Справа № 29677/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2010 р.справа № 2а-439/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

За участі представників сторін:

позивача ОСОБА_2 дов. від 01.12.2008р.

відповідача ОСОБА_3 дов. №49666/10/10-014 від 08.09.10р., ОСОБА_4 дов. №69795/10/10-048 від 30.12.09р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2009 року

у справі №2а-439/08/0870

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Бізнес Інвест»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

про визнання протиправним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Бізнес Інвест»звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 12.12.2008 р. №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасне надходження оплати за послуги по договорам брокерського обслуговування та по договорам доручення, укладеним з нерезидентами, що є порушенням ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2009 року (суддя Єфанова О.В.) задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Бізнес Інвест»в повному обсязі. Визнано рішення Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська №/0 від 12.12.2008 року щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 48295,93 грн. протиправним. Скасовано рішення Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська №/0 від 12.12.2008 року яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 48295,93 грн.

Постанова суду обґрунтована тим, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій винесено податковим органом всупереч ст. 250 Господарського Кодексу України, оскільки воно винесене після спливу шестимісячного строку для застосування адміністративно-господарських санкцій.

Не погодившись із вказаною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову позивача. Скаржник вказує на ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», відповідно до якої виручка резидентів в іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначених в контрактах, але не пізніше 90 календарних днів (згідно змін та доповнень 180 календарних днів) з дати митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності з моменту підписання акту або іншого документу, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. В ході перевірки позивачем вказаних висновків не надано.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив. У запереченнях на апеляційну скаргу просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову без змін.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом попередньої інстанції та підтверджено матеріалами справи, співробітниками податкового органу проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест", за результатами якої складено ОСОБА_1 №5968/220/2030175, та встановлено порушення статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" у вигляді несвоєчасного надходження оплати за послуги по договорам брокерського обслуговування та по договорам доручення, укладених з нерезидентами, та на виконання п. 6.2.2. п.п.6.2.3 п. 6.2 ст. 6 положень Закону України від 12.12.2000р. № 2181 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами" до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 48295,93 грн.

Санкції застосовано у грудні 2008 року за порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності за договорами, оплата за якими відбулась 27.06.2007 року - у липні 2007 року, за договорами, оплата за якими відбулась 11.03.2008 року - у квітні 2008 року.

Суд попередньої інстанції задовольняючи позовні вимоги послався на те, що порушення правил здійснення зовнішньоекономічної діяльності виявлені податковим органом у квітні 2008 року та у липні 2007 року, а санкції застосовані оскаржуваним рішенням у грудні 2008 року, тобто після спливу шестимісячного строку для застосування адміністративно - господарських санкцій, що свідчить про застосування штрафних (фінансових) санкцій всупереч ст. 250 Господарського кодексу України.

Окрім того, суд попередньої інстанції зазначив про своє критичне відношення до розбіжностей між встановленим в ході перевірки податковим органом фактом порушення розрахунків ЗЕД за договором Б-66 від 17.08.2007 року, а саме щодо актів про надані послуги, які складені - за замовленням №1, 2, 3 - 17.08.2007 року, за замовленням №7 - 29.10.2007р. та наданими до суду позивачем належним чином завіреними актами про надані послуги, які складені - за замовленням №1, 2, 3, 7 - від 11.07.2008 року. Вказав, що оригінали зазначених актів оглянуті в судовому засіданні.

Стосовно даного питання скаржником в апеляційній скарзі не зазначається про неправомірне трактування даного висновку судом.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, погоджується з висновками суду попередньої інстанції внаслідок наступного.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 Інструкції "Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями" затвердженою постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 р. №136 (надалі - Інструкція), банки зобов'язані вимагати від своїх клієнтів повної інформації про експортні, імпортні операції, розрахунки за якими останні проводять через ці банки.

Банки зобов'язані у разі перерахування резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента або, якщо резидент зазначений у реєстрі вивізних ВМД (za437-05, zb437-05), вимагати від останнього (залежно від виду операції) копії: договору з нерезидентом, ВМД, актів та інших документів, що підтверджують здійснення експорту (імпорту) продукції, виконання робіт (надання або отримання послуг), здійснення експорту прав інтелектуальної власності, та інших документів, що необхідні банку для здійснення контролю за своєчасністю розрахунків за експортними, імпортними операціями його клієнтів. Копії цих документів підлягають збереженню у справі клієнта протягом строку, визначеного в Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання.

Згідно вимог п.п.5.1, 5.6, 5.9 Інструкції, банки надсилають усі передбачені цим розділом повідомлення до десятого числа місяця, наступного за звітним, а повідомлення згідно з пунктом 5.7 у визначені ним строки податковим органам за місцем реєстрації резидентів поштою з отриманням поштового підтвердження про їх вручення адресату або кур'єром банку з обов'язковою відміткою податкових органів про отримання. Зазначені повідомлення мають також надаватися на магнітних носіях або засобами електронного зв'язку з дотриманням установлених цим пунктом строків за письмовою вимогою податкового органу, яка підписана його керівником (заступником керівника) та засвідчена відбитком печатки;

Якщо клієнт не подав банку документи, потрібні останньому для з'ясування стану розрахунків за експортною, імпортною операціями цього клієнта, то банк у довільній формі повідомляє про це податковий орган;

Банк надає податковим органам інформацію про виявлені у звітному місяці факти порушень згідно з додатком 2 в разі ненадходження в законодавчо встановлені строки (або строки, визначені в висновках) виручки, товарів. У наступному звітному місяці інформація про ці порушення вже не надається. Управлінню за місцем реєстрації банку інформацію про виявлені факти порушень банк надає за встановленими Національним банком України строками, порядком і формою.

Стаття 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", встановлює, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Державні податкові інспекції вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Зазначене вище, дає підстави вважати, що податкова інспекція мала бути повідомленою банком про факти порушення строків розрахунків у ЗЕД за зазначеними договорами у липні 2007 року та квітні 2008 року.

Щодо питання стосовно визначення законодавства, яке регулює накладення санкцій з урахуванням обставин спору, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду зазначає, що статтею 238 Господарського кодексу України визначено, що до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Пеня за порушення встановлених ст.ст.1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, нарахування якої відбувається на підставі ст.4 цього Закону, підпадає під законодавче визначення адміністративно - господарської санкції та є такою санкцією за своєю юридичною сутністю.

Стаття 250 Господарського кодексу України визначає строки застосування адміністративно-господарських санкцій, так адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на той факт, що порушення правил здійснення зовнішньоекономічної діяльності виявлені Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська у квітні 2008 року та у липні 2007 року, а застосування податковим органом санкцій на підставі оскаржуваних рішень відбулось у грудні 2008 року, тобто в супереч ст. 250 Господарського кодексу України - після спливу шестимісячного строку для застосування адміністративно-господарських санкцій, тобто є прийнятим неправомірно.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи обєктивно, повно та всебічно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, судовою колегією під час розгляду даної справи не встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2009 року у справі №2а-439/09/0470 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2009 року у справі №2а-439/09/0470 без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та підлягає оскарженню відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун