Справа № 36873/09
Суддя: Мірошниченко М.В.
Дата ухвалення: 2010-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2010 р.справа № 2-а-11714/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мірошниченка М.В.

суддів: Руденко М.А. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Гусєв А.С.

за участю представників :

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпека, охорона,

гарантія», м. Дніпропетровськ

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 14.09.2009р.

у справі № 2-а-11714/09/0470

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпека, охорона,

гарантія», м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_4 юстиції України в особі Першої Дніпропетровської

державної нотаріальної контори, м. Дніпропетровськ

про визнання дій щодо зняття заборони на відчуження квартири незаконними, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Безпека, охорона, гарантія»заявлено позов до ОСОБА_4 юстиції України в особі Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання дій відповідача стосовно зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 незаконними.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2009р. у справі № 2-а-11714/09/0470 на підставі ч.1 ст 109 КАС України відмовлено позивачу у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в даному випадку позивач не здійснює владні управлінські функції щодо іншого субєкта, який є учасником спору, даний спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом, та розяснив про необхідність звернення до суду в порядку цивільного провадження.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції від 14.09.2009р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Безпека, охорона, гарантія»звернулось з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на положення Кодексу адміністративного судочинства України, Положення про Головне управління юстиції ОСОБА_4 юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, м. Києві та Севастополі від 14.02.2007р. № 47/5, Закону України «Про нотаріат», Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004р. № 20/5 вважає, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд безпідставно зробив висновок, що у даних правовідносинах відсутні ознаки публічно-правового спору та що дану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 14.09.2009р. та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні 17.09.2010р. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечили. Просили суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розпорядженням голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду № 169 від 17.03.2010р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_5 (головуючий суддя), ОСОБА_6 (суддя), ОСОБА_7В.(суддя).

Технічне фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою комплексу Камертон.

За результатами судового розгляду справи в судовому засіданні 17.09.2010р. колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду апеляційної інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та обставини справи, перевіривши їх доказами колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач заявив позовні вимоги про визнання дій Першої Дніпропетровської нотаріальної контори стосовно зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 незаконними.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що справу за даним позовом не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З приписів п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Основними критеріями відмежування справ підсудних адміністративним судам є субєктний склад та характер спірних правовідносин, тобто обов'язковим учасником публічно-правового спору має бути субєкт владних повноважень, а предметом судового розгляду у адміністративному провадженні має бути публічно-правовий спір.

Необхідно ознакою субєктів владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій у тих правовідносинах, щодо яких виник спір. Субєкт владних повноважень, до якого заявлено позов, повинен здійснювати владні управлінські функції щодо позивача.

Як вбачається з інформаційного листа Верховного суду України від 26.12.2005р. № 3.2-2005 у випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідач не наділений компетенцією владно керувати поведінкою позивача, тобто спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції.

Слід зазначити, що за ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні правовідносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Отже, даний спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і повинен вирішуватись місцевим загальним судом у порядку цивільного провадження.

Згідно ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правомірно застосував ст. 109 КАС України та відмовив у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпека, охорона, гарантія».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпека, охорона, гарантія»залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2009р. у справі № 2-а-11714/09/0470 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання до адміністративного суду касаційної інстанції.

Ухвала виготовлена в повному обсязі 01.10.2010р.

Головуючий суддя М.В. Мірошниченко

Суддя М.А. Руденко

Суддя О.В. Юхименко