Справа № 37812/09
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2010 р.

справа № 2а-879/09/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Коршуна А.О. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю представників:

позивача: - не з’явився

відповідача: - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Знам’янському районі Кіровоградської області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.09.09

у справі № 2а-879/09/1170

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Знам’янському районі Кіровоградської області

до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Знам’янському районі

про включення витрат на поховання та щомісячної державної адресної допомоги до акту звірки, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2009 року у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Знам’янському районі Кіровоградської області відмовлено з тих підстав, що державна адресна допомога в переліку страхових виплат та соціальних послуг, що надаються Фондом потерпілим на виробництві, не значиться. Також позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності причинного зв’язку смерті потерпілих з одержаним трудовим каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги положення Порядку № 5-4/4, відповідно до якого акт звірки органів Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві є основним документом, відповідно до яких Фонд соціального страхування зобов’язаний відшкодувати витрати, понесені Пенсійним фондом України. Відповідач не має законних підстав для не включення витрат на поховання та щомісячної державної адресної допомоги у акти звірки.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Знам’янському районі та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Знам’янському районі складено щомісячні звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, - за листопад 2006 року, січень 2008 року, до яких включено суми витрат, пов’язаних з виплатою допомоги на поховання сім’ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в загальному розмірі 546,54 грн.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Знам’янському районі Кіровоградської області означені витрати до заліку не прийнято, оскільки смерть потерпілого не пов’язана із страховим випадком державного соціального страхування, а також цільового призначення цільової державної адресної допомоги.

Виходячи з норм діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Понесені Пенсійним Фондом України витрати у зв’язку із виплатою пенсій, передбачених ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання), підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, що підтверджується ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», відповідно до якої органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, починаючи з 01.04.01 відшкодовують органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені особам яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03 № 5-44 Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом, у тому числі потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди заподіяної працівникам в наслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов’язаних з виконанням ними трудових обов’язків.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення" "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка визначає соціальні послуги та виплати, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до ч. 8 ст. 34 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 9 ст. 34 цього ж Закону у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати.

У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.01 № 826 затверджений Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який регулює питання проведення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого у разі його смерті від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг.

Відповідно до п.1 вказаного Порядку факт наявності нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання засвідчується документами, передбаченими Положенням про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях.

Витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України (п.2 Порядку).

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, колегія суддів вважає, що обов’язок щодо виплати допомоги на поховання застрахованої особи покладено на відповідача лише у випадку смерті застрахованої особи внаслідок настання страхового випадку, визначеного ст.13 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», і настання якого законодавець пов’язує з наявністю причинного зв’язку між смертю потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я.

Докази, які б свідчили про наявність такого причинного зв’язку в даному випадку, позивачем не подані, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести та обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, судом першої інстанції зроблений правильний висновок щодо безпідставності вимог позивача про зобов’язання включити до акту звірки суму виплаченої допомоги на поховання та витрат на її доставку.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду, що стосується виплаченої адресної допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.08 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

У разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

За правилами, встановленим п.4 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України, виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, встановлений наведеним вище Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а», «в», «г» ст.26, ст.ст.37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до ст.ст.91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення»в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1094 від 21.01.01 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

Пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, у зв’язку з чим, виходячи з наведених вище норм чинного законодавства, приймаючи до уваги, що серед видів пенсійного забезпечення, що підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, такий вид пенсійного забезпечення як державна адресна допомога та витрати на її виплату та доставку відсутній, колегія суддів вважає, що правових підстав для відшкодування відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України понесених Управленням Пенсійного фонду України витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат на її виплату та доставку немає.

Колегія суддів також вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Управління Пенсійного фонду України.

Встановлений наведеним вище Порядком механізм відшкодування передбачає щомісячне проведення органами Пенсійного фонду з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірки витрат за особовими справами потерпілих, складення органами Пенсійного фонду актів щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, у яких визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню. На підставі акта щомісячної звірки Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України відповідних витрат.

Зазначена довідка є підставою для перерахування відповідних коштів Фондом соціального страхування від нещасних випадків на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, Пенсійному фонду.

Виходячи з наведених правових норм, вбачається, що вказаний Порядок не врегульовує спірних відносин, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків у судовому порядку мають вирішуватись вимоги про стягнення, а не вимоги про зобов'язання включити відповідні суми до актів щомісячної звірки.

За викладених вище обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв’язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Знам’янському районі Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2009 року у справі № 2а-879/09/1170 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська