Справа № П/811/1908/15
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року Справа № П/811/1908/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мирошниченка В.С.

за участю секретаря Озерної М.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Знамянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 09.06.2015 №, НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1П.) звернувся з позовом до Знамянської ОДПІ ГУ ДФС Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 09.06.2015р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3 030,56 грн. основного платежу та 1 515,28 грн. - штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 09.06.2015р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 4 040,75 грн. основного платежу та 2 020,38 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що не допускав порушень, а тому вважає податкові повідомлення-рішення такими, що не відповідають чинному законодавству. З ТОВ "Агрохім-Інвест" він мав договір, за яким огстанній поставляв дизпаливо. Дизпаливо привозилось транспортом ТОВ "Агрохім-Інвест", зливалось на АЗС, яку він орендує у своєї дочки. Розраховувався за поставлене дизпаливо у готівковій формі. Всі документи на придбане дизпаливо у нього є. Реалізовував дизпаливо фізичним особам та ПП "Ареал". ТОВ "Агорохім-Івест" є діючим підприємством, оскільки він і зараз підтримує зв'язки з ним.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі з огляду на те, що господарські операції, на думку відповідача, не носять реального характеру. В основу висновків покладений акт перевірки ТОВ "Агрохім-Інвест" про неможливість проведення зустрічної перевірки, оскільки підприємство за юридичною адресою не знаходиться.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 22.07.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 27.07.2015 р.

Суд дослідив подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухав пояснення, зясував фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 23.09.1993 р. зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.24), перебуває на обліку в Знам'янській ОДПІ Г?У ДФС в області як платник податків.

В період з 14.05.2014 р. по 18.05.2014 р. посадовими особами Знамянської ОДПІ Г?У ДФС в області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Агрохім Інвест», в частині правомірності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ за жовтень 2014 р. та правомірності декларування валових доходів та валових витрат з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт №41/2/17/НОМЕР_2 від 25.05.2015 р., висновками якого, зокрема, є порушення, на думку відповідача, позивачем:

- пп.14.1.191 п. 14.1 ст. 14 розділу І, п.177.2 ст.177 розділу IV, пп.174.4.1 п.177.4 ст.177 розділу IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та порушено ч.1 ст.203, ст.ст.215, 228, 662, 655, 656 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними при обсягах придбання та продажу, які є безтоварними операціями встановлено завищення доходів, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування в сумі 25 832,00 грн. та завищено витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування в сумі 45453,75 грн., внаслідок чого занижено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період за період, що перевірявся в сумі 3 030,56 грн., в тому числі по періодах: за 2014 рік в сумі 3 030,56 грн.;

- п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість за жовтень 2014 р. в сумі 4 040,75 грн. (а.с.27-39).

09.06.2015 р. Знамянською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі акту перевірки винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення (а.с.25, 26).

Як встановлено судом, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями податковим органом визначено ФОП ОСОБА_1 грошове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб та з податку на додану вартість в звязку з включенням позивачем до складу витрат та податкового кредиту сум за господарськими операціями з ТОВ «Агрохім-Інвест», які на думку Знамянської ОДПІ ГУ ДФС в області, не носять реального характеру.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу №27/10 від 20.10.2014 р., укладеного між позивачем (покупець) та ТОВ «Агрохім-Інвест» (продавець), ФОП ОСОБА_1 придбав дизельне паливо (а.с.7-8). В жовтні 2014 р. позивачем віднесено до податкового кредиту ПДВ у сумі 9090,75 грн. відповідно за податковими накладними виданими ТОВ «Агрохім-Інвест» (а.с.9, 13, 17). Даний товар позивачем оприбутковано відповідно до видаткових накладних та рахунків - фактури (а.с.10, 11, 14, 15, 18,19,89-95). Транспортування придбаного товару здійснено ПП ОСОБА_4, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними (а.с.12,16, 20). Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера (а.с.40, 41).

Згідно з пунктом 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому в п.198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обовязковими ознаками господарської діяльності є здійснення її субєктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності продукція, роботи чи послуги мають вартісний характер і цінове вираження.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

У відповідності до п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є діяльність із роздрібної торгівлі пальним (а.с.24).

Відповідно до податкових накладних, позивач здійснював продаж дизельного палива ПП «Ареал» та фізичним особам (а.с.56, 64).

Також, позивачем на підтвердження здійснення господарської діяльності наданий акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації, а саме: АЗС в с. Суботці (а.с.82-85), договір оренди АЗС, накладні та відомість про оприбуткування на АЗС дизпалива та бензину (а.с.86-88,96).

Пунктом 198.6 ст.198.6 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Суд вважає, що зробивши висновки про нікчемність укладеного правочину, податковий орган не врахував наступного.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Отже, вказаною нормою права визначено обєктивну сторону нікчемного правочину, тобто визначено ознаки, за наявності яких укладений правочин можливо кваліфікувати як нікчемний. Податковим органом, в акті перевірки не наведено, визначених нормою права, ознак, які б свідчили про нікчемність укладеного позивачем правочину.

Крім цього, для кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України та застосування відповідних наслідків, необхідною та обовязковою умовою є наявність умислу у формі вини, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладено обовязок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено того, що сторонами укладено угоду не з метою реального настання правових наслідків, а з метою порушення публічного порядку.

Акт перевірки свідчить про те, що нікчемність укладеного правочину податковий орган повязує з тим, що сторонами укладено угоду, яка не спрямована на настання реальних наслідків, що такою угодою обумовлені. Тобто, перевіряючими в акті перевірки вказано на ознаки фіктивних правочинів, які, згідно зі ст.234 ЦК України, вчинюються без наміру створення правових наслідків, що обумовлюються цими правочинами.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 182,70 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.06.2015 р., винесене Знам'янською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 4040,75 грн. основного платежу та 2020,38 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.06.2015 р., винесене Знам'янською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 3030,56 грн. основного платежу та 1515,28 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 487,20 грн. з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_5