Справа № 308/3779/14-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3779/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Надь Н.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород матеріали адміністративного позову 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення,

встановив:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 01 квітня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 03 квітня 2014 року.

До Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом звернувся 94 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.03.2014 року громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби Ужгород за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину поза межами пункту пропуску у складі групи осіб. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав. 17.03.2014 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу 94 прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, останньому розяснено, що він зобовязаний покинути територію України в термін до 19.03.2014 року. Однак, відповідач територію України не покинув, в звязку з відсутністю у нього документів, що дають право на перетин Державного кордону як України так і інших країн. З посиланням на викладене , а також на норми п.1 ст.30 ЗУ Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства просить суд позовні вимоги задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги в частині анкетних даних відповідача , зазначивши , що помилково вказано рік народження 1987 замість вірного ІНФОРМАЦІЯ_2, просив примусово видворити громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, просив задовольнити вимоги з підстав та мотивів викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення уточненого адміністративного позову не заперечував, пояснив що бажає повернутися додому в ОСОБА_3. Вказав на те, що за два місяці перед затриманням приїхав на територію України, мав наміри потрапити в Західну Європу, шляхом незаконного перетину кордону України в складі групи осіб. Крім того пояснив, що не мав під час затримання його прикордонним нарядом при собі паспорта та інших документів. Підтвердив в судовому засіданні анкетні данні та вказав , що він ІНФОРМАЦІЯ_2. Просив суд задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 був затриманий 16.03.2014 року о 01 год. 30 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби Ужгород на відстані 200 м. від лінії державного кордону, на напрямку 270 прикордонного знаку за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину поза межами пункту пропуску у складі групи осіб. Документи, що посвідчують особу відповідача на момент затримання були відсутні. Дані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне затримання від 016.03.2014 р. , копія якого приєднана до матеріалів справи.

17 березня 2014 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного

провадження штабу 94 прикордонного загону відносно відповідача громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, останньому розяснено, що він зобовязаний покинути територію України в термін до 19.03.2014 року, що підтверджується рішенням про примусове повернення іноземців або особи без громадянства за межі України від 17.03.2014 року. Вказане рішення відповідач не виконав, в звязку з відсутністю коштів та документів.

Відповідно до статті 183-5 КАС України позовні заяви органів охорони державного кордону про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства подаються до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу охорони державного кордону. Позовні заяви у справах, передбачених частиною першою цієї статті, подаються до адміністративного суду без сплати судового збору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" № 3773-VI від 22 вересня 2011 року органи охорони державного кордону стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

З пояснень відповідача та з матеріалів справи судом встановлено, що вказане вище рішення відповідачем не виконано, оскільки у нього відсутні документи на підставі яких, останній міг би у законному порядку перетнути державний кордон України.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідач визнав факт спроби незаконного перетину кордону України без відповідного дозволу поза межами пунктів пропуску, порушення норм чинного законодавства України, а також ті обставини, що у нього відсутні документи для перетину кордону.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що існують підстави для примусового видворення відповідача за межі території України, а тому уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158 - 163,167, 183-5, 255, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Уточнений адміністративний позов 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 про примусове видворення задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Звернути до негайного виконання постанову суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4