Справа № 2а-1870/4743/11
Суддя: Ю.В. Бадюков
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2a-1870/4743/11

КОПІЯ

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2011 р. Справа № 2a-1870/4743/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюков Ю.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Охтирського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі до Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного Комітету України з державного матеріального резерву про стягнення заборгованості з фінансових санкцій та пені ,-

В С Т А Н О В И В:

23.08.2011 року представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 25).

Відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду адміністративної справи (а.с. 15, 18, 24). Про причину неявки вперше та повторної неявки, всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України, суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Тому суд визнає можливим справу розглянути без участі в судовому засіданні представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини на яких грунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню через наступне.

Рішеннями начальника управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі № 60 та № 61 від 23.05.2011 р., до відповідача було застосовано фінансові санкції на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну плату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахування страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Зазначені рішення боржником були отримані 26.05.2011 р. уповноваженою особою підприємства, що підтверджується відповідними копіями поштових чеків та повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с. 9, 12).

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010, № 2464-VI (далі по тексту – Закон № 2464-VI).

Відповідно до п.п. е, й п. 12 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 - VI статті 17, 18, 19, частини 1-9 ст. 106 виключено із Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Але, разом з тим, абз. 6 п. 7 розділу VIІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI встановлює, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до абз. 7 п. 7 розділу VIІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вищезазначених вимог Закону № 2464-VI та пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 N 1261, Правлінням Пенсійного фонду України постановою від 22.10.2010, № 25-1 було затверджено Зміни до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за N 64/8663 (із змінами)(далі по тексту – Інструкція № 21-1).

Постанова Правління Пенсійного фонду України від 22.10.2010 р. № 25-1"Про затвердження Змін до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" (далі по тексту – постанова №25-1) набрала чинності з 1 січня 2011 року.

Пункт 1.2 Інструкції було викладено в такій редакції: "1.2. Ця Інструкція визначає процедуру добровільної участі осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах".

Відповідно до п. 5.1. постанови № 25-1 пункт 8.1 Інструкції викладено в такій редакції: «8.1. Стягнення заборгованості із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій».

Згідно із пунктом 9.1. Інструкції до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції відповідно до повноважень, якими органи Пенсійного фонду були наділені до 1 січня 2011 року.

Пунктом 6.2. постанови № 25-1 абзац перший пункту 9.3 Інструкції було викладено в такій редакції: "9.3. Фінансові санкції за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування накладаються на страхувальника відповідно до частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції, що діяла до 1 січня 2011 року».

Підпунктом 9.3.2. п. 9.3. Інструкції № 21-1 передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно п. 10.1. Інструкції № 21-1 на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Абзацем 3 п. 2.2. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. № 5-5 (далі по тексту Положення № 5-5) управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює реєстрацію та веде облік платників на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, забезпечує надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду.

За абз.6 п. 2.3. Положення № 5-5 управління має право також стягувати з платників страхових внесків їх несплачені суми.

Відповідно до п. 4.2. розділу IV «Прикінцеві положення» Положення № 5-5 управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків (у тому числі валютні), печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Частиною 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення фінансових санкцій та пені, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов’язує можливість стягнення фінансових санкцій та пені у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо. При цьому, питання правомірності застосування фінансових санкцій та пені не може бути предметом доказування у даній справі, оскільки рішення суб’єкта владних повноважень, якими застосовано фінансові санкції та пеня, не є предметом вказаного позову, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

Таким чином, враховуючи, що станом на час розгляду справи рішення начальника управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі № 60 та № 61 від 23.05.2011 р. не оскаржені, не скасовані, фінансові санкції та пеню не сплачено, доказів незаконності цих рішень відповідачем суду не надано, вони є чинними.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Охтирського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі до Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного Комітету України з державного матеріального резерву про стягнення заборгованості –задовольнити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Ю.В. Бадюков

З оригіналом згідно

Суддя Ю.В. Бадюков