Справа № 7422/09
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

7422/09

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2010 р.

справа № 17/374/08-АП

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

на постанову Господарського суду Запорізької області від 06 листопада 2008 року.

у справі № 17/374/08-АП (категорія статобліку –6.13)

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

до Запорізького конструкторського бюро «Екоприлад»в формі товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення заборгованості в розмірі 1202,34 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі УПФУ в Орджонікідзевському районі) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з Запорізького конструкторського бюро «Екоприлад»в формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя недоїмку зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі 1 202,34 грн.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 06 листопада 2008 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

При цьому суд виходив з того, що згідно ст. 58 Конституції України, яка є нормою прямої дії, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи. Зазначає, що Закон України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.03р. №1058 застосовується лише до відносин, що виникли після введення його в дію (починаючи з 01.01.04) і, відповідно, зворотної сили не має.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, УПФУ в Орджонікідзевському районі звернулось із апеляційною скаргою, у якій просило скасувати постанову Господарського суду Запорізької області від 06 листопада 2008 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що у абз.3 п.16 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»(далі –Закон №1058) прямо передбачена імперативна вимога застосування цього Закону при стягненні заборгованості зі сплати збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, яка виникла до 01.01.2004р.

В судове засідання представники сторін не з’явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки в серпні 2002 року фахівцями УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя була проведена перевірка відповідача з питань правильності, повноти нарахування та своєчасності сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за найманих працівників. За результатами перевірки складено Акт перевірки правильності, повноти нарахування та своєчасності сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за найманих працівників від 30.08.02 № 50, яким відповідачу донараховано збір на суму 1 249,55 грн. Відповідачем в рахунок погашення заборгованості зазначеної вище суми збору підприємством було частково сплачено суму в розмірі 47,21 грн.

Статтею 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.97 № 400 (далі Закон № 400), який набув чинності з 26.07.97, визначено, що платниками збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вимог вказаного Закону № 400, Запорізьке конструкторське бюро

"Екоприлад" в формі товариства з обмеженою відповідальністю є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З 01.01.04 набув чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 № 1058.

Відповідно до вимог ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 14, ст. 15 Закону № 1058, Запорізьке конструкторське бюро "Екоприлад" в формі товариства з обмеженою зареєстроване (взяте на облік) в УПФУ в Орджонікідзевському районі як страхувальник і є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058, страхувальниками є роботодавці, інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 3 ст. 15 Закону 1058 передбачено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків з дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду України.

У ч. 2. ст. 5 зазначеного Закону вказано, що виключно цим Законом визначається - порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно з вимогами ч. 15 розділу 15 (Прикінцеві положення) Закону № 1058, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Крім того, (...) погашення заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що виникла до 01.01.04 і не погашена в установленому законом порядку, здійснюється відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст. 106 Закону №1058 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

Проте, доказів направлення органом Пенсійного фонду до Запорізького конструкторського бюро «Екоприлад»в формі товариства з обмеженою відповідальністю вимоги про сплату недоїмки, матеріали справи не містять. Таким чином, вимога про сплату недоїмки відповідачем з територіальним органом Пенсійного фонду в установленому законом порядку узгоджена не була.

Відповідно до. ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів та не обґрунтував ті обставини, на які посилається в своїй позовній заяві. На думку колегії суддів, правові підстави для стягнення з відповідача 1 202,34 грн. заборгованості зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування відсутні.

Колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального та процесуального права не допущено.

За таких обставин підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Запорізької області від 06 листопада 2008 року. по справі №17/374/08-АП - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, відповідно до ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: Проценко О.А.