Справа № 809/2296/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
"14" липня 2015 р. Справа № 809/2296/15

Колегія суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суд у складі: Головуючого судді Остапюка С.В., суддів: Могили А.Б., Григорука О.Б.,
за участю секретаря Мельничука Є.С.,
представника позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження за №5670353 від 01.04.2015 року, -
09.06.2015 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України з вимогами визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Селезньова Максима Олександровича відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження за №5670353 від 01.04.2015 року.
Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві. Крім того суду пояснив, що рішенням Подільського районного суду міста Києва за №2607/5743/12 від 08.11.2013 року, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04.03.2014 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договором за №002-177/2006 від 11.12.2006 року в розмірі 18 315 265, 79 гривень, шляхом визнання за ПАТ «Банк Кіпру» права власності на житловий будинок (літ. А), що знаходиться за адресою: місто Київ, узвіз Андріївський, будинок 24 А, загальною площею 645, 60 кв. м., за ціною 14 779 075 гривень, тобто задоволено вимоги заставодержателя в межах суми 18 381 095, 23 гривень. Вважає, що виконавчий документ не був виконаний в повному обсязі, тому виконавче провадження підлягало завершенню у відповідності до пункту 8 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із чим не повинен стягуватися виконавчий збір в розмірі 1 961 009, 77 гривень, а самі дії державного виконавця є протиправними.
Відповідач в судове засідання свого представника не направив, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття хоча, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористалися, однак, надав суду копію матеріалів виконавчого провадження, а тому, у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження, суд робить висновок, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів.
Судом встановлено, що 14.12.2007 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №5670353 з примусового виконання виконавчого напису від 12.11.2007 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1253, про звернення стягнення на заставне майно, згідно Кредитного договору за №002-177/2006 від 11.12.2006 року, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нежитлової будівлі (готель «Прикарпаття»), яка знаходиться за адресою: проспект Грушевського, 82, місто Коломия, Івано-Франківська область та на житловий будинок (літ. А), що знаходиться за адресою: місто Київ, узвіз Андріївський, будинок 24 А, загальною площею 645, 60 кв. м.
05.03.2008 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, а саме: нежитлової будівлі (готель «Прикарпаття»), яка знаходиться за адресою: проспект Грушевського, 82, місто Коломия, Івано-Франківська область, загальною площею 4628,70 кв. м. та житлового будинку (літ. А), що знаходиться за адресою: місто Київ, узвіз Андріївський, будинок 24 А, загальною площею 645, 60 кв. м.
27.08.2014 року нежитлову будівлю (готель «Прикарпаття»), яка знаходиться за адресою: проспект Грушевського, 82, місто Коломия, Івано-Франківська область, загальною площею 4628,70 кв. м. реалізовано за результатами проведених торгів, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів за №2276.
17.09.2014 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, яку після закінчення виконавчого провадження виділено в окреме провадження.
01.04.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за №5670353, згідно пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення) (частина 1 статті 1 Закону).
Відповідно частин 1, 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).
Пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.
Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обовязки і права державних виконавців, згідно частин 1 та 2 статті якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно частини 1 статті 17 даного Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі написи нотаріусів.
Стаття 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначає закінчення виконавчого провадження.
Відповідно пункту 8 статті 49 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.
Оскільки, рішенням Подільського районного суду міста Києва за №2607/5743/12 від 08.11.2013 року, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04.03.2014 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договором за №002-177/2006 від 11.12.2006 року в розмірі 18 315 265, 79 гривень, шляхом визнання за ПАТ «Банк Кіпру» права власності на житловий будинок (літ. А), що знаходиться за адресою: місто Київ, узвіз Андріївський, будинок 24 А, загальною площею 645, 60 кв. м., а державними виконавцем реалізовано за результатами проведених торгів нежитлову будівлю (готель «Прикарпаття»), яка знаходиться за адресою: проспект Грушевського, 82, місто Коломия, Івано-Франківська область, загальною площею 4628,70 кв. м., тобто державним виконавцем виконавчий напис фактично виконано в повному обсязі, що є підставою для закінчення виконавчого провадження згідно пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».
За таких обставин постанова головного державного виконавця Селезньова Максима Олександровича відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження за №5670353 від 01.04.2015 року є такою, що прийнята правомірно у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», є законною та скасуванню не підлягає.
У випадку завдання позивачу шкоди за наслідками виконання вказаного виконавчого документа, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягав виконанню, позивач вправі предявити вимоги до винної особи про відшкодування завданих їй збитків.
Щодо посилань представника позивача на те, що виконавчий документ підлягав завершенню згідно пункт 8 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» та на те, що не повинен стягуватися виконавчий збір, то суд зазначає, що виконавчий документ виконавчий напис виконано в повному обсязі та закінчено його виконання згідно статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для його повернення стягувачу та у відповідності до статті 28 вказаного Закону є підставою для стягнення виконавчого збору.
Як наслідок, є правомірною оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження за №5670353 від 01.04.2015 року та правомірними дії, щодо її винесення, а тому вказана постанова скасуванню не підлягає.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження за №5670353 від 01.04.2015 року, відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя: Остап'юк С.В.

Суддя: Могила А.Б.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 20.07.2015 року.