Справа № 1918/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" грудня 2010 р.справа № 2-359/2003

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.
суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.
при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2003 року у справі №2-359/03 року за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення вихідної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 , який у подальшому уточнив та просив стягнути з відповідача недоплачену суму вихідної допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з листопада 1971 року по вересень 1997 року він перебував на військовій службі. Наказом командира військової частини А 0246 від 26 серпня 1997 року звільнений у запас з виплатою вихідної допомоги у розмірі 3097 грн. 50 коп. При визначенні розміру його вихідної допомоги враховувались лише його посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавка за вислугу років. Проте, не було включено в розрахунок суми вихідної допомоги щомісячну премію за забезпечення бойової готовності та надбавку за роботу із секретними документами.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2003 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Судом апеляційної інстанції в якості відповідача у зв`язку з ліквідацією військової частини НОМЕР_3 залучено військову частину НОМЕР_1 , як правонаступника.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом командира військової частини А 0246 від 26 серпня 1997 року позивач звільнений у запас з виплатою вихідної допомоги у розмірі 3097 грн. 50 коп. При обчисленні суми вихідної допомоги військовою частиною було враховано посадовий оклад, оклад по військовому званні та надбавка за вислугу років.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, при звільненні з військової служби за вислугою строку служби, віком, станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів або з організаційними заходами в разі неможливості використання на службі виплачується грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З наданого до суду апеляційної інстанції грошового атестату вбачається, що позивач на час звільнення отримував надбавку за секретність в розмірі 10% 10,40 грн. та премію в розмірі 33,3% 85,20 грн., які не були включені в розрахунок грошової допомоги, що була виплачена позивачу при звільненні.

Між тим, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог є обґрунтованим, з огляду на норми процесуального права, які діяли на час розгляду справи судом першої інстанції. Так, виплата належних позивачу сум була здійснена у 1997 році, а з позовом до суду позивач звернувся лише в 2002 році, тобто з пропуском строку звернення до суду, про що зазначав в своїх запереченнях відповідач. Поважних причин пропуску строку позовної давності не зазначив, у зв`язку з чим підстави для його поновлення відсутні.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволені позовних вимог за пропуском строку звернення до суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2003 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 14.12.2010 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова