Справа № 35254/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2010 р. справа № 2а-37/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2009 року, у справі № 2а-37/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача перерахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня 2007 року по 20.08.2008 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано дії відповідача неправомірними, зобовязано відповідача нарахувати і виплати недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня 2007 року по 20.08.2008 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ). З 12.11.2007 року була призначена позивачу допомога по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік колегія суддів зазначає про те, що дію частини 1 статті 15 Закону України №2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач знаходиться на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області з 01.02.2007 року, що підтверджується довідкою (а.с.10,11).

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тому з 09.07.2007 року відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

У відповідності до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що позивачем пропущено річний строк звернення до суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким твердженням відповідача, оскільки на момент розгляду справи, відповідач в своїх запереченнях не наполягав на застосуванні річного строку звернення до суду. Таким чином, задовольняючи позовні вимоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року судом першої інстанції правомірно застосовано норми процесуального права.

Щодо вимог позивача про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на 2008 рік дію частини 15 Закону № 2811-ХІІ в частині встановлення розміру вказаної допомоги.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону України "Про Конституційний Суд України" єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів, як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю. Тому позовні вимоги за період з 01.01.2008 року по 20.08 року задоволенню не підлягають, а постанову суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області нарахувати і виплатити позивачу недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.01.2008 року по 20.08.2008 року, та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п.3 ст.198, п.4 ст. 202, ст. 207 КАС України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2009 року, у справі №2а-37/09 в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області нарахувати і виплатити позивачу недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.01.2008 року по 20.08.2008 року скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2009 року у справі №2а-37/09 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Л.А. Божко

Судді: Ю.М. Дадим

ОСОБА_3