Справа № 2а-1870/1723/11
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2011 р. Справа № 2a-1870/1723/11

Сумський окружний адміністративний суд в особі судді - Глазько С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Шостка про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шостка про визнання протиправною та скасування вимоги від 03 листопада 2010 року № Ф-619 про сплату боргу в сумі 758 грн. 46 коп.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у ІІІ кварталі 2010 року вона не займалася підприємницькою діяльністю і ніякого доходу від неї не отримувала. Також позивач зазначає, що вона не займається підприємницькою діяльністю і досі і не отримує від неї ніяких доходів, живе лише за рахунок аліментів в сумі близько 300 грн., які отримує від свого колишнього чоловіка на утримання доньки. Вказаної суми їй не вистачає навіть на саме необхідне, а тому вона не в змозі заплатити недоїмку у Пенсійний фонд.

Відповідач надіслав суду заперечення (а.с.27-29), в якому він зазначив, що фактично позивачем було сплачено за III квартал 2010 року страхові внески в сумі 126,00 грн. замість 884,46 грн. Відповідно до вимог п.п. 4 п.8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", управлінням Пенсійного фонду України в м. Шостка правомірно вимагається від позивача оплатити своєчасно не сплачену суму страхових внесків у розмірі 758,46 грн.

Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву (а.с.23), в якій просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16 січня 2008 року зареєстрована виконавчим комітетом Шосткинської міської ради Сумської області як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (а.с.17).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 залишається фізичною особою-підприємцем та відповідно до звіту суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку за третій квартал 2010 року (а.с.9) та розрахунку суми страхових внесків, що підлягають сплаті за 3 квартал 2010 року (а.с.10) фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного податку.

03 листопада 2010 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Шостка було винесено вимогу про сплату боргу № Ф-619 (а.с.10), в якій зазначено, що заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування становить 758 грн. 46 коп.

Вказана вимога була оскаржена позивачем до начальника управління Пенсійного фонду України в м. Шостка. Рішенням № 56/02-24 від 05 січня 2011 року (а.с.12), скаргу ФОП ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням позивач оскаржила його до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Рішенням № 1048/07-15 від 26 січня 2011 року (а.с.13-14), рішення начальника управління Пенсійного фонду України в м. Шостка № 56/02-24 від 05 січня 2011 року було залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись із зазначеними рішеннями позивач звернулася зі скаргою до Пенсійного фонду України. Рішенням № 4200/09-10 від 03 березня 2011 року (а.с.15-16), вимога про сплату боргу управління Пенсійного фонду України в м. Шостка від 03 листопада 2010 року № Ф-619 на суму 758 грн. 46 коп. була залишена без змін, а скарга - без задоволення.

Відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Як вбачається із ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п. 5 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), страхувальниками відповідно до цього Закону є: застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону.

Як вбачається із ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частин 3, 4 та 6 ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Статтею 24 вищевказаного Закону передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п.п. 4 п. 8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески;

Відповідно до ч. 6 ст. 20 зазначеного Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал.

Частинами 2 і 3 ст. 106 вищевказаного Закону зазначено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з п 8.2 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені. У випадку а) вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки. У випадку б) вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати (доходу).

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які не використовують працю найманих працівників.

Згідно ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 3 статті 1, та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, визначених пунктом 1 статті 1 цього Закону, - 33,2 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 2 статті 2 цього Закону.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", на 2010 рік установлено мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 869 гривень, з 1 квітня - 884 гривні, з 1 липня - 888 гривень, з 1 жовтня - 907 гривень, з 1 грудня - 922 гривні.

Таким чином, мінімальний розмір страхового внеску у 2010 році у місячному розмірі становить: з 1 січня - 288,51 грн. (869 грн. х 33,2%), з 1 квітня - 293,49 грн. (884 грн. х 33,2%), з 1 липня - 294,82 грн. (888 грн. х 33,2%), з 1 жовтня - 301,12 грн. (907 грн. х 33,2%), з 1 грудня - 306,10 грн. (922 грн. х 33,2%).

Як вбачається з вищезазначених положень законодавства та відповідно до розрахунку суми страхових внесків, що підлягають сплаті за 3 квартал 2010 року (а.с.10), фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зобов'язана була в термін до 20 жовтня 2010 року здійснити доплату до мінімального страхового внеску за III квартал 2010 року в розмірі 758,46 грн.: 884,46 грн. (294,82 х 3) - 126,00 грн. (42,00 х 3, сума внеску сплаченого у складі єдиного податку).

Таким чином, вимога про сплату боргу № Ф-619 від 03 листопада 2010 року на суму 758 грн. 46 коп. була сформована управлінням Пенсійного фонду України в м. Шостка на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є правомірною та не підлягає скасуванню.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не ставить у залежність матеріальний стан страхувальника до його обов'язку своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Шостка про визнання протиправною та скасування вимоги від 03 листопада 2010 року № Ф-619 про сплату боргу в сумі 758 грн. 46 коп. відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Глазько

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Глазько