Справа № 2а-7736/09/1170
Суддя: Н.В. Чубара
Дата ухвалення: 2010-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

06 серпня 2010 року Справа № 2а-7736/09/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чубари Н.В.

при секретарі Коробченко Є.К.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 (надалі позивач) до Прокуратури Печерського району (надалі відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державного казначейства України в Кіровоградській області (надалі третя особа) про оскарження дій та бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, третьої особи, в якому просить з урахуванням зменшених позовних вимог (а. с. 215):

- визнати дії та бездіяльність прокуратури Печерського району м. Києва протиправними в частині вчинення дій на подані позивачем заяви про злочин від 09.03.2007 р. та 05.06.2007 р., вчинений службовцями Міністерства охорони здоровя передбачених ст. 97 КПК України, тривалості проведення дослідчої перевірки та передачі заяви від 09.03.2007 р. про злочин на розгляд Міністерства охорони здоровя України;

- визнати протиправними дії прокуратури Печерського району м. Києва в частині тривалості строків проведення та інформування про результати повторної дослідчої перевірки заяв позивача про злочин від 09.03.2007 р. та 05.06.2007 р., оформлення копій постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.07.2008 р. та 29.10.2008 р. їх затвердження прокурором та відсутності реєстрації цих постанов в канцелярії прокуратури;

- визнати протиправною бездіяльність прокуратури Печерського району м. Києва в частині виконання доручення прокуратури м. Києва від 24.02.2009 р. про розгляд поданої позивачем скарги від 16.02.2009 р. на постанову відповідача від 29.10.2008 р. про відмову у порушенні кримінальної справи та строків подання відповіді на цю скаргу;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 200 грн. понесених витрат на правову допомогу та витрати, повязані з прибуттям до суду.

Відповідачем на адресу суду було надіслано заперечення проти позову в письмовому вигляді, в яких позовні вимоги не визнаються в повному обсязі та просить суд закрити провадження у справі у звязку з тим, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (т. 1 а. с. 218 224).

Представником третьої особи на адресу суду направлено письмові заперечення проти позову, в яких третя особа просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В своїй заяві про злочин, вчинений службовцями Міністерства охорони здоровя від 09 березня 2007 року на ім'я прокурора Печерської районної прокуратури м. Києва, позивач просить порушити кримінальну справу за фактом порушення службовцями МОЗ конституційних прав на звернення та вимог Закону України «Про звернення громадян», в межах кримінальної справи провести розслідування, встановити осіб, які вчинили злочин та притягнути їх до відповідальності, а також в ході розслідування визнати позивача потерпілим від злочину. Тобто надати йому права визначені ст. 49 КПК України (а. с. 98 101).

В заяві про злочин, вчинений службовцями МОЗ від 05.06.2007 р. на адресу прокурора Печерської районної прокуратури м. Києва позивач також просить порушити кримінальну справу за фактом порушення службовцями МОЗ конституційних прав на звернення та вимог Закону України «Про звернення громадян», в межах кримінальної справи провести розслідування, встановити осіб, які вчинили злочин та притягнути їх до відповідальності, а також в ході розслідування визнати позивача потерпілим від злочину. Тобто надати йому права визначені ст. 49 КПК України (а. с. 178 179).

Таким чином, позивач оскаржує бездіяльність прокуратури Печерського району міста Києва щодо розгляду в порядку статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України його заяв про злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, всі позовні вимоги є похідними від вказаної позовної вимоги та стосуються бездіяльності прокуратури щодо розгляду заяв про злочини, поданих позивачем до відповідача та невиконання доручення прокуратури м. Києва про розгляд поданої позивачем скарги від 16.02.2009 р. на постанову відповідача від 29.10.2008 р. про відмову у порушенні кримінальної справи та строків подання відповіді на цю скаргу.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Статтею 236 Кримінально-процесуального кодексу України встановлено, що скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Отже, повноваження прокурора при отриманні заяви про злочин регламентовані нормами КПК, що виключає можливість розгляду поданого позивачем позову в порядку адміністративного судочинства.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові ВСУ від 23.12.2009 р.

З огляду на зазначене, цей спір не відноситься до компетенції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 4, 12 Закону України „Про звернення громадян до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать у сфері управлінської діяльності такі, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально - процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством і законодавством про захист економічної конкуренції.

Інформаційні правовідносини у кримінальному судочинстві щодо розвязання скарг на процесуальні дії, доступу до матеріалів кримінальної справи, тощо, регламентуються нормами Кримінально-процесуального кодексу України, слід розглядати як спір з приводу неналежного здійснення учасниками кримінального судочинства своїх повноважень, який належить вирішувати за правилами кримінального процесу.

В силу ст. 12 Закону України „Про звернення громадян дії даного Закону не розповсюджується на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений певним процесуальним законодавством. Тому посилання позивача на Закон України „Про звернення громадян на підтвердження своїх вимог є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Зважаючи на субєктний склад осіб, учасників справи, вказаний спір має розглядатись місцевим загальним судом за правилами кримінально-процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі № 2-а-7736/09/1170 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Печерського району м. Києва про оскарження дій та бездіяльності з а к р и т и .

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя Н.В.Чубара