Справа № 754/20487/13-а
Суддя: Саламон О. Б.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/15/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.02.2014 Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.
з участю секретаряСолодухіної Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з проханням зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахування усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та допомоги для оздоровлення-з27січня2010року. .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2014 року позовні вимоги за період з 27 січня 2010 року до 21 травня 2013року, - залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва проти позову заперечувала, надавши письмові заперечення щодо позовних вимог. В своїх запереченнях зазначили, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Згідно зі ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Відповідно до ст. 37 зазначеного Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» затверджені схеми посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, а також розмірі надбавок за ранги державних службовців, дипломатичні ранги та спеціальні звання. Згідно затвердженої форми довідки, такі виплати як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, не включаються до структури заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії. Посилаючись на викладені обставини, Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»» від 27 січня 2010 року.

У вересні 2013 року позивач звернулась до Пенсійного фонду з проханням перерахунку її пенсії згідно Закону України «Про державну службу», а саме обчислити пенсію з урахуванням інших виплат, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, проте листом від 24.09.2013 р. їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії із посиланням на положення ст. 33,37 Закону України «Про державну службу».

Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року передбачено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Так, відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Крім того, ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в даних правовідносинах мають перевагу спеціальні норми Закону, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме: ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та вважає, що матеріальна допомога, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, повинна бути врахована при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

При таких обставинах, дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та допомоги для оздоровлення суд вважає неправомірними, а вимоги позову такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163, 183-2 КАС України, ст.ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 1, 2, Закону України «Про оплату праці», суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3 як державному службовцю у відповідності до Закону України «Про державну службу», неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва вжити дій щодо перерахунку та виплати ОСОБА_3 пенсії з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 21 травня 2013 з урахуванням проведених раніше виплат.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: