У відповідності до п.2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. №70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Судом встановлено, що Державним підприємством "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" 10.02.2015 р. подано до Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік (а.с.10), відповідно до змісту якого середньооблікова кількість працівників облікового складу у 2014 році складала 781 осіб, фонд оплати праці за 2014 рік становив 21792,80 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника у 2014 році складала 27904,00 грн., а норматив створення робочих місць для інвалідів складає 31 робочих місця (781 х 0,04), при цьому у 2014 році відповідачем працевлаштовані 30 інвалідів.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з ч.1, 2 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 р. №5067-VI роботодавці зобовязані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

На підставі ч.3 ст.181 Закону Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Таким чином, Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" покладає на підприємство обовязок створити (пристосувати), атестувати належним чином робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомити про це органи перелічені в ч.1 ст.18 Закону, а ті в свою чергу зобовязані направити підприємству на працевлаштування інвалідів, а тому суд вважає, що на підприємства покладено обовязок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів якщо воно розробило необхідні заходи по створенню робочих місць для інвалідів, зокрема, створило робочі місця для інвалідів та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

З огляду на зміст п.2.1 Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 р. №316 форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Відтак на роботодавця покладається обовязок щодо створення робочого місця для інвалідів та подання форми звітності №3-ПН. При цьому законодавчо не передбачено обовязку щомісячного подання звітності за формою №3-ПН, оскільки подана інформація є чинною до моменту внесення змін щодо актуальності вакансій.

При цьому суд зауважує, що протягом 2014 року роботодавці за наявності вакансій були зобовязані своєчасно подавати звітність до відповідних територіальних органів Державної служби зайнятості України за формами встановленими наказом Мінпраці України.

Матеріалами справи встановлено, що вакантні місця для працевлаштування інвалідів наявні на підприємстві з 02.02.2014 року (після звільнення ОСОБА_1І).

Таким чином, з лютого 2014 року у ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" виник обовязок із подачі звітності за формою №3-ПН до Долинського районного центру зайнятості.

Натомість як встановлено судом відповідачем подано звітність за формою №3-ПН до Долинського районного центру зайнятості лише у серпні 2014 року (а.с. 111).

Відповідно до списку працюючих інвалідів штатних працівників, долученого до матеріалів справ, судом встановлено, що впродовж 2014 року з підприємства звільнилось 5 осіб (ОСОБА_2, дата звільнення 22.04.2014р.,ОСОБА_1, дата звільнення 02.02.2014р.; ОСОБА_3, дата звільнення - 02.06.2014р., ОСОБА_4, дата звільнення 02.12.2014р.; ОСОБА_5, дата звільнення 14.08.2014р.) (а.с.124-127).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону №5067-VІ визначено, що вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа.

Суд вважає, що неподаючи звіти про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів після звільнення вказаних вище осіб, відповідач не здійснив інформування державної служби зайнятості, в напрямку організації працевлаштування інвалідів, чим порушило ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні"від 21.03.1991 р. №875-ХІІ.

З огляду на викладене судом встановлено, що ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" не створено робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості відповідно нормативу встановленого Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні та не виконано обовязку щодо своєчасного інформування відповідного територіального органу Державної служби зайнятості України про наявні вакансії для працевлаштування інвалідів, а тому суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення вимог Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.20 Закону. Таким чином, Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів правомірно визначено ДП Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд адміністративно-господарські санкції у розмірі 27903,71 грн. (21792800,0 грн. : 781 х 1(31 30).

Згідно з ч.2 ст.20 вказаного Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Нарахування пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій здійснюється відповідно до Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007 року №223, пп.3.4 п.3 якого передбачено, що нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно.

У відповідності до пп.3.1. п.3 вказаного Порядку, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України за кожен календарний день прострочення (наведених у постановах Правління Національного банку України), що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Зі змісту розрахунку суми адміністративно-господарських санкцій та пені встановлено, що у ДП Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд середня річна заробітна плата у 2013 році становила 27903,71 грн. (21792800,00 грн. : 781), ставка НБУ складала 30,00 %, відтак одноденний розмір пені 0,10% (30,00 х 120 : 100 :365), а тому сума пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій визначена позивачем у розмірі 223,20 грн. ((27903,71 х 0,10%) х 8 днів) (а.с.9).

Тобто загальна сума боргу відповідача із адміністративно-господарських санкцій та пені становить 28126,91 грн. (28126,91 грн. + 223,20 грн.).

Стосовно посилання представника відповідача на те, що у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів відносно ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" не підлягають застосуванню адміністративно-господарські санкції та нарахування пені, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2008 р. у справі №05-01/184/6-12а/10 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів державного підприємства Дирекції Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд відповідно до ч.ч.4-6 ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а.с.128-138).

У відповідності до абз.24 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 р. №2343-ХІІ, в редакції чинній на час введення мораторію, мораторій на задоволення вимог кредиторів зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно з абз.4 ч.4 ст.12 зазначеного Закону протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообовязкового державного соціального страхування, податків і зборів (обовязкових платежів).

Із аналізу зазначених норм встановлено, що мораторій зупиняє виконання грошових зобовязань та нарахування неустойки (штрафу, пені) стосовно грошових зобовязань, термін виконання яких настав до введення мораторію.

Адміністративно-господарські санкції та пеня, що є предметом позову у даній справі нараховані позивачем після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд", а тому його дія не поширюється на зазначені правовідносини.

Враховуючи те, що знайшов підтвердження факт порушення ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" в частині дотримання нормативу робочих місць для інвалідів, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів сплати адміністративно-господарських санкцій та пені у загальному розмірі 28126,91 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" () на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 27 903 (двадцять сім тисяч дев'ятсот три) грн. 71 коп. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 223 (двісті двадцять три) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Жук