Справа № 2а/2508/8420/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2508/8420/11 Головуючий у 1-й інстанції: Бараненко С.М. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Губської О.А.

суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2011 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації про оскарження дій і бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності відповідача неправомірною та зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації здійснити перерахунок і виплату пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, грошової доплати в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю та щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30 % від мінімальної заробітної плати особі, віднесеної до 4 категорії, згідно положень ст. ст. 37, 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 2010 по 2011 рік .

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2011 р. року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано останнього провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", провести перерахунок та виплату грошової доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати згідно приписів ст.39 вказаного Закону за період з 13 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано останнього провести позивачу перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30 % від мінімальної заробітної плати особі, віднесеної до 4 категорії за період з 13 березня 2011 року по 08 грудня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач - управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно зі ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду - підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, зареєстрований та постійно проживає в АДРЕСА_1, яке віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

У відповідності до статті 49 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянин, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на щомісячну грошову допомогу в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Крім того, мінімальна пенсія за віком не може бути нижчою ніж прожитковий мінімум і відповідно до вимог ст. 46 Конституції України.

Посилання відповідача на Закон України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким були внесені зміни до ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є безпідставними, оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 такі зміни визнано неконституційними, а відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України щодо пріоритетності законів над підзаконними актами, безпідставними є посилання апелянта на постанови КМ України від 20.09.2005 № 936 "Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для використання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 26.07.1996 № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими обмежені права на отримання вищезазначеної щомісячної грошової допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленою ст.37 Закону № 796-ХІІ, а тому застосуванню підлягають саме останні, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом 13 вересня 2011 року, то колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 13 березня 2011 року. В іншій частині позов підлягає залишенню без розгляду, як такий, що поданий після збігу 6 місячного строку з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183-2, 198, 200, 205 та 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2011 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації про оскарження дій і бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов"язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2011 р. - без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України)

.

Головуючий суддя О.А. Губська

Суддя А.Б. Парінов

Суддя О.О. Беспалов

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.