Справа № 35054/09
Суддя: Мірошниченко М.В.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2010 р.справа № 2а-4291/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мірошниченка М.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Красота А.О.

за участю представників :

позивача: ОСОБА_2, довіреність від 02.12.2009р.;

відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області,

м. Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2009р.

у справі № 2а-4291/09/0870

за позовом Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя

до відповідача Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області,

м. Запоріжжя

про скасування припису та рішення

ВСТАНОВИЛА:

Комунальним підприємством «Водоканал»заявлено позов до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області про скасування припису відповідача №01-15/1920 від 14.07.2009р. та скасування рішення відповідача про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №107 від 14.07.2009р. в сумі 1575,12 грн.

За наслідками розгляду справи по суті, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2009р. у справі №2а-4291/09/0870 позов задоволений повністю. Скасовано припис Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області №01-15/1920 від 14.07.2009р. Скасовано рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області №107 від 14.07.2009р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що висновки посадових осіб відповідача щодо порушення позивачем вимог п.2 ст.14, п.2 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та п.2 рішення виконкому Запорізької міської ради від 28.07.2005р. №260 (зі змінами) є необґрунтованими. Також, в порушення постанови КМУ від 21.05.2009р. №502 відповідач позбавив позивача можливості добровільно усунути порушення в 30-денний термін.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області подана апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2009р. у справі №2а-4291/09/0870 та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування таких вимог позивач посилається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права. Зазначає зокрема, що рішення про застосування до позивача економічних санкцій прийнято з дотриманням норм діючого законодавства в межах повноважень відповідача. Вимоги постанови КМУ від 21.05.2009р. №502 не розповсюджуються на Державну інспекцію з контролю за цінами.

КП «Водоканал»в запереченнях на апеляційну скаргу не погоджується із викладеними в ній доводами, вказавши на те, що судом першої інстанції правильно встановлені всі обставини справи, а постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права. Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 17.11.2010р. представник позивача підтримав доводи, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу.

Відповідач законним правом на участь свого представника в судовому засіданні не скористався. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів на підставі ст. 196 КАС України вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Технічне фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою комплексу «Камертон».

За результатами судового розгляду справи в судовому засіданні 17.11.2010р. колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду апеляційної інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та обставини справи, перевіривши їх доказами колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як випливає з матеріалів справи, Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області була проведена планова перевірка КП «Водоканал»з питання перевірки порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги, що надаються підприємством за період з 01.01.2008р. по 31.05.2009р. За результатами перевірки складений акт № 227 від 08.07.2009р.

В ході перевірки відповідачем було встановлено, що КП «Водоканал»утримує будинки та прибудинкові території по адресам: вул. Чекістів, № 48 4 квартири, загальною площею 264,66 кв.м та прибудинковою площею 795 кв.м.; вул. Котельнікова, № 1 4 квартири, загальною площею 175 кв.м та прибудинковою площею 664 кв.м; вул. Водозабірна, № 22 3 квартири, загальною площею 155,4 кв.м та прибудинковою площею 550 кв.м; вул. Водозабірна, 20 3 квартири, загальною площею 127 кв.м та прибудинковою площею 550 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.11.2008р. № 489 встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для відомчого житлового фонду КП «Водоканал», які введено в дію 01.12.2008р. за 1 кв.м на рівні: вул. Чекістів, № 48 0,40 грн.; вул. Котельнікова, № 1 0,44 грн.; вул. Водозабірна, № 22 0,06 грн.; вул. Водозабірна, № 20 0,05 грн.

В період до 01.12.2008р. підприємством застосовувались вільні тарифи на зазначену послугу в розмірі 0,65 грн. (по будинку по вул. Чекістів, 48) та 0,45 грн. (по іншим будинкам) за 1 кв.м, тобто на рівні, встановленому для КП «ВРЕЖО № 1 11, 13»рішенням виконкому Запорізької міської ради від 28.07.2005р. № 260 (зі змінами).

В той час в п.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Пунктом 2 ст.31 вищезазначеного Закону передбачено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження в установленому законодавством порядку.

Крім того, пунктом 2 вищезазначеного рішення Запорізького міськвиконкому для інших житлово-експлуатаційних підприємств, які надають зазначені послуги рекомендовано застосовувати розмір плати, розрахований з власних витрат.

Згідно висновків відповідача, в порушення п.2 ст.14, п.2 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та п.2 рішення виконкому Запорізької міської ради від 28.07.2005р. № 260 (зі змінами) КП «Водоканал»в період з 01.08.2008р. по 30.11.2008р. застосовувались вільні тарифи на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Внаслідок вищезазначеного, сума необґрунтовано отриманої виручки «КП «Водоканал»становить 525,04 грн.

Перевіркою були виявлені і інші порушення.

За результатами перевірки відповідачем був винесений припис № 01-15/1920 від 14.07.2009р. про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, в якому висунута вимога про здійснення перерахунків з мешканцями житлового фонду відповідно до чинного законодавства; і в місячний термін повідомити Інспекцію про вжиті заходи.

Крім того, 14.07.2009р. відповідачем було прийнято рішення № 107 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, згідно якого вирішено вилучити у КП «Водоканал»суму 1575,12 грн., у т.ч. 525,04 грн. суми порушення та 1050,08 грн. штрафу.

Позивач не погодився із висновками відповідача про наявність порушень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», і вважаючи припис № 01-15/1920 від 14.07.2009р. та рішення № 107 від 14.07.2009р. прийнятими необґрунтовано та з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду із даним позовом.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності з ч.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно ч.2 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Водоканал»до грудня 2008 року з метою нарахування плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій застосовувались тарифи, затверджені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 260 від 28.07.2005р. Згідно з п.2 приміток додатку до рішення № 260 від 28.07.2005р., для інших житлово-експлуатаційних підприємств (організацій) або структурних підрозділів, які надають зазначені послуги, рекомендовано застосовувати розмір плати з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що розрахований з власних витрат, або тарифи, які затверджені для комунальних підприємств «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 1-11, 13».

В висновках акту перевірки зазначено, що в порушення вимог п.2 ст.14, п.2 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та п.2 рішення виконкому Запорізької міської ради від 28.07.2005 р. № 260 (зі змінами) КП «Водоканал»в період з 01.08.2008 р. по 31.11.2008р. застосовувались вільні тарифи на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Проте, пункт 2 рішення виконкому № 260 від 28.07.2005р. (зі змінами) встановлює, що для аналізу розміру плати з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій комунальним підприємствам «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 1-11, 13»та комунальному підприємству «Ремонтне експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків»щоквартально подавати звітні матеріали до управління житлового господарства міської ради. Отже, п.2 рішення № 260 від 28.07.2005р. прямо не стосується житлово-експлуатаційних підприємств, інших ніж КП ВРЕЖО та КП РЕПОГ, а можливість встановлення розміру плати за утримання будинків та прибудинкових територій на рівні тарифів, затверджених для КП «ВРЕЖО № 1-11, 13»прямо передбачена п.2 приміток додатку до рішення № 260. При цьому, в ході розгляду справи встановлено, що в акті перевірки наводяться суперечливі висновки, а саме: на сторінці 9 акту зазначено, що підприємством застосовувались тарифи, на рівні встановленому рішенням № 260 для КП «ВРЕЖО № 1-11,13», а на сторінці 12 акту зазначено про порушення вимог цього ж рішення щодо застосування тарифів.

Рішення виконкому від 28.07.2005р. № 260 «Про встановлення плати на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій»втратило чинність 28.08.2008р. з часу затвердження виконавчим комітетом Запорізької міської ради рішення № 375 від 28.08.2008р. «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя».

Позивачем в періоді з 28 серпня по грудень 2008 р. дійсно застосовувались тарифи передбачені рішенням № 260, яке втратило чинність. Однак, в серпні місяці 2008р. дане рішення було ще чинним. Стосовно ж питання про застосування тарифів в інших місяцях, то відповідач не довів обґрунтованості інших тарифів (в звязку з відсутністю затверджених інших тарифів) ніж ті, що були передбачені рішенням виконкому № 260. Інші тарифи були встановлені лише рішенням № 489 від 25.11.2008 р., застосування яких було передбачено з 01.12.2008р.

Таким чином, в період з серпня 2008р. по 01.12.2008р. позивачем обґрунтовано застосовувались вільні тарифи за надані ним послуги в розмірі 0,65 грн. (по будинку по вул. Чекістів, 48) та 0,45 грн. (по іншим будинкам) за 1 кв.м, тобто, на рівні встановленому для КП «ВРЕЖО № 1-11,13»рішенням виконкому Запорізької міської ради від 28.07.2005р. № 260 (зі змінами). Будь-яких інших затверджених тарифів в спірний період часу не було.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про необґрунтованість висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог п.2 ст.14, п.2 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та п.2 рішення виконкому Запорізької міської ради від 28.07.2005р. № 260 (зі змінами).

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що вимоги постанови КМУ від 21.05.2009р. № 502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року»не розповсюджуються на Державну інспекцію з контролю за цінами, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказана постанова КМУ, згідно з її пунктом 1, адресована органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності. Відповідач в силу положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарській діяльності»відноситься до таких органів. У звязку з цим, з огляду на приписи постанови КМУ від 21.05.2009р. № 502 судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про те, що в порушення цієї постанови відповідач позбавив позивача можливості добровільно усунути порушення в 30-денний термін.

У відповідності зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у встановленому законом порядку не було доведено правомірності прийнятих рішень. В той же час, позивачем доведені ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, зроблених в оскаржуваній постанові.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни постанови Запорізького окружного адміністративного суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2009р. у справі № 2а-4291/09/0870 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 06.12.2010р.

Головуючий: М.В. Мірошниченко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: О.В. Юхименко