Справа № 14772/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2010 р.справа № 2а-13171/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 25.12.2009р.

від відповідача- Хмеленко Ю.О., довіреність від 28.12.2009р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства " Авіаційна компанія "Дніпроавіа"

на постанову : Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2009р. у справі № 2а-13171/08/0470

за позовом: Відкритого акціонерного товариства " Авіаційна компанія "Дніпроавіа",

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську ,

про: скасування податкових повідомлень-рішень , -

встановила:

27.11.2008р. Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення СДПІ по ВВП у м.Дніпропетровську № /0/16478 від 23.05.2008р., /1/21942 від 25.06.2008р., № /2/31083 від 05.09.2008р., №/3/40069 від 21.11.2008р., якими визначено суму податкового зобовязання ВАТ «АК «Дніпроавіа»з податку на додану вартість в сумі 27 222грн.69коп., та № /0/16479 від 23.05.2008р., № /1/21941 від 25.06.2008р., № /2/31082 від 05.09.2008р., № /3/40072 від 21.11.2008р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування ВАТ «АК «Дніпроавіа»з податку на додану вартість на суму 4 445грн. 20коп. та нараховані штрафні санкції в розмірі 1 341грн.96коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2009р. в задоволені позовних вимог відмовлено.

Дана постанова обґрунтована тим, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, з огляду на вимоги пп. 7.4.1 пункту 7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», таким чином, суд приходить до висновку, що позивач в порушення дії зазначених норм неправомірно відніс до складу податкового кредиту ПДВ у розмірі 18 358грн.00коп., щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 9 074грн.23коп. та 1 341грн.96коп. спірними податковими повідомленнями-рішеннями, то вони також правомірно застосовані податковим органом.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Позивач обґрунтовує апеляційну скаргу наступним, при прийнятті постанови суду, суд помилково оцінив вимоги норм законів, на які посилався у спірній постанові. А також, нарахування оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями штрафних санкцій на суму податкового зобовязання з ПДВ в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів прямо суперечить вимогам Закону України «Про податок на додану вартість», що було додатковою підставою для скасування оскаржуваних податкових рішень.

Відповідачем подано заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких відповідач просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, спірну постанову залишити без змін.

Суд належним чином повідомив учасників адміністративного процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи відповідачем здійснено перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006р. по 31.12.2007р., за результатами якої складено акт № 142-08-03/1-01/30549 від 12.05.2008р.

На підставі вищевизначеного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0/16478 від 23.05.2008 року, яким визначено суму податкового зобов'язання ВАТ «АК «Дніпроавіа»з податку на додану вартість в сумі 27 222,69 грн., в тому числі за основним платежем - 18 148,46 грн., штрафні (фінансові) санкції - 9074,23 грн.; та податкове повідомлення-рішення №/0/16479 від 23.05.2008 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 4445,20 грн. та нараховані штрафні санкції в розмірі 1 341,96 грн.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням Відкрите акціонерне товариство «АК «Дніпроавіа»почало процедуру його адміністративного оскарження, направивши до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську первинну скаргу на податкові повідомлення-рішення № /0/16478 від 23.05.2008 року та №/0/16479 від 23.05.2008 року.

За результатами розгляду первинної скарги Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську були винесені рішення №/1/21942 від 25.06.2008 року, №/2/31083 від 05.09.2008 року, згідно з яким податкове повідомлення-рішення № /0/16478 від 23.05.2008 року було залишено без змін, а також Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську були винесені податкові повідомлення-рішення №/1/21941 від 25.06.2008 року, №/2/31082 від 05.09.2008 року з тих же підстав та на таку ж суму зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, що і податкове повідомлення-рішення №/0/16479 від 23.05.2008 року. Після чого СДПІ по роботі з ВПП у м.Дніпропетровську були винесені податкові повідомлення-рішення №/3/40069 від 21.11.2008 року та №/3/40072 від 21.11.2008 року на таку саму суму та з тих же підстав, що і повідомлення-рішення №/1/21942 від 25.06.2008 року, №/2/31083 від 05.09.2008 року, № /0/16478 від 23.05.2008 та №/1/21941 від 25.06.2008 року, №/2/31082 від 05.09.2008 року, №/0/16479 від 23.05.2008 року.

Визначення спірної суми податкового зобовязання відповідно до акту перевірки повязується з наступним.

Відкритим акціонерним товариством «АК «Дніпроавіа»було укладено договір суборенди повітряного судна (гелікоптер Мі-8) від 14.03.2006 року №15-ов/ор-06-100 з «Міжнародний аеропорт Івано-Франківськ»ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття», відповідно до умов якого ВАТ «АК «Дніпроавіа»приймає в суборенду повітряне судно Мі-8 для здійснення перевезень пасажирів та їх багажу згідно з замовленнями суборендодавця або третіх осіб.

В підтвердження правомірності включення витрат по перегонці, технічному та аеропортовому обслуговуванню гелікоптеру Мі-8 до податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 18 358,03 грн. Відкрите акціонерне товариство «АК «Дніпроавіа»посилається на наявність податкових накладних.

Згідно ч.3 п.7.2.3 ст.7.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», податкові накладні звітними податковими та водночас розрахунковими документами, а тому, не фіксують факт використання орендованого гелікоптера Мі-8 саме в господарській діяльності ВАТ «АК «Дніпроавіа».

При цьому, ВАТ «АК «Дніпроавіа»до перевірки, проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську, не надано документів, що підтверджували б здійснення авіаперевезень та зв'язок понесених витрат з веденням фінансово-господарської діяльності ВАТ «АК «Дніпроавіа».

За вказаних обставин Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2009р. в задоволені позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду з наступних підстав.

Діяльність користувачів повітряного простору регулюється Повітряним кодексом України.

Відповідно до ст. 2 Повітряного кодексу України, авіація як галузь - це усі види підприємств, організацій та установ, діяльність яких спрямована на створення умов та використання повітряного простору людиною за допомогою повітряних суден. Дія Повітряного кодексу України поширюється на всіх користувачів повітряного простору України в частині, що їх стосується, як на території України, так і за її межами, якщо закони країни перебування користувача не передбачають іншого.

Статтею 60 Повітряного кодексу України визначений порядок виконання повітряних перевезень, який передбачає, що повітряні перевезення виконуються на підставі договору. Кожний договір повітряного перевезення та його умови посвідчуються документом на перевезення, який видається авіаційним підприємством або уповноваженими ним організаціями чи особами (агентами).

Документами на перевезення є:

- квиток - при перевезенні пасажира;

- багажна квитанція - при перевезенні речей пасажира як багажу;

- відповідні документи - при перевезенні вантажу, пошти та інших предметів.

Форми документів на перевезення та правила їх застосування встановлюються органом державного регулювання діяльності авіації України.

Нормами Повітряного кодексу України не передбачається інший порядок здійснення авіаперевезень в залежності від того, хто є пасажиром.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи матеріальних активів, що підлягають амортизації.

Отже, Закон України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»ставить право на податковий кредит в залежність від наявності факту придбання товарів (робіт, послуг); наявності товарів (робіт, послуг) за фактом придбання яких сформовано податковий кредит та валові витрати; наявність документів, які підтверджують право на податковий кредит.

Згідно п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», зі змінами та доповненнями, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та статтею 8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Згідно п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо платник податку придбаває матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначені для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплачена в зв'язку з таким придбанням, не включається до складу податкового кредиту.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача про використання гелікоптера у господарській діяльності ВАТ «АК «Дніпроавіа»не знайшли свого підтвердження. Здійснення авіаперевезень літаками позивача з аеропорту м. Івано-Франківська не підтверджує саме використання гелікоптера у господарській діяльності підприємства.

Представник позивача в своїх додаткових поясненнях від 21 квітня 2009 року самостійно зазначив, що позивачем вживались заходи для використання вказаного повітряного судна у власній господарській діяльності, однак, з незалежних від позивача обставин, заявок від суборендодавця або третіх осіб не надходило, що унеможливило здійснення перевезень пасажирів орендованим судном.

Крім того, не підтверджується первинними документами посилання позивача на те, що вказаний гелікоптер використовувався позивачем для перевезення працівників позивача у відрядженнях. У судовому засіданні представник позивача повідомив, що не має документів, що підтверджували вказані відрядження працівників позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ВАТ «АК «Дніпроавіа» в порушення п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 Закону України «Про податок на додану вартість»неправомірно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ у розмірі 18 358,00 грн.

Щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 9074,23 грн. та 1341,96 грн. вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, то воно здійснено податковим органом також правомірно, виходячи із наступного.

Позивач зазначає, що оскільки ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2004 р. порушено провадження у справі №Б29/194/04 про банкрутство ВАТ «АК «Дніпроавіа»і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, то відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності божника або визнання його банкрутом», протягом дії мораторію до позивача не повинна нараховуватись неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів, обов'язкових платежів.

Проте, з даним висновком колегія суддів не погоджується.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»від 14.05.1992 №2343-XIІ, зі змінами і доповненнями, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

У відповідності до п.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду, та протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку наявні зобов'язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідації з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати договори та вчиняти інші правочини, у зв'язку з чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних засадах.

З огляду на наведене можна зробити висновок про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями, згідно із загальними правилами, нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Враховуючи те, що строк виконання податкових зобов'язань щодо сплати ПДВ настав у позивача після 03.11.2004 р., тобто після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, дія мораторію на виконання цих податкових зобов'язань не поширювалась.

Цей висновок кореспондує зі змістом ч. 1 ст. 23 Закону №2343, згідно з якою нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами, рішення суду прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства " Авіаційна компанія "Дніпроавіа" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2009р. у справі № 2а-13171/08/0470 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2009р. у справі № 2а-13171/08/0470 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги з моменту складення у повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 02.08.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Судді: О.А. Проценко

ОСОБА_2