Справа № 820/6237/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 липня 2015 р. № 820/6237/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання Ділбарян А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради, що виявилось у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 № 50-із/05 від 26.05.2015 року;

- зобов'язати Комунальний заклад Харківській спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради задовольнити інформаційний запит ОСОБА_1 №50-із/05 від 26.05.2015 року, тобто надати публічну інформацію про те, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповував Комунальний заклад Харківській спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради для потреб закладу у квітні 2015 року за бюджетні кошти.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради з інформаційним запитом від 26.05.2015 року №50-із/05 про надання публічної інформації. Відповідач надав відповідь на запит листом від 05.06.2015 року №398, якою відмовив ОСОБА_1 в наданні публічної інформації, чим, на думку позивача, порушив норми чинного законодавства, зокрема Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому позивач вважає дії відповідача незаконними.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Відповідно до наданих до суду письмових заперечень пояснив, що запитувана позивачем інформація не є публічною та посилався на Закон України "Про доступ до публічної інформації" та довідку Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 01.06.2013 року.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради з інформаційним запитом від 26.05.2015 року №50-із/05 про надання публічної інформації, в якому просив надати інформацію стосовно того, які продукти харчування та за якою ціну за одиницю продукції, Комунальний заклад "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради закуповував для потреб закладу у квітні 2015 року за бюджетні кошти.

Комунальний заклад "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради надав відповідь на запит листом від 05.06.2015 року №398, в якому вказав, що запитувана інформація не відноситься до публічної та зазначив, що будь-яка інформація щодо продуктів харчування та цін на них не відноситься до інформації щодо використання бюджетних коштів, а результатом діяльності Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради не як субєкта владних повноважень, а як учасника господарських правовідносин.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1, суд наголошує на такому.

Згідно з положеннями ст. 34 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI від 13.01.2011 р. Законом регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Закон України "Про інформацію" встановлює, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Під інформацією Закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до публічної інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною 2 ст. 19 вищевказаного Закону, передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Суд зазначає, що предметом інформаційного запиту про отримання публічної інформації було отримання інформації стосовно того, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповував Комунальний заклад Харківській спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради для потреб закладу у квітні 2015 року за бюджетні кошти.

Оскільки відповідач є юридичною особою, що фінансується з державного, місцевого бюджету, тому виступає як розпорядник бюджетних коштів, здійснює владні управлінські функції (обов'язки) по отриманню бюджетних асигнувань, взяттю бюджетних зобов'язань та здійсненню витрат бюджету.

Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (ст. 2 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання Комунального закладу Харківській спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради задовольнити інформаційний запит ОСОБА_1 №50-із/05 від 26.05.2015 року, тобто надати публічну інформацію про те, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповував Комунальний заклад Харківській спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради для потреб закладу у квітні 2015 року за бюджетні кошти, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Комунального закладу Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради, що виявилось у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 №50-із/05 від 26.05.2015 року суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 №50-із/05 від 26.05.2015 року Комунальним закладом Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради надана, проте нею не задоволені вимоги запитувача.

Слід вказати, що копія відповіді Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради від 05.06.2015 року №398 міститься в матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного позовна вимога позивача в частині визнання протиправною бездіяльності, що виявилось у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 № 50-із/05 від 26.05.2015 року є необґрунтованою.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Комунальний заклад Харківській спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради задовольнити інформаційний запит ОСОБА_1 №50-із/05 від 26.05.2015 року, тобто надати публічну інформацію про те, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповував Комунальний заклад Харківській спеціальний навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради для потреб закладу у квітні 2015 року за бюджетні кошти.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 73.08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 23 липня 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко