Справа № 308/7005/14-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2014 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Вайда Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Закарпатській області, інспектора ДАІ АТІ м. Ужгорода капітана міліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови від 18.04.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача УДАІ УМВС України в Закарпатській області, інспектора ДАІ АТІ м. Ужгорода капітана міліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №123392 від 18.04.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 16.04.2014 року близько 14 год. 45 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Гранітна, що в м. Ужгороді, був зупинений інспектором ДАІ АТІ м. Ужгорода капітаном міліції ОСОБА_2 Посилаючись на те, що він керував автомобілем НОМЕР_1 з технічними несправностями, а саме на задній осі різний протектор шин, інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення та як наслідок ним була винесена постанова серії АА2 №123392 про адміністративне правопорушення від 18.04.2014 року якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Позивач з винесенням постанови не згоден , вважає, що інспектор порушив законодавство , а саме зупинив його, не маючи на те підстав, вказує на те, що правил дорожнього руху не порушував, повідомив інспектору, що на автомобіль було встановлене запасне колесо і він згідно п.31.5 правил дорожнього руху, в якому зазначено що в разі виникнення в дорозі несправностей, водій повинен вжити заходи для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися по можливості найбільш короткою дорогою до місця стоянки або ремонту. Вказує на те, що рухався із увімкненою аварійною сигналізацією до найближчої станції для заміни колеса на вул. Коритнянську, що в м. Ужгороді. З посиланням на вказані обставини, а також на норми ст. ст. 33,278,279,283,287,288,268 КУпАП, положення Закону України Про дорожній рух, просив суд, визнати дії інспектора ВАТІ ВДАІ м. Ужгорода капітана міліції ОСОБА_2 незаконними при складанні протоколу від 16.04.2014 року та скасувати постанову серії АА2 №123392 про адміністративне правопорушення від 18.04.2014 року що виніс інспектор ВДАІ м. Ужгорода капітана міліції ОСОБА_2

Позивач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду даної справи був належним чином повідомлений. На адресу суду надійшла заява від 11.09.2014 року в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду даної справи були належним чином повідомлений, письмових заперечень від відповідача або заяви про визнання позову, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. А тому оскільки відповідач повідомлений належним чином, суд ухвалив справу вирішувати за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 16.04.2014 року близько 14 год. 30 хв. на вул. Гранітній, що в м. Ужгород, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 був зупинений інспектором ВДАІ м. Ужгорода капітаном міліції ОСОБА_2

Як встановлено судом, постановою інспектора ВДАІ м. Ужгорода капітана міліції ОСОБА_2, серії АА2 №123392 про адміністративне правопорушення від 18.04.2014 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, а саме за те, що він 16.04.2014 року о 14 год. 30 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Гранітна, що в м. Ужгороді, з технічними несправностями, а саме на задній осі автомобіля встановлені різні протектори шин.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 порушив п.31 4.5 п Г ПДР України, інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення та як наслідок ним була винесена постанова серії АА2 №123392 про адміністративне правопорушення від 18.04.2014 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в сумі 340 грн.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 №123392 від 18.04.2014 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення судом встановлено порушення вимог КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», ПДР України.

У доданому до постанови протоколі про адміністративне правопорушення інспектором ВДАІ не зазначено, як було виявлене правопорушення, якими доказами підтверджується факт порушення позивачем ПДР України. Інспектор ВДАІ не прийняв до уваги заперечення позивача та його пояснення зазначені ним в протоколі про те, що рухався на запасному колесі до майстерні, і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення лише на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення, без посилання на будь-які докази.

При винесенні постанови, суб'єктом владних повноважень інспектором ДПС вчинено низку порушень, порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП під час накладання стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність. Всі перелічені вимоги Закону, відповідно до положень ст. 283 КУпАП , повинні бути відображені в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Дослідженням оскаржуваної постанови встановлено, що відповідач, накладаючи на позивача адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 340 грн., не навів мотивів прийняття саме такого стягнення, не зазначив чи були враховані ним:

- характер вчиненого правопорушення,

- особа правопорушника,

- ступінь його вини,

- майновий стан,

- не зазначив чи мали місце обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність позивача, передбачені ст.ст. 34 ,35 КУпАП ;

- не навів докази, які підтверджують чи спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення (позивач під час складання адміністративного протоколу не визнав факт вчинення адміністративного правопорушення).

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення не зафіксоване свідками, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню. Письмові пояснення позивача при складанні протоколу про адміністративну відповідальність на окремому аркуші не відбиралися.

Відповідно до п. 31.4.5 Г ПДР України - на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Відповідно до п. 31.5. ПДР України - у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 16.04.2014 року у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позивач ОСОБА_1 зазначив , що не визнав факт вчинення адміністративного правопорушення та зазначив, що рухався на запасному колесі до шиномантажної майстерні.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а тому приходжу до висновку про доцільність задоволення позову за відсутністю в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 11, 70, 71, 86, 158, 161-164, 171-2 КАС України, ст. ст. 245,251, 280, 289 КУпАП , ПДР України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Закарпатській області, інспектора ДАІ АТІ м. Ужгорода капітана міліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови від 18.04.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати дії інспектора ВДАІ м. Ужгорода капітана міліції ОСОБА_2 незаконними при складанні протоколу від 16.04.2014 року та скасувати постанову інспектора ВДАІ м. Ужгорода капітана міліції ОСОБА_2 серії АА2 №123392 від 18.04.2014 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3