Справа № 804/20112/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Шабанова Д.В.
представника позивача: ОСОБА_2
представника третьої особи: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Павлоградська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області
про визнання протиправним та скасування розпорядження, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Павлоградська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області, в якій просив: визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 16.05.2012р. №238-р-12» від 31.10.2014р. №Р-423/0/335-14.
В обґрунтування позову зазначалося, що оскаржуване розпорядження винесено відповідачем в порушення приписів ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», якими встановлено вичерпний перелік субєктів владних повноважень, що наділені правом на скасування розпоряджень голів державних адміністрацій, при цьому самі голови державних адміністрацій права на скасування своїх розпоряджень не мають.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні повністю підтримали доводи та вимоги позовної заяви.
Відповідач предявлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що 22.10.2014р. Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області було отримано подання Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області про усунення порушень вимог земельного та водного законодавства від 14.10.2014р., яким, згідно ст.23 Закону України «Про прокуратуру», вимагалося визнати розпорядження відповідача від 16.05.2012р. №238-р-12 таким, що втратило чинність. На виконання означеного подання відповідачем і було винесено оскаржувану постанову.
Відповідач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання його представник не зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача з адміністративним позовом не погодилася, подала на нього письмові заперечення, в яких просила відмовити у його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що Павлоградською міжрайонною прокуратурою Дніпропетровської області було проведено перевірку в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів відповідно ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, у ході якої встановлені грубі порушення вимог чинного законодавства при наданні в оренду водних обєктів. Так, розпорядженням Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16.05.2012 року №238-р-12 ОСОБА_1 передано в оренду водний обєкт ставок біля с. Лиманське на території Карабинівської сільської ради, загальною площею водного дзеркала 1,97 га терміном на 5 років, проте зазначене рішення не відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема воно суперечить вимогам Податкового кодексу України в частині посилання на приписи п.п.288.5.2 п.288.5 ст.288 цього Кодексу при визначенні розміру орендної плати за користування водним обєктом, в той час, як ці норми встановлюють розмір орендної плати не водного обєкту, а земельної ділянки. Також п.4 вищеозначеного розпорядження позивачеві було рекомендовано виготовити проект землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки водного фонду та в установленому порядку надати його на затвердження до райдержадміністрації, проте ст.123 Земельного кодексу України передбачено, що виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснюється саме на підставі відповідного дозволу та є обовязковим при відведенні земельної ділянки в оренду, а відтак його виготовлення не може рекомендуватися. Більш того, згідно відповіді Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №2150/0/334-14 від 26.09.2014р. проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 в оренду земельної ділянки водного фонду площею 1,5 га відповідачем не затверджувався, відповідно договір оренди зазначеної земельної ділянки не укладався. Таким чином, на момент винесення розпорядження про передачу ОСОБА_4 водного обєкта загальною площею водного дзеркала 1,97 га, земельна ділянка, на якій він знаходиться, у власності або користуванні останнього не перебувала. Відповідно, за таких умов здійснити передачу водного обєкту в оренду без відведення в установленому законом порядку земельної ділянки в оренду, на якій він знаходиться, не є можливим та суперечить вимогам Земельного та Водного кодексів України. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» та ст. 134 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, у тому числі земель водного фонду, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, при цьому торги щодо продажу права оренди на земельну ділянку водного фонду, на якій розміщується обєкт водного фонду площею водного дзеркала 1,97 га, райдержадміністрацією не проводились. За наведених обставин розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №238-р-12 від 16.05.2012р. слід визнати таким, що втратило чинність, про що і було зазначено у поданні Павлоградська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області від 14.10.2014р. за №47-34-47вих14, на виконання якого відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження від 31.10.2014р. №Р-423/0/335-14 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 16.05.2012р. №238-р-12».
Заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі Павлоградська райдержадміністрація Дніпропетровської області) «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою» №955-р-08 від 29.12.2008р. ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1,5 га (землі водного фонду) для рибогосподарських потреб за рахунок земель запасу на території Карабинівської сільської ради (а.с.9).
Пунктом 2 вказаного розпорядження передбачено, що строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки становить один рік з моменту видачі цього розпорядження. У разі якщо протягом встановленого строку проект відведення земельної ділянки не подано на затвердження до райдержадміністрації, цей дозвіл вважається анульованим.
На виконання вищеозначеного розпорядження ТОВ «Геосервіс» за замовленням ОСОБА_1 у 2009 році було розроблено проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб на території Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.82-105).
У завязку із тим, що проектною організацією водний паспорт на водний обєкт міг бути виготовлений лише у лютому 2010 року, тобто після спливу строку дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, передбаченого п.2 розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою» №955-р-08 від 29.12.2008р., позивач 23.11.2009р. звернувся до відповідача з заявою щодо продовження терміну дії вказаного дозволу. Як додаток до заяви було надано проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки водного фонду (а.с.77).
У відповідь на вказану заяву позивача відповідач листом від 26.02.2010р. за вих.№0378/4/14-10 надав розяснення про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення набуття права на землю» від 05.11.2009р. №1702-VІ внесено зміни до ст.151 Земельного кодексу України, згідно яких пункт, яким обмежувався строк дозволу на виготовлення проекту землеустрою, виключено. Отже, розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою» №955-р-08 від 29.12.2008р. чинне на даний час (а.с.78).
В подальшому за замовленням ОСОБА_1 проектною організацією було розроблено Водогосподарський паспорт шифр №409109327, затверджений заступником начальника Дніпропетровського обласного виробничого управління водного господарства від 07.04.2010р. (а.с.19).
02 липня 2010 року на засіданні районної комісії з організації вирішення земельних питань було вирішено рекомендувати голові Павлоградської райдержадміністрації надати ОСОБА_1 в оренду на 49 років водний обєкт загальною площею 1,97 га, в тому числі площа водного дзеркала 1,97 га для рибогосподарських потреб на території Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що посвідчується витягом з протоколу №4 цього засідання, копія кого наявна в матеріалах справи (а.с16).
Розпорядженням голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16.05.2012р. №238-р-12 ОСОБА_1 було надано в оренду водний обєкт загальною площею водного дзеркала 1,97 га на території Карабинівської сільської ради для рибогосподарських потреб терміном на 5 років за умови обовязкової розробки та надання на затвердження, на комісію з надання в оренду водних обєктів загальнодержавного значення, проекту «Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга ставка» (а.с.10).
Згідно пункту 3 вищезазначеного розпорядження, розмір орендної плати, відповідно до ст.288.5-288.5.2 Податкового кодексу України, встановлено на рівні 0,3% від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області за 1 га в рік.
Пунктами 4-6 розпорядження від 16.05.2012р. №238-р-12 ОСОБА_1 рекомендовано виготовити проект землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки водного фонду та у встановленому законодавством порядку надати його на затвердження до райдержадміністрації, а також у встановлений законодавством термін укласти з райдержадміністрацією договір оренди водного обєкту та здійснити його державну реєстрацію. Після підписання договору оренди водного обєкту замовити водний обєкт ставок загальною площею водного дзеркала 1,97га на території Карабинівської сільської ради режим водогосподарської експлуатації.
Як вбачається з інформації, наданої листом Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 26.09.2014р. за вих.№-2150/0/334-14, пункти 1-3 розпорядження голови райдержадміністрації від 16.05.2012р. №238-р-12 ОСОБА_1 виконані. На виконання п.4 цього розпорядження позивачем проводиться виготовлення проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки водного фонду. Договір оренди землі водного обєкту між позивачем та відповідачем не укладено (а.с.108-109).
При цьому з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово протягом 2012-2014р.р. звертався до відповідача з заявами про передачу в оренду водного обєкта площею 1,97 га, що знаходиться на території Карабинівської сільської ради (а.с.20-23).
Однак, листами Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 10.08.2010р. за №1519/4/12-10 та від 12.03.2011р. за №0540/4/14-11 було відмовлено у задоволенні цих звернень ОСОБА_1 з посиланням на те, що дія Тимчасового порядку надання водних обєктів (їх частин) загальнодержавного значення, розташованих на території області, у користування на умовах оренди, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 23.05.2008р. №293/0/3-08, тимчасово призупинена через втрату чинності розпорядженням від 23.05.2008р. №293/0/3-08 на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 15.03.2010р. №Р-124/0/3-10 (а.с.17, 24,25).
Судом встановлено, що Павлоградською міжрайонною прокуратурою Дніпропетровської області на підставі постанови від 30.09.2014р. було проведено перевірку з питань додержання вимог земельного та водного законодавства Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області при розпорядженні земельними ділянками водного фонду державної власності та водними обєктами, в ході якої опрацьовано розпорядження відповідача щодо передачі в користування водних обєктів на території Павлоградського району.
За результатами цієї перевірки прокуратура дійшла висновку, що розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16.05.2012р. №238-р-12 про надання ОСОБА_1 в оренду водного обєкту ставку біля с. Лиманське на території Карабинівської сільської ради загальною площею водного дзеркала 1,97 га для рибогосподарських потреб терміном на 5 років, не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема вимогам Земельного та Водного кодексів України.
У звязку із означеним Павлоградською міжрайонною прокуратурою Дніпропетровської області було внесено подання Павлоградській райдержадміністрації Дніпропетровської області від 14.10.2014р. за №47-34-47вих14, відповідно до якого, зокрема, вимагалося визнати розпорядження відповідача від 16.05.2012р. №238-р-12 таким, що втратило чинність, про що повідомити прокуратуру у строк до 07.11.2014р. (а.с.14-15).
В обґрунтування вказаного подання прокуратури зазначено, що розпорядження голови Павлоградської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 16.05.2012р. №238-р-12 суперечить вимогам Податкового кодексу України в частині посилання на приписи п.п.288.5.2 п.288.5 ст.288 цього Кодексу при визначенні розміру орендної плати за користування водним обєктом, в той час, як ці норми встановлюють розмір орендної плати не водного обєкту, а земельної ділянки. Також п.4 вищеозначеного розпорядження ОСОБА_1 було рекомендовано виготовити проект землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки водного фонду та в установленому порядку надати його на затвердження до райдержадміністрації, проте ст.123 Земельного кодексу України передбачено, що виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснюється саме на підставі відповідного дозволу та є обовязковим при відведенні земельної ділянки в оренду, а відтак його виготовлення не може рекомендуватися. Крім того, розпорядженням голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №955-р-08 від 29.12.2008р. ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1,5 га (землі водного фонду) для рибогосподарських потреб за рахунок земель запасу на території Карабинівської сільської ради та п.2 вказаного розпорядження передбачено, що строк дії такого дозволу становить один рік з моменту видачі цього розпорядження. При цьому згідно відповіді Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №2150/0/334-14 від 26.09.2014р. проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 в оренду земельної ділянки водного фонду площею 1,5 га відповідачем не затверджувався, відповідно договір оренди зазначеної земельної ділянки не укладався. Таким чином, розпорядження №955-р-08 від 29.12.2008р. є невиконаним, а термін дії дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки не продовжувався. Отже, на момент винесення розпорядження про передачу ОСОБА_4 водного обєкта загальною площею водного дзеркала 1,97 га, земельна ділянка, на якій він знаходиться, у власності або користуванні останнього не перебувала. Відповідно, за таких умов здійснити передачу водного обєкту в оренду без відведення в установленому законом порядку земельної ділянки в оренду, на якій він знаходиться, не є можливим та суперечить вимогам Земельного та Водного кодексів України. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» та ст. 134 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, у тому числі земель водного фонду, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, при цьому торги щодо продажу права оренди на земельну ділянку водного фонду, на якій розміщується обєкт водного фонду площею водного дзеркала 1,97 га, райдержадміністрацією не проводились.
На виконання подання Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області від 14.10.2014р. за №47-34-47вих14 головою Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області винесено розпорядження від 31.10.2014р. №Р-423/0/335-14, згідно якого розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16.05.2012р. №238-р-12 «Про надання ОСОБА_1 в оренду водного обєкта ставка біля с. Лиманське на території Карабинівської сільської ради» визнано таким, що втратило чинність (а.с.13).
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 31.10.2014р. №Р-423/0/335-14 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 16.05.2012р. №238-р-12», суд зважає на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 118 Конституції України виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.
При цьому приписами ч.ч.1,2 ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено. що виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.
За змістом ст.2 вказаного Закону до основних завдань місцевих державних адміністрацій належить забезпечення виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня, законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян тощо.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації діють, зокрема, на засадах: відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини.
Статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.
Згідно приписів ст.ст.13, 21 означеного Закону до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, щодо використання землі, природних ресурсів та охорони довкілля; розпорядження землями державної власності відповідно до закону.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду. Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.
З аналізу наведеного вбачається, що законодавством чітко визначено коло суб'єктів, яким надано повноваження скасовувати розпорядження голови державної адміністрації. Такими суб'єктами є Президент України, голова місцевої державної адміністрації вищого рівня або суд.
Аналогічні положення закріплені також частиною восьмою статті 118 Конституції України відповідно до якої рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України, або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.
Крім цього, в Рішенні від 16 квітня 2009 р. № 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, частин 1, 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України визначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.
Наведені висновки можуть бути застосовані і в контексті спірних правовідносин, оскільки відповідають їх суті, що полягає у забезпеченні дотримання прав і свобод людини та громадянина, їх гарантій та пріоритетності, відповідальності держави та її органів перед людиною за свою діяльність, в тому числі шляхом встановлення заборони на самостійне скасування ними своїх попередніх рішень, внесення до них змін тощо, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, що, в свою чергу, як зазначалося вище, є гарантією стабільності суспільних відносин між органами державної влади та місцевого самоврядування і громадянами, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.
За змістом наведеного скасування головою місцевої державної адміністрації власного розпорядження, на підставі якого в осіб уже виникло право власності (користування) на земельні ділянки, є виходом за межі його повноважень. Ненормативні правові акти місцевих державних адміністрацій є актами разового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені цими органами після їх виконання.
Означені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у своїй постанові від 25 грудня 2012 р. у справі № 21-412а12, а також у Висновках Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за II півріччя 2012 р., від 01.02.2013р.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області законних підстав для скасування своїх розпоряджень, прийнятих раніше у часі.
За таких обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при подачі позову до суду понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 73,08грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи (а.с.2), а відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені вищенаведеними належними доказами підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача у розмірі 73,08грн.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Павлоградська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування розпорядження задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 31.10.2014р. №Р-423/0/335-14 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 16.05.2012р. №238-р-12».
Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 73,08грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5