Справа № 802/4043/14-а
Суддя: Жернаков Михайло Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 лютого 2015 р. Справа № 802/4043/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жернакова М. В.,

суддів: Богоноса М. Б.

ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В. В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі

за позовом: ОСОБА_3

до: Генеральної прокуратури України, прокуратури Вінницької області

про: визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) до Генеральної прокуратури України (відповідач 1), прокуратури Вінницької області (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити дії.

В судовому засіданні 26.02.2015 представник позивача заявила клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України. Клопотання мотивоване тим, що згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України, Секретаріат Конституційного Суду України здійснює опрацювання подання 47 народних депутатів щодо відповідності Конституції України, положень ч. 3, 6 ст. 1, ч. 1 - 4, 8 ст. 3 п. 2 ч. 5 ст. 5, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади". Як зазначила представник позивача, нормативною підставою для звільнення ОСОБА_3 стала норма п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", питання про відповідність Конституції України якої буде вирішувати Конституційний Суд України. У зв'язку з цим, на переконання представника позивача, вирішення Конституційним Судом України питання про визнання неконституційними окремих положень Закону України "Про очищення влади" матиме преюдиційне значення для вирішення цієї адміністративної справи.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У поданих запереченнях представник Генеральної прокуратури України просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності належним чином повідомленого представника прокуратури Вінницької області.

Визначаючися щодо заявленого клопотання, суд виходив з такого.

Підстави для зупинення провадження у справі визначені ст. 156 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 156 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

В розумінні вказаної норми іншими причинами є не будь-які обставини, а лише ті, які тимчасово перешкоджають або роблять недоцільним розгляд справи.

З інформації, наявної на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України (http://www.ccu.gov.ua/uk/publish/article/266579), суд установив, що на розгляді колегії суддів КСУ перебуває конституційне подання 47 народних депутатів щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини пятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади". Отже, предметом вказаного конституційного подання стали в тому числі норми Закону № 1682-VII, які були підставою для звільнення позивача із посади.

ОСОБА_1 такою обставиною, що перешкоджає розгляду справи, на переконання представника позивача, може бути результат розгляду вказаного вище конституційного подання 47 народних депутатів у випадку відкриття конституційного провадження Конституційним Судом України.

З зазначеними доводами представника позивача суд не погоджується з огляду на таке.

Невідповідність правових актів Конституції України, порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності, перевищення конституційних повноважень при їх прийнятті відповідно до ст.15 Закону України від 16 жовтня 1996 року №422/96 "Про Конституційний Суд України" (далі - ЗУ № 422/96) є підставами для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності правових актів повністю чи в їх окремих частинах.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 "Про Конституційний Суд України" в разі якщо в процесі розгляду справи за конституційним поданням чи конституційним зверненням виявлено невідповідність Конституції України інших правових актів (їх окремих положень), крім тих, щодо яких відкрито провадження у справі, і які впливають на прийняття рішення чи дачу висновку у справі, Конституційний Суд України визнає такі правові акти (їх окремі положення) неконституційними.

Частина 2 статті 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначає, що в разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним судом рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 у справі № 1-31/2000 (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 2 статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Таким чином, враховуючи особливість юридичних наслідків визнання неконституційним нормативно-правового акта (яка проявляється в тому, що не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність) суд вважає, що розгляд Конституційним Судом України подання щодо відповідності Конституції України окремих положень Закону України "Про очищення влади" не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, суд враховує, що на момент заявлення представником позивача вказаного вище клопотання конституційне провадження у справі за поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень частин 3, 6 ст. 1, частин 1, 2, 3, 4, 8 ст. 3, п. 2 частини 5 ст. 5, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" не відкрите.

На підставі викладеного суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача та зупинення провадження у справі до прийняття Конституційним Судом України рішення щодо конституційного подання 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень частин 3, 6 ст. 1, частин 1, 2, 3, 4, 8 ст. 3, п. 2 частини 5 ст. 5, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади".

Керуючись ст.ст. 128, 156, 186, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Головуючий суддя Жернаков Михайло Володимирович

Суддя Богоніс Михайло Богданович

Суддя Сало Павло Ігорович