Справа № 643/8251/14-а
Суддя: Крівцов Д. А.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/8251/14-а
Провадження № 2-а/643/19/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Мещерякової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії № 20-01-225/00820082 від 22.05.2014 року (далі Постанова).

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуваною Постановою його як керівника ДП «Харківський електромеханічний завод» було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1360,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП, а саме за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу. Вказану постанову позивач вважає безпідставною та необґрунтованою з наступних підстав. Згідно з приписом від 17.03.2014 року № 20-01-225/0406-0371, підприємству було приписано: 1) Привести у відповідність до ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» питання виплати заробітної плати; 2) Розробити графік погашення заборгованості, як невідємну частину колективного договору, та щомісяця інформувати інспекцію про стан його виконання; 3) Привести у відповідність до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України питання виплати всіх сум, що належать звільненому працівнику в день звільнення; 4) Дотримуватись вимог ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» щодо питання виплати заробітної плати у першочерговому порядку; 5) Дотримуватися вимог ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України Про оплату праці» щодо питання здійснення інших платежів після виконання зобовязань щодо оплати праці. У відповідності до вимог Колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом ДП «ХЕМЗ» на 2013 2018 р.р., виплата заробітної плати за половину місяця проводиться по 22 числа поточного місяця, а кінцевий розрахунок по 7 число місяця, наступного за оплачуваним. Позивача було призначено на посаду виконуючого обовязки директора ДП «ХЕМЗ» 03.02.2014 року. За лютий березень 2014 року ДП «ХЕМЗ» своєчасно виплачувало поточну заробітну плату працівникам підприємства. Постановами державних виконавців від 10.11.2011 року, 31.01.2014 року, 18.04.2014 року накладались арешти на кошти ДП «ХЕМЗ». На момент проведення перевірки та складання оскаржуваної Постанови вищевказані постанови про арешт коштів були чинними. Щодо графіку погашення заборгованості, то вказаний графік розроблено, підписано та затверджено 06.03.2014 року. Щодо приведення у відповідність до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України питання виплати всіх сум, що належать звільненому працівнику в день звільнення, то остаточний розрахунок при звільненні з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проведений повністю. Що стосується виплат підприємства на закупівлю матеріалів, витрат на відрядження та оплату послуг підприємств - постачальників комунальних послуг, то ці витрати необхідні підприємству для виконання взятих на себе зобовязань перед замовниками продукції, яку випускає підприємство, та іншими контрагентами. Щодо сплати профспілкових внесків, то позивач зазначив, що між ДП «ХЕМЗ» та Профспілковою організацією ДП «ХЕМЗ» укладено угоду від 20.02.2014 року, згідно з якою, за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно, але не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок первинної профспілкової організації членські профспілкові внески працівників в розмірі 1 % від суми нарахованого місячного сукупного доходу.

В подальшому позивач надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що припис від 30.01.2014 року він не отримував, оскільки на той час не перебував на посаді керівника ДП ХЕМЗ. Звільненні працівники ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в день звільнення за виплатою сум, передбачених ч. 1 ст. 116 КЗпП України, до підприємства не звертались. Розрахунок із вказаними працівниками проведено в повному обсязі, скарг на дії працівників підприємства від вказаних осіб не надходило.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та доводи, викладені в позові і письмових поясненнях, підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 06.07.2015 року не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що ним на підставі наданих адміністрацією ДП «ХЕМЗ» документів здійснена повторна перевірка з метою контролю за виконанням вимог припису від 17.03.2014 року № 20-01-225/0406-0371 за результатами проведеної перевірки у березні 2014 року. Враховуючи, що припис від 17.03.2014 року не оскаржувався та інформація щодо виконання вимог припису до Територіальної державної інспекції не надходила, Територіальною інспекцією в травні 2014 року проводилась позапланова повторна контрольна перевірка виконання вимог припису. В ході проведення перевірки встановлено порушення вимог п.п. 1, 2, 3, 4 Припису, на підставі чого відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.05.2014 року. З вказаним протоколом позивач ознайомився, проте від підпису відмовився. Оскільки позивач був присутній при розгляді справи, про час та місце розгляду був повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав, відповідачем було винесено оскаржувану Постанову від 22.05.2014 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом Міністерства промислової політики України № 6-Д від 03.02.2014 року на ОСОБА_1 покладено виконання обовязків директора Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод».

Як вбачається з припису № 20-01-225/0406-0371 від 17.03.2014 року, під час перевірки додержання законодавства про працю, загальнообовязкового державного соціального страхування ДП «ХЕМЗ», Територіальною державною інспекцією з питань праці у Харківській області приписано: привести у відповідність до ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» питання виплати заробітної плати; питання виплати заборгованості із заробітної плати привести у відповідність до ч. 1, 2 ст. 115 КзпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Розробити графік погашення заборгованості, як невідємну частину колективного договору, та щомісяця інформувати інспекцію про стан його виконання; привести у відповідність до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України питання виплати всіх сум, що належать звільненому працівнику в день звільнення; дотримуватися вимог ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» - питання виплати заробітної плати у першочерговому порядку; дотримуватися вимог ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» - питання здійснення інших платежів після виконання зобовязань щодо оплати праці.

В період з 12.05.2014 року по 22.05.2014 року державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області ОСОБА_2 проведено перевірку ДП «Харківський електромехнічний завод», на підставі якої складено ОСОБА_5 перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 20-01-225/0798.

На підставі проведеної перевірки, 22.05.2014 року державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області ОСОБА_2 складено протокол № 20-01-225/0082, відповідно до якого позивачем, як керівником ДП «ХЕМЗ», вчинено адміністративне правопорушення, передбачене 188-6 КупАП.

На підставі вказаного протоколу відповідачем 22.05.2014 року винесено оскаржувану Постанову №20-01-225/0082-0082 (далі - Постанова), згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 1360,00 грн.

Так, згідно п. 1 вказаної Постанови позивачем не виконано п. 1, 2 припису Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області від 17.03.2014 року № 20-1-225/0406-0371 питання виплати заробітної плати не приведено у відповідність до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці». Станом на момент перевірки заробітна плата за квітень 2014 року не виплачена. У звязку з нерегулярною, несвоєчасною виплатою заробітної плати за даними додатку № 1 станом на 01.05.2014 року має місце заборгованість із виплати заробітної плати в сумі 1365,2 тис. грн. перед 295 працівниками підприємства за період лютий 2009 року - березень 2014 року, а саме: заборгованість минулих періодів 1172015,77 грн.; січень 2014 року 186758,86 грн.; лютий 2014 року 3070,47 грн. (заборгованість зі сплати лікарняних за рахунок коштів ФСС та ТВП); березень 2014 року 3356,55 грн. (заборгованість зі сплати лікарняних за рахунок коштів ФСС та ТВП). З моменту попередньої перевірки заборгованість із виплати заробітної плати зменшилась на 20,9 тис. грн.

В п. 2 оскаржуваної Постанови зазначається на невиконанні позивачем п. 3 Припису Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області від 17.03.2014 року № 20-1-225/0406-0371, а саме. Питання виплати при звільненні працівників всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не приведено у відповідність ч. 1 ст. 116 КЗпП України. При звільненні працівників за період проведення повторної перевірки, виплата всіх сум, належних звільненому працівнику від підприємства, проводиться не в день звільнення (ОСОБА_3, ОСОБА_4А.). В ході перевірки встановлено, що має місце заборгованість перед 140 звільненими працівниками загальна сума боргу 442,4 тис. грн. за період лютий 2009 року - березень 2014 року.

В п. 3 Постанови зазначено на невиконанні позивачем п. 3 припису від 30.01.2014 року № 20-01-225/0117-0107 - питання оплати праці в першочерговому порядку не приведено у відповідність до ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці». Так, згідно з додатком до акту № 2 встановлено, що протягом березня 2014 року на рахунки та в касу підприємства надійшло 840,9 тис. грн., з них на виплату заробітної плати використано 310,6 тис. грн., або 36,9 %, на сплату податків та інших обовязкових платежів - 220,9 тис. грн.. або 26,2 %. Протягом квітня 2014 року на рахунки та в касу підприємства надійшло 508,0 тис. грн., з них на виплату заробітної плати використано 145,2 тис. грн., або 28,5 %, на сплату податків та інших обовязкових платежів - 117,7 тис. грн., або 23,1 %.

В п. 4 Постанови зазначено на невиконанні позивачем п. 4 припису від 30.01.2014 року № 20-01-225/0117-0107 - питання здійснення інших платежів не приведено у відповідність до ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці». Так, згідно з додатком до акту № 2 встановлено, що протягом березня 2014 року при наявності заборгованості з виплати заробітної плати та поточної заборгованості з виплати заробітної плати на сплату комунальних платежів щодо забезпечення життєдіяльності підприємства використано 122,4 тис. грн., або 14,5 %, протягом квітня 2014 року використано 67,4 тис. грн., або 13,2 %, а саме: в березні 2014 року використано на електроенергію 96,2 тис. грн., вода 17,5 тис. грн., послуги зв'язку 8,7 тис. грн.; в квітні 2014 року на електроенергію 55,0 тис. грн., послуги зв'язку 5,8 тис. грн.; послуги зв'язку 6,6 тис. грн. На інші видатки в березні 2014 року використано 174,0 тис. грн., або 20,7 %, в квітні 2014 року використано 172,4 тис. грн., або 33, 9 %, а саме: в березні 2014 року: послуги 12,9 тис. грн., матеріали 140,0 тис. грн., відсотки банку 7,1 тис. грн., відрядження, під звіт 16,2 тис. грн., профспілковий комітет ДП ХЕМЗ - 10,0 тис. грн.; в квітні 2014 року: послуги 12,7 тис. грн., матеріали 152,0 тис. грн., відсотки банку 2,8 тис. грн., відрядження, під звіт 12,4 тис. грн., профспілковий комітет ДП ХЕМЗ - 4,9 тис. грн.

Відповідно до п. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Статтею 188-6 КупАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, є в тому числі наявність її вини у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення, у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими та іншими доказами.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач працює на посаді в.о. директора ДП «ХЕМЗ» з 03.02.2014 року.

Як вбачається з пояснень позивача, пунктом 4.8. колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом ДП ХЕМЗ на 2013-2018 р., встановлено, що виплата заробітної плати за першу половину місяця (аванс) проводиться по 22 числа поточного місяця, а кінцевий розрахунок (заробітна плата) по 7 число місяця, наступного за оплачуваним.

В п. 1 Постанови зазначено, що заробітна плата за квітень 2014 року не виплачена.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, постановою про арешт коштів боржника від 31.01.2014 року, винесеної державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ, накладено арешт на кошти ДП ХЕМЗ, що містяться на вказаних у постанові рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. Крім того, державним виконавцем управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області 18.04.2014 року також було винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ДП ХЕМЗ.

Таким чином, 18.04.2014 року, тобто безпосередньо перед виплатою авансу за квітень 2014 року, строк виплати якого згідно колективного договору встановлено до 22.04.2014 року, на грошові кошти на рахунках ДП ХЕМЗ було накладено черговий арешт.

Доказів того, що, незважаючи на вказані арешти, у ДП ХЕМЗ існувала об'єктивна можливість розпоряджатись коштами на рахунках підприємства, зокрема виплатити заробітну плату за квітень 2014 року у встановлені колективним договором строки, суду не надано.

За таких обставин суд, керуючись ст. 62 Конституції України, а також загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку щодо недоведеності вини позивача у несвоєчасній виплаті заробітної плати на квітень 2014 року.

З п. 1 оскаржуваної Постанови також вбачається, що наявна у ДП ХЕМЗ заборгованість по заробітній платі є заборгованістю минулих періодів, яка виникла з лютого 2009 року, тобто у час, коли позивач не працював на посаді директора вказаного підприємства.

Щодо даних п. 1 оскаржуваної Постанови відносно заборгованості із заробітної плати за січень, лютий та березень 2014 року, то в січні 2014 року позивач не працював на посаді директора ДП ХЕМЗ, а заборгованість за лютий та березень 2014 року складається виключно із заборгованості зі сплати лікарняних за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тобто виникла не з вини ДП ХЕМЗ.

Крім того, в цьому ж п. 1 Постанови зазначено, що з моменту попередньої перевірки заборгованість із виплати заробітної плати зменшилась.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо недоведеності вини позивача у порушеннях, зазначених у п. 1 оскаржуваної Постанови.

Щодо вирішення питання про наявність вини позивача у порушеннях, вказаних в п. 2 оскаржуваної Постанови, суд враховує наступне.

У вказаному пункті Постанови зазначено на наявності заборгованості перед 140 звільненими працівниками за період з лютого 2009 року по березень 2014 року, а також непроведенні в день звільнення повного розрахунку із звільненими працівниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, які згідно матеріалів справи звільнені в березні 2014 року.

Позивач працює на посаді директора ДП ХЕМЗ з лютого 2014 року.

Позивачем у письмових поясненнях від 06.07.2015 року зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в день звільнення за виплатою сум до бухгалтерії не звертались, скарг на дії працівників підприємства з цього приводу не надходило, повний розрахунок з ними станом на час складання акту перевірки від 22.05.2014 року, проведено.

В письмових поясненнях, вих. № 01-19/1529 від 03.06.2015 року, відповідачем було зазначено, що відсутність прізвища ОСОБА_4 у довідці по заборгованості перед звільненими працівниками станом на 01.05.2014 року вказує на те, що заборгованість із заробітної плати виплачена до 01.05.2014 року, але виплата не підтверджена платіжними документами на день звільнення.

Доказів того, що вказані працівники в день звільнення звертались за отриманням належних їм сум та несвоєчасне проведення з ними розрахунку при звільненні відбулось з вини ДП ХЕМЗ, матеріали справи не містять.

За таких обставин суд, керуючись ст. 62 Конституції України, а також загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку щодо недоведеності вини позивача у несвоєчасному розрахунку при звільненні із вказаними працівниками.

Щодо порушень, зазначених у п. 3, 4 Постанови, згідно яких позивач винний у невиконанні припису від 30.01.2014 року, то суд враховує, що станом на момент винесення вказаного припису позивач не працював на посаді директора ДП ХЕМЗ та зазначений припис адресований директору ДП ХЕМЗ ОСОБА_6 Враховуючи наведене, а також те, що адміністративна відповідальність носить індивідуальний характер, суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності підстав для покладення на нього відповідальності за невиконання вказаного припису, який був адресований іншій посадовій особі та не вручався йому у встановленому законом порядку. Крім того, з доводів позивача вбачається, що вказані у п. 3, 4 Постанови витрати були пов'язані із необхідністю забезпечення поточної діяльності ДП ХЕМЗ та проводились при виплаті поточної заробітної плати.

За таких обставин суд, розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів, приходить до висновку щодо недоведеності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КупАП, в зв'язку з чим задовольняє позов та закриває провадження у справі.

Керуючись ст. 8-14, 71, 159, 160-164, 167, 171-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 20-01-225/0082-0082 від 22.05.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Крівцов Д.А.