Справа № 28901/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2010 р. справа № 2а-416/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобовязання виконати певні дії. Просив зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 54 Закону України № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 2005року по 2009рік.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він має статус постраждалого внаслідок чорнобильської катастрофи 1 категорії та є інвалідом 2 групи, а тому має право на зазначені вище виплати.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2009 року позов було задоволено частково. Визнано дії УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо своєчасного перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії неправомірними за період з січня 2005 року по 1 січня 2009 року. Зобовязано УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити відповідний перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загально обовязкове державне пенсійне страхування»з січня 2005 року по 01.01.2009року. В іншій частині відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову постанову по справі, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в своїй апеляційні скарзі просив, скасувати постанову суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог за 2009 рік.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ.

Позивач просить при розрахунку пенсії застосовувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того , що відповідач повинен провести нарахування та виплату пенсій позивачу виходячи з їх розмірів,встановлених законами України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту», а не постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»та постановою Кабінет Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Правильним і таким ,що відповідає закону,є висновок суду,що позивач має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 8 мінімальних пенсій за віком,на щомісячну додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоровю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору,крім того, це право гарантується ч.2 ст. 46 Конституції України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України ,закону України,міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України,або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами суд першої інстанції дійшов правильного висновку , що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,а не згадані вище постановив Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання відповідача на те,що порядок обчислення пенсії по інвалідності,що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній ,встановлюючи такий порядок,може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача,встановлених цим же Законом. Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»вбачається, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії зі віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону № 1058-ІV встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При вирішенні спору слід виходити із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, тобто при розрахунку пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції стовно задоволених позовних вимог за 2005, 2006, 2007 року, оскільки.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено,що для звернення до адміністративного суду за захистом прав,свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведених вимог законодавства суд першої інстанції повинен був захистити порушені пенсійні права з 2008року, а саме з 22 травня 2008 року, оскільки.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з цими змінами було встановлено таке.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам ,віднесеним до категорії 1 і які визнані інвалідами 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи,призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоровю у розмір 20 % прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність.

Крім того, згідно зі змінами ,внесеними, до ст. 54 цього ж Закону України було визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. по 2 групі інвалідності,щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, відповідно до вищезазначених змін було також встановлено , що розмір прожиткового мінімуму для осіб ,які втратили працездатність,визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватись іншим нормативно-правовим актом.

Про те, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008року положення п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони,інші правові акти або їх окремі положення,що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, щодо зобовязання перерахування та виплати відповідачем позивачу пенсії за період з 01 січня 2008року по 22 травня 2008 року.

Отже, в період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року позивач не мав права на перерахунок пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду ,заподіяну здоровю,у звязку з дією положень п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а тому висновок суду щодо зобовязання відповідача провести такий перерахунок призначеної пенсії за період з 01.01.2008року по 22 травня 2008 року є невірним.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог за 2009 рік, оскільки, обмежень дії ст., ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у 2009 році не було

Таким, чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2009 року скасувати та прийняти нову.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко

Повний текст виготовлено та підписано 10 червня 2010 року

Головуючий Ю.М. Дадим