Справа № 804/1811/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 р. Справа № 804/1811/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача представник відповідача Базарної І.О. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігол» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мігол» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві в якому просить: - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо неприйняття як податкової звітності податкових декларацій з ПДВ, додатків №5 до них - розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ТОВ «Мігол» за серпень та вересень 2014р; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відобразити показники податкових декларацій з ПДВ, додатків №5 до них - розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ТОВ «Мігол» за серпень та вересень 2014р. в картці особового рахунку; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві внести показники податкових декларацій з ПДВ, додатків №5 до них - розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ТОВ «Мігол» за серпень та вересень 2014р., в тому числі зобов'язати відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ за вказані періоди.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві та доповненнях.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Заслухавши представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Термін Суборенди Приміщення за даним Договором встановлюється з дати підписання цього Договору до 05 серпня 2015 року (п.4.1 Договору).
Судом встановлено, що ТОВ «Мігол» було подано до ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві через кур'єрську службу податкові декларації з податку на додану вартість і додатки до них за серпень та вересень 2014 р., що підтверджується відповідними транспортними накладними від 06.10.2014 № 0016580 та від 18.11.2014 № 0018324 відповідно з відмітками про отримання службовими особами податкового органу, копії яких наявні в матеріалах справи.
Згідно супровідного листа №550/7/26-57-18-03-23 від 29.01.2015р. ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві передала до ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпроетровська облікову справу платника ТОВ «Мігол», у зв'язку зі зміною адміністративного району.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.
За приписами ст.ст. 15, 16 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.
Згідно до п.48.1, п.48.3, п.48.4 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: - тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); - звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; - звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); - повне найменування (прізвище, імя, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; - код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; - реєстраційний номер облікової картки платника податків; - місцезнаходження (місце проживання) платника податків; - найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; - дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); - ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; - підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку ( за наявності).
У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: - відмітка про звітування за спеціальним режимом; - код виду економічної діяльності (КВЕД); - код органу місцевого самоврядування за КОПТУУ; - індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
У відповідності до п.49.8, п.49.9 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.
Пунктом 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.
Згідно п.49.11 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Відповідно до пункту 49.13.статті 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Мігол» було подано до ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві кур'єром податкові декларації з ПДВ разом з необхідними додатками №5 до них - розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстри виданих та отриманих податкових накладних товариства за серпень та вересень 2014 р. у паперовому вигляді та на електронних носіях, що підтверджується відповідними транспортними накладними кур'єрської служби доставки Point 2 Point від 06.10.2014 року №0016580 та від 18.11.2014 №0018324 відповідно та електронними витягами з сайту з відмітками про отримання службовими особами податкового органу, копії яких наявні в матеріалах справи.
Згідно пункту 12.5 розділу ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011р., в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону (755IV). Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про направлення такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф.№19-ОПП (додаток 25).
Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців врегульовані Законом України від 15.05.2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі - Закон №755).
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців представляє собою засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.
Згідно частиною 1 статті 16 Закону № 755 Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Відповідно до приписів статті 17 Закону № 755 відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.
В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема такі відомості щодо юридичної особи: повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності; ідентифікаційний код юридичної особи; організаційно-правова форма; місцезнаходження юридичної особи.
Згідно ч.3 ст.18 Закону №755, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
Відповідно до ст. 19 Закону №755, у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.
У разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, встановленою для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.
Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.
З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження або відсутності платника за місцем реєстрації - місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.
Термін Суборенди Приміщення за даним Договором встановлюється з дати підписання цього Договору до 05 серпня 2015 року (п.4.1 Договору).
Крім того, згідно супровідного листа №550/7/26-57-18-03-23 від 29.01.2015р. ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві передала до ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпроетровська облікову справу платника ТОВ «Мігол», у зв'язку зі зміною адміністративного району, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20317174 від 24.03.2015р. станом на 24.03.2015р.
Таким чином, судом встановлено, що податкові декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року та вересень 2014 року містять всі необхідні реквізити передбачені п.48.3 ст. 48 ПК України, у т.ч. податкова адреса зазначена у податковій декларації відповідає адресі позивача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 30.09.2014р., а також вказана податкова звітність подана у паперовому вигляді та на електронних носіях, що підтверджується відповідними транспортними накладними кур'єрської служби доставки Point 2 Point від 06.10.2014 року №0016580 та від 18.11.2014 №0018324 відповідно та електронними витягами з сайту з відмітками про отримання службовими особами податкового органу, копії яких наявні в матеріалах справи.
Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 року № 1503/12/13-12 "Щодо відмови у прийнятті податкових декларацій", водночас Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Чинним законодавством податковий орган не наділений повноваженнями щодо невизнання податкової декларації документом податкової звітності, тобто надання їй статусу "не визнана як податкова декларація", оскільки у відповідності до статей 48 та 49 Податкового кодексу України податковий орган має право або прийняти податкову декларацію, або відмовити у її прийнятті.
Доказів на підтвердження прийняття відповідачем відповідного рішення та направлення його на адресу ТОВ «Мігол» станом, як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на момент розгляду справу відповідачем не надано.
При цьому, ухвалою суду від 02.03.2015р. витребувалася від Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві: - інформація щодо підтвердження або спростування факту прийняття та винесення рішення про відмову у прийнятті як податкової звітності податкових декларацій з податку на додану вартість і додатки до них за серпень та вересень 2014 року, шляхом витребування рішення про відмову у прийнятті як податкової звітності податкових декларацій з податку на додану вартість і додатки до них за серпень та вересень 2014 року.
На виконання вказаної ухвали суду, відповідач направив додаткові пояснення до заперечень, в яких зазначив, що чинним законодавством не передбачено прийняття/винесення органами ДФС України такого документа, як рішення про відмову у прийнятті як податкової звітності податкових декларацій. Разом з тим, подання податкових декларацій з порушенням норм Податкового кодексу унеможливлює їх опрацювання у відповідності до вимог чинного законодавства України, про що ТОВ «Мігол» належним чином повідомлено, разом з тим, жодних доказів на підтвердження зазначеного не надав.
Згідно ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Також, відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, відповідач під час вчинення дій щодо неприйняття як податкової звітності податкових декларацій з ПДВ ТОВ «Мігол» за серпень та вересень 2014р. діяв не у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, і тим самим порушив пункт 1 частини 3 статті 2 КАС України, яким передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень повинні бути прийняті (вчинені), зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття як податкової звітності податкових декларацій з ПДВ ТОВ «Мігол» за серпень та вересень 2014р. та зобов'язання прийняти вказані декларації датами їх фактичного отримання з відображенням показників в картці особового рахунку підлягають задоволенню.
Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві внести показники податкових декларацій з ПДВ, оскільки вчинення дій щодо внесення показників податкових декларацій з ПДВ із відображенням в зазначених електронних базах даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ віднесено до компетенції податкового органу та суд не вправі втручатись у внутрішню діяльність суб'єкта владних повноважень, у т.ч. податкового органу, що віднесена до його виключної компетенції, та переймати на себе його дискреційні повноваження, у зв'язку з чим, зазначені вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігол» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо неприйняття як податкової звітності податкових декларацій з ПДВ та додатків до них ТОВ «Мігол» за серпень та вересень 2014р.
Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийняти податкові декларації з ПДВ та додатків до них ТОВ «Мігол» за серпень та вересень 2014р. датами їх фактичного отримання та відобразити показники в картці особового рахунку.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова