Справа № 16225/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2010 р. справа № 2а-1978/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

представники сторін в судове засідання не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області

на постанову : Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2009р. у справі № 2а-1978/09/0870

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області,

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куйбишевському районі Запорізької області ,

про зобов'язання включити до актів звірки суми витрат та стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку державної адресної допомоги , -

встановила:

24.03.2009р. Управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить зобовязати відповідача вчинити дії, щодо включення до актів звірки за період з квітня 2008р. по лютий 2009р. включно, суми витрат потерпілих, яким позивачем виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та стягнути з відповідача на користь позивача 70349грн.25коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату щомісячної державної адресної допомоги пенсіонерам інвалідам внаслідок трудового каліцтва на виробництві, яка виплачена за період з квітня 2008р. по лютий 2009р., та витрати на доставку вказаної допомоги у розмірі 633грн. 57коп.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2009р. у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Дана постанова обґрунтована тим, що звертаючись із позовом до суду позивач посилається на те, що відповідач має узгодити суми витрат виплачених позивачем сум державної адресної допомоги до пенсії та суми витрат з її доставки на підставі Порядку відшкодування ФСС Пенсійному фонду витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання. Проте, такий висновок позивача є помилковим. З огляду на ст.. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», п.п. 3-4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання не передбачено обовязку відповідача приймати до заліку та в подальшому відшкодувати витрати на виплату щомісячної державної адресної допомоги та витрати на її доставку.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що спірна постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати дану постанову та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за № 265 "Про деякі питання пенсійного забезпечення громадян".

Зазначеною постановою встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних витрат інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Статтею 4 постанови передбачено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Тобто, щомісячна державна адресна допомога є складовою частиною пенсії. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не було враховано вказані положення діючого законодавства, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач - проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята без порушення норм матеріального та процесуального права та просить залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд належним чином повідомив учасників адміністративного процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих па виробництві, визначає Закон України від 23.09.1999 року № 1105 - XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (надалі - Закон).

У відповідності до преамбули Закону, страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків, відповідно до статті 46 Закону провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування. Будь-які страхові виплати, що здійснюються Фондом складаються на підставі страхових внесків роботодавців, як страхувальників, які і є джерелом основним джерелом надходжень до фонду і мають використовуватися виключно за їх цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 21 Закону Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва, або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника з цих причин, при настанні страхового випадку.

Законом не передбачено відшкодування витрат на виплату щомісячної державної адресної допомоги, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265.

Згідно зі спільною постановою правлінь Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про затвердження Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання»від 04.03.2003 року № 5 - 4/4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697), Фондом соціального страхування провадиться Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою зазначених пенсій. Зокрема відшкодуванню підлягають суми, які виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та інших нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати та доставки вищезазначених пенсій.

Даний перелік є вичерпним, до нього не внесено «державну адресну допомогу до пенсії», яка призначена і виплачена позивачем згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», вона відсутня й переліку сум, що підлягають виплаті за статтею 21 Закону. Також значений перелік не має норм посилання чи розширених норм.

Адресна допомога не включається до основного розміру пенсії, так як безпосередньо Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 визначено, що вона є додатковою допомогою до пенсії. Не відноситься адресна допомога також і до щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття.

Тобто, щомісячна державна адресна допомога є самостійним видом пенсійних виплат та виплачується пенсіонеру, крім інших видів виплат, у тому числі цільової допомоги на прожиття, з урахуванням приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265.

Таким чином, відсутні як правові підстави, так і порядок відшкодування відповідачем суми адресної допомоги.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами, рішення суду прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2009р. у справі № 2а-1978/09/0870 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2009р. у справі № 2а-1978/09/0870- залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги з моменту складення у повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 19.04.2009р.

Головуючий: М.П. Кожан

Судді: Л.П. Туркіна

ОСОБА_1