Справа № 17917/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2010 р.справа № 2а-1966/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя

на постанову: Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2009р. у справі № 2а-1966/09/0870

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Запорізький комбінат будматеріалів"

до: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя

про: визнання нечинними податкових повідомлень-рішень., -

встановила:

24.03.2009р. Відкрите акціонерне товариство "Запорізький комбінат будматеріалів" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання нечинними в повному обсязі податкові повідомлення-рішення № /0/60375 від 02.12.2008р., №/1/65194 від 25.12.2008р., № /2/1903 від 04.02.2009р. та № /3/8092 від 16.04.2009р. ( з врахуванням заяви про часткову зміну (збільшення) позовних вимог) від 29.05.2009р. (а.с. 61).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2009р. у справі № 2а-1966/09/0870 позов задоволено. Визнано нечинними податкові повідомлення-рішення № /0/60375 від 02.12.2008р., №/1/65194 від 25.12.2008р., № /2/1903 від 04.02.2009р. та № /3/8092 від 16.04.2009р.

Дана постанова обґрунтована тим, що системний аналіз змісту законодавчих норм права свідчить про те, що суми ПДВ, сплачені платником податку, у звязку з придбанням легкового автомобілю ОСОБА_3 А5, віднесені до валових витрат відповідно до норм чинного податкового законодавства України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати спірне рішення та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що у даному випадку, судом першої інстанції невірно застосована норма п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. № 168/97-ВР зі змінами та доповненнями, щодо не включення до складу податкового кредиту та віднесення до складу валових витрат суми податку, сплаченого платником податку при придбанні легкового автомобіля, що включається до складу основних фондів.

Суд належним чином повідомив учасників адміністративного процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи з 07.10.2008 року по 03.11.2008 року ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя проведена планова виїзна перевірка ВАТ «Запорізький комбінат будматеріалів»з питань дотримання вимог податкового законодавства. В ході перевірки встановлено порушення підпунктів п.5.1 ст.5, п.п.5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме занижено податок на прибуток на загальну суму 5749 грн. 00 коп., п.1.4 ст. 1, п.п.7.4.2 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме занижено податок на додану вартість на загальну суму 22996 грн. 00 коп., п.п. 6.3.2 п. 6.3 ст. 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме порушення вимог податкового законодавства "Під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 442 грн. 20 коп.

За результатами перевірки складено акт від24.11.2008 року № 174/23-5/00290771, на підставі якого ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.12.2008 року № /0/60375, яким визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) усього на суму 8623 грн. 50 коп.

Дане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в порядку ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

За результатами адміністративного оскарження даного податкового повідомлення-рішення останнє залишено без змін, а ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.12.2008 року № /1/65194, від 04.02.2009 року № /2/1903, від 16.04.2009 року № /3/8902.

Суд першої інстанції прийшов до висновку щодо безпідставності вказаного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

ВАТ «Запорізький комбінат будматеріалів»в 2006 році придбано легковий автомобіль ОСОБА_3 А5, ціна на який складає 137 957 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 22995 грн. 83 коп., що підтверджується копіями договору від 20.03.2007 року № 200301, видаткової накладної від 21.03.2007 року № РН-21032.

До податкового кредиту зазначена сума ПДВ позивачем не віднесена, а включена до валових витрат підприємства за 3 квартал 2007 року.

Відповідно до пп. 7.4.2 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не включається до складу податкового кредиту та відноситься до складу валових витрат сума податку, сплачена платником податку при придбанні легкового автомобіля (крім таксомоторів), що включається до складу основних фондів.

Підпунктом 5.3.3 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" встановлено, що не включаються до складу валових витрат витрати на сплату податку на додану вартість, включеного до ціни товарів (робіт, послуг), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання.

Тобто, згідно з пп. 7.4.2 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" суми податку на додану вартість, нараховані (сплачені) при придбанні легкового автомобіля, повинні бути віднесені до складу валових витрат, однак цього не можна робити згідно з пп. 5.3.3 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Таким чином, Закон України "Про податок на додану вартість" та Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств", як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, припускають неоднозначне, множинне трактування порядку формування валових витрат при здійсненні господарських операцій з придбання легкового автомобіля та можливості віднесення сплачених сум податку на додану вартість по цих операціях до валових витрат, тобто виникає конфлікт інтересів.

Згідно пп. 4.4.1 п. 4.4 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Колегія суддів підтримує правову позицію суду першої інстанціїї, що за правилами пп. 4.4.1 п. 4.4 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" відповідач, здійснюючи перевірку формування позивачем валових витрат по операціях, повязаних з придбанням легкових автомобілів, мав застосувати положення пп. 7.4.2 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", а не визначати суму податкового зобовязання з податку на прибуток. Віднесення позивачем 22995грн.83коп. податку на додану вартість, сплачених у складі вартості придбаного легкового автомобіля, до валових витрат підприємства було здійснено у відповідності до вимог пп. 7.4.2 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Крім того, щодо посилання відповідача на листи ДПА України слід зазначити, що в листі ДПА України від 13.09.2005 р. № 10803/5/15-2116 зазначено про наявність конфлікту інтересів у ситуації, повязаній з віднесенням платниками податків сплачених сум податку на додану вартість до валових витрат при придбанні легкового автомобіля та листі ДПА України від 07.06.2006 р. № 6482/5/16-1516 вказано, що за такими операціями сума податку на додану вартість не відноситься до податкового кредиту, а підлягає включенню до валових витрат підприємства.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.02.2009р. по справі №К-6951/07.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами, рішення суду прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2009р. у справі № 2а-1966/09/0870 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2009р. у справі №2а-1966/09/0870 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України - протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених КАС України, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 06.10.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко