Справа № 263/4900/14-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ікорська Є.С.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року справа № 263/4900/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 червня 2014 року у справі № 263/4900/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 30.05.2014 року звернулася до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26.02.2011 року їй призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 86 % заробітної плати. Однак при обчисленні пенсії пенсійним органом не було включено всі складові заробітної плати державного службовця, на які нараховувались та сплачувались внески. Позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням всіх виплат, на які нараховувались та сплачувались страхові внески на підставі довідки. 03.12.2013 року відповідач відмовив їй у здійсненні перерахунку пенсії.

Позивач просила суд: визнати причину пропуску строку звернення з адміністративним позовом до суду визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя стосовно нарахування їй пенсії без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, без врахування компенсації за невикористану відпустку, премії, нарахованої за період роботи, але отриманої після звільнення та індексації заробітної плати; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя з 01.12.2013 року здійснити виплату пенсії в розмірі 86 % від сум заробітної плати (відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, премії, нарахованої за період роботи, але отриманої після звільнення та індексації заробітної плати; встановити Управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя строк для подання звіту про виконання постанови у справі в частині виконання зобов'язуючих дій - два місяця з дня набрання законної сили.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 червня 2014 року у справі № 263/4900/14-а позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя в частині виплати пенсії ОСОБА_2 без урахування нарахованих та сплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, без урахування премії, отриманої за період роботи, але після звільнення, а також без урахування індексації заробітної плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_2 в розмірі 86 % від сум заробітної плати з врахуванням нарахованих та сплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, з урахуванням премії, отриманої за період роботи, але після звільнення, а також з урахуванням індексації заробітної плати з 01.12.2013 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідачем на постанову суду подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» та норм Закону України «Про оплату праці» матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових проблем не носить систематичного характеру, а відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. За таких обставин, немає правових підстав для включення матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових проблем до складу заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу».

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне постанову суду змінити з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 26.02.2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач 19.11.2013 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, відповідно до довідки № 14315/к/05-013 від 29.05.2012 року (а.с. 13).

Згідно довідки № 14315/к/05-013 від 29.05.2012 року за період з 01.02.2006 року до 31.01.2011 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" та розшифровки графи "інші виплати", до інших виплат входять: індексація заробітної плати у загальній сумі - 4469,57 грн., матеріальна допомога на оздоровлення у загальній сумі - 15883,82 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у загальній сумі - 7014,90 грн. На всі виплати, включені у довідку, нараховано страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 14-16).

03.12.2013 року відповідач надав позивачу відповідь, в якій зазначив, що розрахунок пенсії згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» здійснюється з урахуванням посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі й інших надбавок. Такі виплати, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, індексація не включаються в заробітну плату державного службовця при розрахунку пенсії. Крім того, відповідач зазначив, що ОСОБА_2 пенсію розраховано згідно діючого законодавства (а.с. 18-19).

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити з огляду на наступне.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно ст. 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. N 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу" (в редакції, що діяла до 01.04.2014 року), враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР "Про оплату праці» (в редакції, що діяла до 26.10.2014 року) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» (в редакції, що діяла до 26.10.2014 року) в структуру заробітної плати входить додаткова заробітна плата, а це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Також згідно цього Закону до заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII.

Згідно довідки № 14315/к/05-013 від 29.05.2012 року про складові заробітної плати позивача на всі виплати, включені в довідки, нараховані страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пенсію позивачу повинно бути обчислено з врахуванням всіх виплат з яких було нараховано та сплачено страхові внески, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, індексації заробітної плати, а також премії нарахованої за період роботи, але виплаченої після звільнення.

Але, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.

Як вбачається з позовної заяви позивач, серед іншого, просив суд: прийняти адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії до розгляду; та встановити Управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя строк для подання звіту про виконання постанови у справі в частині виконання зобов'язуючих дій. Щодо цього прохання суд першої інстанції висловився належним чином в мотивувальній частині.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення припустився помилки зазначаючи, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Що стосується питання про прийняття адміністративного позову до розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Тобто, вказане питання є процесуальною дією і розглядається судом на стадії відкриття провадження у справі, а отже не може бути позовними вимогами і розглядатися на стадії вирішення справи по суті.

Що стосується питання про встановлення строку для подання звіту про виконання постанови у справі.

Відповідно до ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч.1).

Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції стосовно того, що вирішення питання щодо зобов'язання відповідача подати звіт про виконання постанови у справі в частині виконання зобов'язуючих дій на даній стадії судового процесу є передчасним. Крім того, вирішення вказаного питання є виключно правом суду. А отже, в даному випадку це не є позовними вимогами.

Колегія суддів зазначає, що сформовані та заявлені позивачем як позовні вимоги (наведені вище) є безпідставними, оскільки вказані питання є виключно процесуальними діями і не стосуються вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково зазначено в першому абзаці резолютивної частини, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись статтями 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 червня 2014 року у справі № 263/4900/14-а - змінити.

Виключити в першому абзаці резолютивної частини постанови слово «частково».

В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 червня 2014 року у справі № 263/4900/14-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Колегія суддів Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко