Справа № 750/5032/15-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/5032/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові (далі - Відповідач) про визнання протиправними дії щодо недоплати пенсії та зобов'язання здійснити донарахування пенсії за період з 01.10.2011 року по 30.11.2013 року відповідно до вимог статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Рішення суду першої інстанції прийняте в порядку скороченого провадження.

Відповідно ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 183-2.

З огляду на викладене та враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийнято у порядку скороченого провадження, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно п.3 ч.1 ст.197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у березні 2006 року Обласною спеціалізованою лікарсько-консультативної комісією для дорослих по встановленню причинного зв»язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЄС при Комунальному лікувально-профілактичному закладу «Чернігівський обласний центр радіаційного захисту та оздоровлення населення» на підставі вимог наказу МОЗ №150 від 17 травня 1997 року, «Переліку хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», відповідно пункту 3 абзацу 3 статті 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено причинний зв'язок захворювання Позивача з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком №58.

Відповідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА №005874 захворювання Позивача пов»язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, ІІІ група інвалідності встановлена Позивачеві безстроково.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 «Про порядок видачі посвідчень особам які, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Позивачу був наданий статус особи яка, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі ст.65 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та 22 грудня 2006 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної ради в м.Чернігові Позивачу видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) серія НОМЕР_1 від 13 липня 2006 року.

Позивач, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1, ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов»язаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС) з 06.06.2006 року по 30.09.2011 року отримувала пенсію відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01.10.2011 року Позивача переведено на пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання.

Як вбачається з листа Відповідача від 24.02.2015 року №4317/07, причиною відмови у виплаті пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є ненадання Позивачем нового посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та вкладки, оскільки раніше видане посвідчення та вкладка були дійсні до 01.10.2011 року; ненадання заяви про перехід на інший вид пенсії.

Згідно підпунктів «а» - «г» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; б) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Період перебування на інвалідності у зв'язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії; в) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а починаючи з 01.07.2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку; г) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

При цьому документи, які засвідчують особливий статус особи, в тому числі, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено до підпункту «ґ» пункту 7 Порядку, а тому, з огляду на приписи пункту 9 Порядку, їх надання при призначенні пенсії по інвалідності не вимагається.

В матеріалах справи міститься копія посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що спростовує твердження Відповідача про його відсутність.

Відповідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Згідно ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Інвалідам, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих інвалідів провадиться тільки за їх заявою.

За приписами ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Положеннями ст.12 Закону передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

На встановлення причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.

За приписами п.1 ч.1 ст.14 Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Згідно ст.ст. 49, 50 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенси за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210.

Пунктами 3, 5, 6 Порядку встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, пенсія призначається з дня звернення з урахуванням пункту 5 цього Порядку.

Згідно до пп.«ґ» п.7 Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, серед іншого, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Пунктом 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року, до посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, додається вкладка за встановленим зразком (додаток №11).

Зазначене посвідчення без вкладки з 1 січня 1997 року вважається недійсним.

Статтею 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що Відповідач не має право змінювати причину, групу інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перекомісії та згідно довідок МСЕК, зокрема: довідки серії АВ №0128541 від 06.06.2006 року Позивачу встановлена ІІІ група інвалідності, захворювання пов»язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, групу продовжено до 01.07.2008 року; довідки серії МСЕ-ЧНВ №073284 від 03.09.2008 року встановлена ІІІ група інвалідності, захворювання пов»язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, продовжено до 01.10.2011 року; довідки серії АВ №0215182 від 23.12.2014 року встановлена ІІІ група інвалідності, захворювання пов»язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, з 01.10.2011 року групу продовжено до 24.09.2013 року; довідки серії АВ №0128066 від 05.12.2013 року встановлена ІІІ група інвалідності, захворювання пов»язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, з 24.09.2013 року групу продовжено до 01.01.2015 року; довідки серії АВ №005874 від 29.01.2015 року встановлена ІІІ група інвалідності, захворювання пов»язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, з 01.01.2015 року групу встановлено безтерміново.

Нарахування пенсії Позивачу регламентується ст.ст.49, 50 Закону та документами для нарахування пенсії за вказаними нормами, є витяг з акту огляду МСЕК та експертний висновок обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії для дорослих по встановленню причинного зв»язку хвороб з впливом аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання Відповідача на витяг з акту огляду МСЕК№1 серії МСЕ-ЧНВ №205057 від 02.11.2011 року та на витяг з акту огляду МСЕК№1 серії МСЕ-ЧНВ №046939 від 04.12.2012 року, згідно яких Позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання, оскільки вони прийняті з порушенням вимог абзацу 3 ст.34 закону України «Про пенсійне забезпечення» та вимог «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 року, а Позивачем відповідна заява до МСЕК №1 не подавалася, тому у МСЕК№1 були відсутні підстави змінювати причину, групу інвалідності та строк, на який встановлюється інвалідність.

Крім того, 23.12.2014 року Центральною медико-соціальною експертною комісією при МОЗ України прийнято рішення про скасування попередніх актів огляду, витягів з акту огляду та довідок МСЕК№1 серії МСЕ-ЧНВ №205057 від 02.11.2011 року, та серії МСЕ-ЧНВ №046939 від 04.12.2012 року.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Відповідачем протиправно переведено Позивача з пенсії по інвалідності, захворювання якої пов»язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС на пенсію по інвалідності (загальне захворювання) та припинено виплату на проміжок часу з 01.10.2011 року по 30.11.2013 року основної та додаткової пенсії, як інваліду ІІІ групи, захворювання якої пов»язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

За приписами ч.10 ст.183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.183-2, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.