Справа № 24962/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2010 р.справа № 2а-603/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Католікяна М.О. Панченко О.М.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації на постанову Нікопольського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2009 року, у справі № 2а-603/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача перерахувати та виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у сумі 1896,34 грн. та з 22.05.2008 року по 07.08.2208 року у сумі 2121,60 грн., зобовязати відповідача перерахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу при народжені дитини.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано дії відповідача неправомірними, зобовязано відповідача нарахувати та виплатити недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ). З 12.11.2007 року була призначена позивачу допомога по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік колегія суддів зазначає про те, що дію частини 1 статті 15 Закону України №2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Позивач знаходиться на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації з березня 2007 року, що підтверджується довідкою (а.с.11).

Тому з 09.07.2007 року відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно визнання поважними причин пропуску позивачем річного строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на 2008 рік дію частини 15 Закону № 2811-ХІІ в частині встановлення розміру вказаної допомоги.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону України "Про Конституційний Суд України" єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів, як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю. Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно необхідності відмови в задоволенні позовних вимог за 2008 рік.

З огляду на викладене, постанова Нікопольського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2009 року у даній справі є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ст. 198, п.1 ст. 200, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Нікопольського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2009 року, у справі № 2а-603/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Л.А. Божко

Судді: О.М. Панченко

ОСОБА_3