Справа № 22-а-14187/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
24 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого-судді Приходько К.П.
Суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпіні Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпіні про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -
У серпні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відмову відповідача у перерахунку соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" неправомірною, та зобов'язати його нарахувати на його користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 рік в сумі - 1290,60 грн., за 2007 рік в сумі - 1442,70 грн., за 2008 рік в сумі - 1158,60 грн., за 2009 рік в сумі - 597,60 грн., що разом складало 4489,50 грн.
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2009 року позов задоволено частково.
Визнано дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку виплат щомісячної державної соціальної допомоги на користь позивача з серпня 2008 року по червень 2009 року неправомірними.
Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпіні Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни починаючи з 04 серпня 2008 року по червень 2009 року включно.
В решті позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі УПФ в м.Ірпіні Київської області просить постанову суду скасувати, та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФ в м.Ірпіні Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка у 2008 році виплачувалась їй у значно меншому розмірі.
Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.
Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались. Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197,198,202,207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Ірпіні Київської області відхилити. Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.