Справа № 27366/09
Суддя: Мірошниченко М.В.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2010 р. справа № 2а-234/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мірошниченка М.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження

апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області

та ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

на постанову Токмацького районного суду Запорізької області

від 25.06.2009р.

у справі № 2-а-234/09

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

до відповідача-1: Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак

Запорізької області

відповідача-2: Управління Державного казначейства в м. Токмак Запорізької області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак (з урахуванням уточнень позовних вимог) про: встановлення порушення відповідачем законних прав позивачів на виплату соціальної допомоги дитині війни; визнання неправомірними і незаконними розпорядження начальника УПФУ в м. Токмак про виплату у зменшеному розмірі соціальної допомоги позивачам дітям війни; стягнення з відповідача на користь кожного позивача суми своєчасно невиплаченої соціальної допомоги дитині війни в розмірі 5 409,39 грн.; стягнення з відповідача на користь представника позивачів суми за відрив від звичайних занять.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 25.06.2009р. у справі № 2-а-234/09 позовні вимоги задоволено частково: визнано неправомірними та незаконними розпорядження начальника УПФУ в м. Токмак про виплату у зменшеному розмірі соціальної допомоги позивачам дітям війни»; стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак на користь ОСОБА_2 суму невиплаченої соціальної допомоги як дитині війни за період з березня 2008 року по травень 2009 року включно у розмірі 1607,71 грн.; стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак на користь ОСОБА_3 суму невиплаченої соціальної допомоги як дитині війни за період з березня 2008 року по травень 2009 року включно у розмірі 1607,71 грн.; стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак на користь ОСОБА_4 суму невиплаченої соціальної допомоги як дитині війни за період з березня 2008 року по травень 2009 року включно у розмірі 1607,71 грн. В задоволення решти позовний вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що Позивачі відносяться до соціальної категорії «дитина війни», мають право на пільги, встановлені законодавством України для дітей війни.

Підстав для задоволення вимог позивачів в частині зобовязання відповідача перерахувати та виплатити їм недоотримане підвищення до пенсії за 2006р. не вбачається, оскільки, п. 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006р.» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була зупинена на 2006р. Законом України «Про державний бюджет України на 2006р.» від 19.01.2006р. № 3367-VІ п.17 ст.77 виключено. Статтю 110 вказаного Закону викладено у новій редакції, якою встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням Комітетом Верховною Ради України з питань бюджету. Проте, у 2006р., в порядку визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2006р.», Кабінетом Міністрів України не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому підвищення пенсії не провадилось. Вказані вище положення неконституційними не визнавались.

Зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року N 2195-IV на 2007 рік, передбачене пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 р. N 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007).

Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008).

Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік»не призупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Приймаючи до уваги, що позивачами пропущений строк звернення до суду за захистом їх прав за період з 2006 року по 26 лютого 2008р., відповідач у своїй заяві наполягає на тому, щоб суд не поновлював строк, судом першої інстанції не встановлено, що зазначений строк пропущено позивачами з поважних причин, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Отже, з березня 2008р., відповідно, відновлено право Позивачів на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивачі, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції подали апеляційну скаргу /а.с.60/.

Позивачами оскаржується постанова в частині застосування строку звернення до суду.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 60-61/.

Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального права, та ухвалення рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволені заявлених ними позовних вимог у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи позивачі просили суд розглянути адміністративну справу за його відсутністю / а.с. 60/, а відповідач в апеляційній скарзі просить суд розглянути справи за відсутністю його представника /а.с. 60-61/.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що у даному випадку наявні усі передбачені п. 10 ст.3, ст. 197 КАС України підстави для апеляційного розгляду даної адміністративної справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями розгляд справи передано колегії суддів у складі: ОСОБА_5 (головуючий суддя), ОСОБА_6 (суддя), ОСОБА_1 (суддя).

За результатами судового розгляду справи у порядку письмового провадження 28.09.2010р. колегією суддів було прийнято постанову суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої постанови, знаходить апеляційну скаргу позивачів такою, що не підлягає задоволенню, а апеляційну каргу відповідача такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стосовно фактичних обставин справи спір між сторонами відсутній.

Позивачі відносяться до соціальної категорії «дитина війни», відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, перебувають на обліку в Управлінні Пенсійного фонду, та мають право на пільги, встановлені законодавством України.

Правильним та обґрунтованим колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивачів в частині зобовязання відповідача перерахувати та виплатити позивачам недоотримане підвищення до пенсії за 2006р., оскільки, п. 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006р.» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була зупинена на 2006р. Законом України «Про державний бюджет України на 2006р.» від 19.01.2006р. № 3367-VІ п.17 ст.77 виключено. Статтю 110 вказаного Закону викладено у новій редакції, якою встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням Комітетом Верховною Ради України з питань бюджету. Проте, у 2006р., в порядку визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2006р.», Кабінетом Міністрів України не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому підвищення пенсії не провадилось. Вказані вище положення неконституційними не визнавались.

Щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії «Дітям війни»за 2007р., 2008р. слід зазначити наступне.

Зупинення дії статті 6 на 2007 рік, передбачене пунктом 12 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-V, з урахуванням статті 111 цього Закону, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007.

Положення пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Згідно до статті 152 Конституції України, статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України»від 16 жовтня 1996 року422/96-ВР, у разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Ст. 99 КАС України встановлений річний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Ст. 100 КАС України передбачає, що пропуск зазначеного строку є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в поновленні строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки позивачами не наведено поважних причин його пропуску та відповідач наполягає на його застосуванні.

Посилання позивача на ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів не приймається колегією суддів, оскільки суми надбавки до пенсії нараховані відповідачем-1 не були.

Таким чином позовні вимоги підлягають розгляду з 26.02. 2008 року.

Судом першої інстанції необґрунтовано задоволені вимоги позивача про зобовязання здійснити перерахунок та виплатити надбавки до пенсії за період з березня 2008 року до 22.05.2008р., оскільки положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яке призупиняло дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційним рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р., тому період здійснення перерахунку та виплати надбавки до пенсії за 2008 рік необхідно здійснити за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року N 107-VI прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2008 рік затверджений у наступних розмірах: з 01 січня 470,00 грн., з 01 квітня 481,00 грн., з 01 липня 482,00 грн., з 01 жовтня 498,00 грн.

Слід зазначити, що нормами Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009рік»установлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься основних соціальних та демографічних груп населення, у розмірах, що діяли у грудні 2008р.

Суд зауважує, що реалізація особою права, яке повязане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймається до уваги.

Колегія суддів, не враховує посилання відповідача-1 на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачам, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Крім того, відповідно до Преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України відноситься до видатків Державного бюджету, а Пенсійний фонд України згідно ст. 21 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів для здійснення програми соціальної підтримки дітям війни та відповідно до ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України розробляє план своєї діяльності відповідно до завдань та функцій, визначених нормативно-правовими актами, виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів за рахунок бюджетних коштів, а також розробляє на підставі плану діяльності проект кошторису та бюджетні запити і подає їх до Мінфіну України чи місцевому фінансовому органу, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (до яких відноситься і відповідач) та інше.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать про те, що обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачам (який має статус дитини війни), яка передбачена ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивачів.

Однак, судом першої інстанції помилково задоволено вимогу позивачів щодо зобовязання відповідача-1 здійснити перерахунок та виплатити надбавки до пенсії позивачам у визначеній позивачами грошовій сумі, оскільки такі виплати не були їм нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження.

Також, колегія суддів зазначає, що оскільки, кошти, які підлягають виплаті позивачам не є власністю відповідача-1, а виділяються державою централізовано, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідача-1 необхідно зобовязати здійснити перерахунок та виплатити надбавки до пенсії позивачам, а не стягнути з відповідача суму.

Крім того, слід зазначити, що з огляду на положення ст. ст. 21, 105, 162 КАС адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Постанова в частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області на користь представника позивачів ОСОБА_7 компенсації за відрив від звичайних занять в розмірі 124 грн. 54 коп. не оскаржувалось.

Враховуючи вищевикладене, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак задовольнити частково.

Постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 25.06.2009р. у справі № 2-а-234/09 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області щодо проведення нарахування та виплати надбавки до пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за періоди з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р. по 25.06.2009р. в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області провести нарахування та здійснити виплати ОСОБА_2 підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р. по 25.06.2009р. в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених підвищень.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області провести нарахування та здійснити виплати ОСОБА_3 підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р. по 25.06.2009р. в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених підвищень.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області провести нарахування та здійснити виплати ОСОБА_4 підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р. по 25.06.2009р. в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених підвищень.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області на користь представника позивачів ОСОБА_8 компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 124 грн. 54 коп.

В іншій частині у позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та підлягає оскарженню протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції у відповідності до ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: М.В. Мірошниченко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: О.В. Юхименко