Справа № 2а-1870/5545/11
Суддя: Ю.В. Бадюков
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/5545/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.

за участю секретаря судового засідання - Шевець Ю.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі по тексту позивач, ДП «Сумський облавтодор») звернулося до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції в м. Суми (далі по тексту відповідач, ДПІ в м. Суми) у якій просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 13.07.2011 року № /0/55909 про збільшення суми грошового зобов'язання ДП "Сумський облавтодор" з податку на додану вартість в сумі 9216, 00 грн. за основним платежем та 01, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що в період з 24.06.2011 р. по 29.06.2011 р. працівниками ДПІ в м. Суми проводилася документальна невиїзна перевірка ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань достовірності визначення показників податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011р.

В результаті перевірки був складений акт № 4936/31931024/66 від 29.06.2011р., у висновку якого зазначено, що позивачем порушено п. 198.3 ст. 198 ПК України внаслідок чого донараховано ПДВ у сумі - 9216,00 грн.

На підставі вказаного акта відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0/55909 від 13.07.2011р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 9216,00 грн. та 01,00 грн. - штрафні санкції.

Із висновками акту перевірки № 4936/31931024/66 від 29.06.2011р. позивач не згоден, через те що, як у ньому зазначено, ДПІ в м. Суми проводило позапланову невиїзну перевірку СП «Технополіс» щодо правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2011 р. В результаті цієї перевірки встановлено завищення СП «Технополіс» суми податкових зобов'язань за лютий 2011р. в сумі 420263,14 грн., в тому числі по контрагенту ДП «Сумський облавтодор» за лютий 2011р. в сумі 9216,00 грн. Завищення відбулося внаслідок зайво включених до складу податкових зобов'язань податку на додану вартість з операцій по реалізації природного газу, правочин з придбання якого є нікчемним, і відповідно позивач не мав права на включення до складу податкового кредиту суми цього податку по угодам із СП «Технополіс».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили, та зазначили, що при перевірці позивача встановлено порушення п. 198.3 ст. 198 ПК України внаслідок чого донараховано ПДВ у сумі - 9216,00 грн. через те, що згідно акту позапланової перевірки ДПІ в м. Суми від 30.05.2011 р. № 3638/235/21115144/ 42 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки СІІ «Технополіс» (код СДРПОУ 21115144) щодо правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2011 р.» СП «Технополіс» безпідставно сформовано податкові зобовязання з ПДВ по операціям продажу товарів, робіт та послуг, а саме СП «Технополіс» зайво включило до складу податкових зобов'язань податок на додану вартість з операцій по реалізації природного газу, правочин з придбання якого є нікчемним.

Отже, в зв'язку з відсутністю необхідних умов для досягнення господарського результату, господарська операція, пов'язана з виконанням умов договору відповідно не мала місця, таким чином, згідно ст. 185. 188 Податкового кодексу України об'єкт оподаткування в такому випадку відсутній.

Таким чином, СП «Технополіс» було завищено податкові зобов'язання за лютий 2011 року на суму 420263,14 грн., в тому числі і по контрагенту ДП «Сумський облавтодор» за лютий 2011 року в сумі 9216 грн.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В період з 24.06.2011 р. по 29.06.2011 р. працівниками ДПІ в м. Суми проводилася документальна невиїзна перевірка ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань достовірності визначення показників податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 р.

За результатами перевірки був складений акт перевірки № 4936/31931024/66 від 29.06.2011 р. (далі по тексту акт перевірки), у висновку якого зазначено, що перевіркою встановлено порушення п. 198.3 ст. 198 ПК України внаслідок чого донараховано ПДВ у сумі - 9216,00 грн. (а.с. 8-19).

На підставі вказаного акта відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0/55909 від 13.07.2011 р., про збільшення суми грошового зобов'язання позивачу з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 9216,00 грн. та 01,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 20).

Як встановлено відповідачем в ході перевірки ДПІ в м. Суми проводило позапланову невиїзну перевірку СП «Технополіс» щодо правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2011 р. в результаті чого було встановлено завищення СП «Технополіс» суми податкових зобов'язань за лютий 2011 р. в сумі 420263,14 грн. в тому числі по контрагенту ДП «Сумський облавтодор» за лютий 2011 р. в сумі 9216,00 грн. Завищення відбулося внаслідок зайво включених до складу податкових зобов'язань сум податку на додану вартість з операцій по реалізації природного газу, правочин з придбання якого є нікчемним.

Суд не погоджується із даними висновками відповідача через наступне.

Як встановлено судом між філіями позивача та СП «Технополіс» існують укладені договори на постачання природного газу, згідно з якими СП «Технополіс» (продавець) зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар - природний газ (а.с. 45-46, 53-54, 58-61, 65-66, 70-71, 84-85).

Факт постачання газу згідно цих договорів підтверджується наявністю на вказаних філіях лічильників газу, що підтверджується копіями відповідних паспортів (а.с. 86-92, 98-100,104, 106), копією паспорту коректору обєму газу (а.с. 93), копіями актів повірки на приладів обліку газу (а.с. 94, 111), копіями актів приймання передачі обсягів природного газу у лютому 2011 року (а.с. 95, 97, 101-103, 105, 110, 112).

Реальність операцій з постачання природного газу також підтверджуються копіями актів приймання-передачі природного газу згідно укладених договорів (а.с. 47, 50, 55, 62, 67, 72).

СП «Технополіс» позивачу також видавалися рахунки-фактури на оплату поставленого газу, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями (а.с. 48, 51, 56, 63, 68, 73).

Факт оплати за отриманий природний газ представниками ДПІ в м. Суми не заперечується, крім того, абз. 6 сторінки 8 акту перевірки відповідачем вказано, що проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.02.2011 р. по 28.02.2011 р. на підставі копій документів, зокрема платіжних доручень (а.с. 15).

Також позивачу були видані податкові накладні в лютому 2011 року на загальну суму ПДВ 9216,00 грн. (а.с. 21-26).

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податков періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльні платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, п відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податкової накладною.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби сумі податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно п. 201.8 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПК України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наданих до справи копій документів вбачається, що первинні документи належним чином складені на виконання укладених договорів.

Тому, на підставі викладеного вище суд робить висновок про те, що позивачем вірно включено суму податку на додану вартість в розмірі 9216,00 грн. до складу податкового кредиту лютого місяця 2011 року.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.07.2011 року № /0/55909 про збільшення суми грошового зобов'язання Дочірньому підприємству "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з податку на додану вартість в сумі 9216, 00 грн. за основним платежем та 01, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями як такого, що прийнято з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити у повному обсязі

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 13.07.2011 року № /0/55909 про збільшення суми грошового зобов'язання Дочірньому підприємству "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з податку на додану вартість в сумі 9216, 00 грн. (дев'ять тисяч двісті шістнадцять гривень) за основним платежем та 01, 00 грн. (одна гривня) за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з Державного бюджету України судові витрати в розмірі 03,40 грн. (три гривні 40 копійок).

< Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Ю.В. Бадюков

З оригіналом згідно

Суддя Ю.В. Бадюков