Справа № 308/3911/14-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3911/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Вайда Я.П.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чопської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування постанови № 2846/30506/13 від 02.12.2013 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чопської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування постанови № 2846/30506/13 від 02.12.2013 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення та закриття справи. Крім того, просив поновити строк звернення до суду , оскільки такий пропущений ним з поважних причин. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 20 березня 2014 року дізнався від рідних про винесення відносно нього постанови в справі про порушення митних правил № 2846/30506/13 від 02.12.2013 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.2 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень. Вважаючи вказану постанову необгрунтованою, безпідставною та неправомірною, вказує на те, що під час в'їзду до України 18.10.2013 року на належному йому автомобілі марки Мерседес реєстраційний номерний знак Франції АК 716 АW, разом з гр-ою Франції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на м/п Ужгород Чопської митниці надав працівникам митниці документи що підтверджують його особу, а також технічний паспорт на автомобіль, згідно якого власниками автомобіля є він та ОСОБА_5. При виїзді із України 15.11.2013 року, інспектором відділу митного оформлення №3 м/п Ужгород Чопської митниці ОСОБА_6 відносно нього складено протокол про порушення митних правил № 2846/30506/13 за ч.2 ст.469 МК України.

Вважаючи постанову такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що він не являється субєктом даного правопорушення, оскільки згідно тексту протоколу порушення допущено громадянкою ОСОБА_3. Крім того зазначає, що він з 20.09.2013 року перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України у Франції, а отже виходячи із змісту ч.33 ст. 4 МК України є нерезидентом. Згідно ч.1,ч.2 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до 1 року з обовязковою умовою реєстрації цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав. Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на теритоію України громадянами нерезидентами не підлягають письмовому декларуванню.

З посиланням на викладене , позивач вважає , що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.469 МК України, а отже відсутні були підстави для складання протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови.

З посиланням на викладене, а також на норми ст.ст. 4 ч.33, ч.1, ч.2 ст. 380 ,495,529 МК України, просить суд постанову № 2846/30506/13 від 02.12.2013 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення в сумі 8500 гривень скасувати , справу закрити та поновити строк звернення до суду , оскільки такий пропущений ним з поважних причин так як на час винесення постанови перебував за межами України .

Позивач в судове засідання не зявився, згідно його заяви від 23.09.2014 року просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в звязку з їх безпідставністю , просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, надавши суду письмові заперечення. Пояснив суду, що 15.11.2013 року о 17 год. 37 хв. в зону митного контролю пропуску Ужгород Чопської митниці на смугу руху зелений коридор у напрямку виїзд з України заїхав легковий автомобіль марки Mersedes Benc реєстраційний номер Франції АК 716 АW під керуванням позивача по справі ОСОБА_2 В результаті митного контролю за допомогою єдиної центральної бази даних ЄАІС Держмитслужби України та ПІК «Інспектор 2006» було встановлено, що 18.10.2013 року автомобіль марки Mersedes Benc реєстраційний номер Франції АК 716 АW був ввезений на митну територію України через митний пост Ужгород Чопської митниці гр-ою Франції ОСОБА_3 в митному режимі «тимчасового ввезення» . На момент прибуття даного автомобіля на митний пост Ужгород Чопської митниці гр-ка ОСОБА_7 ОСОБА_3 у вказаному транспортному засобі була відсутня. Наголосила на тому, що ОСОБА_2 знаходиться на тимчасовому консульському обліку в посольстві України у Франції з 20.09.2013 року по 20.09.2018 року, він являється громадянином - резидентом. Який перебуває на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном. Автомобіль марки Mersedes Benc особисто ОСОБА_2, як громадянином резидентом , відповідно до ст. 380 МК України міг бути ввезений на територію України в режимі «тимчасового ввезення» під письмове зобов'язання про зворотнє вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, що ним під час ввезення автомобіля 18.10.2013 року зроблено не було. Без письмового декларування в поряку, передбаченому для громадян даний транспортний засіб , як постійно зареєстрований у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, відповідно до ст. 381 МК України міг бути ввезений ОСОБА_2 лише у митному режимі '' транзит '' на строк встановлений для автомобільного транспорту ст. 95 МК України і не міг перевищувати 10 діб. Представник звернула увагу суду на '' Технологію прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення'' затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України від 11.06.2008 року № 505/642, яка діяла на момент ввезення транспортного засобу, визначала особливості здійснення прикордонного та митного контролю на ''зеленому коридорі '' , через який було ввезено автомобіль марки Mersedes Benc реєстраційний номер Франції АК 716 АW. Відповідно до даної Технології до відповідного електронного журналу посадовою особою митного органу вносяться відомості щодо марки, моделі транспортного засобу, П.І.Б. та місце проживання водія, реєстраційний номер транспортного засобу. На думку представника відповідача внесення облікових даних ОСОБА_3 до відповідного електронного журналу програмно-інформаційного комплексу «Інспектор 2006» прямо вказує на те, що саме вона ввозила на територію України автомобіль марки Mersedes Benc реєстраційний номер Франції АК 716 АW та заявляла його у відповідний митний режим, а згідно ч.4 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватись на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну. Зауважила, що адреси проживання, прізвища пасажирів транспортного засобу який слідує смугою руху ''зелений коридор '' митними органами не вносяться у журнал обліку. Вважає, що доводи позивача про те, що саме він здійснював митне оформлення автомобіля під час ввезення на територію України не знайшли підтвердження. Факт користування позивачем автомобілем на території України не оспорюється, а дозвіл органом доходів і зборів позивачу не надавався на користування автомобілем, таким чином на її думку позивач користуючись на території України автомобілем без відповідного на те дозволу органу доходів і зборів вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 469 МК України. Заперечуючи проти доводів позивача, вказала що чинним законодавством не передбачено проведення посадовими особами митних органів, під час митного контролю та оформлення, перевірки наявності у осіб які переміщують транспортні засоби посвідчення водія. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини,на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення длярозгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що непідлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постановою № 2846/30506/13 від 02.12.2013 року, винесеною заступником начальника - начальником управління бротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської

митниці Міндоходів - ОСОБА_8, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 2 ст. 469 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень, а саме за те, що ОСОБА_2 користувався на території України без відповідного на те дозволу митного органу легковим автомобілем марки Mersedes Benc реєстраційний номер Франції АК 716 АW, який перебував під митним контролем.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 знаходиться на тимчасовому консульському обліку в посольстві України у Франції з 20.09.2013 року по 20.09.2018 року, що стверджується відміткою у паспорті громадянина України ОСОБА_2 для виїзду за кордон /а.с. 16-17/

Згідно посвідки на проживання 2 СОFG912L виданої 09.11.2012 року на імя ОСОБА_2 , зазначено тип посвідки: карта резидента, що стверджується посвідкою на проживання 2 СОFG912L виданої 09.11.2012 року на імя ОСОБА_2 разом з перекладом , які приєднані позивачем до матеріалів позову /а.с. 21,22/

В звязку з викладеним , суд не погоджується із позицією позивача викладеною у позові та його посилання на норми ч.33 ст.4, ч.1,ч.2 ст. 380 МК України на підтвердження своїх вимог , які вважає хибними, оскільки регламентують порядок ввезення танспортних засобів громадянами нерезидентами на митну територію України в той час як позивач є резидентом.

З письмових пояснень позивача ОСОБА_2 від 15.11.2013 року наданих інспектору м/п Ужгород Чопської митниці Міндоходів вбачається , що 18.10.2013 року керуючи автомобілем марки Mersedes Benc реєстраційний номер Франції АК 716 АW на м/п Ужгород Чопської митниці предявив свій паспорт і техпаспорт на автомобіль. Не звертався до посадової особи митного органу для оформлення зобовязання про зворотнє вивезення транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи викладене , а також те, що ОСОБА_2 знаходиться на тимчасовому консульському обліку в посольстві України у Франції з 20.09.2013 року по 20.09.2018 року, він являється громадянином - резидентом, який перебуває на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, що зокрема стверджується відміткою у паспорті громадянина України ОСОБА_2 для виїзду за кордон та посвідкою на проживання 2 СОFG912L виданої 09.11.2012 року на імя ОСОБА_2 , в якій зазначено тип посвідки: карта резидента, міг у відповідності до норм ст. 380 МК України особисто ввезти автомобіль марки Mersedes Benc реєстраційний номер Франції АК 716 АW на територію України в режимі «тимчасового ввезення» під письмове зобов'язання про зворотнє вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, що ним під час ввезення автомобіля 18.10.2013 року зроблено не було.

Разом з тим, згідно досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що автомобіль марки Mersedes Benc реєстраційний номер Франції АК 716 АW ввезено на митну територію України громадянкою ОСОБА_7 ОСОБА_3 18.10.2013 року в смузі руху ''зелений коридор '' через пункт пропуску Ужгород Чопської митниці Міндоходів в митному режимі тимчасове ввезення і перебував під митним контролем, дані обставини встановлені у протоколі про порушення митних правил № 2846/30506/13 від 15.11.2013 року на підставі відомостей наявних у єдиній автоматизованій інформаційній системі ЄАІС Держмитслужби України та ПІК «Інспектор 2006».

Належних та допустимих доказів, що спростовують дані обставини суду не надані. Крім того у суду відсутні будь які докази того, що дії посадової особи митного органу під час оформлення 18.10.2013 року транспортного засобу визнані неправомірними.

Пункт 28 статті 4 МК України визначає митні правила, як встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України.

Пункт 25 статті 4 МК України визначає митний режим - комплекс взаємоповязаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Згідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України - тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну

територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч.2 ст. 380 МК України - транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 380 МК України - тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до п. 57 ч.1 ст.4 МК України - товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином, до поняття товари включаються будь які речі, у тому числі транспортні засоби особистого користування.

Відповідно до п. 29 ст.4 МК України - митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ч.5 ст. 255 МК України - митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів.

Отже, у разі невиконання необхідних митних формальностей митне оформлення не може вважатись закінченим.

Доводи позивача про те, що позивач не є субєктом правопорушення передбаченого ч.2 ст.469 МК України - є безпідставними, виходячи з наступного.

Не оспорюються ті обставини , що ОСОБА_2 15.11.2013 року керував вказаним автомобілем.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 469 МК України передбачена відповідальність , в тому числі за користування товарами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 489 МК України, ст.280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами

порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Cвідок ОСОБА_4 викликаний за клопотанням позивача в судове засідання призначене 20.10.2014 року не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні докази.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не викликалась, оскільки позивачем в позовній заяві зазначено її місце проживання - Франція, без зазначення повної адреси місця проживання.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідачем надано суду достатніх доказів щодо правомірності свого рішення, а тому приходжу до висновку, що оспорювана по справі постанова заступника начальника - начальника управління бротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів - ОСОБА_8 щодо встановлення факту правопорушення відповідає вимогам закону.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Однак, розглядаючи питання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач за наявності, вищевказаних обставин, не розглянув питання про можливість його звільнення від адміністративної відповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого порушення.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч.1 ст.466 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Малозначними правопорушеннями є такі діяння, які не становлять великої суспільної шкоди, не спричинили або не могли спричинити значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим охоронюваним законом цінностям.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КпАП).

За змістом наведених норм КпАП орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, до яких оскаржено постанову, наділений рівними правами щодо ії вирішення, в тому числі права реалізації

положень статті 22 цього Кодексу. (Аналогічна правова позиція містить в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 січня 2013 року по справі № К/9991/57775/11)

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що шкідливих наслідків правопорушенням, вчиненим ОСОБА_2 не завдано, автомобіль було ввезено на митну територію України іншою особою, яка вчинила розпорядження ним, транспортний засіб вивезений за межі митної території України з дотриманням строку установленого відповідно до МК України, враховано, що позивач вперше притягується до адміністративної відповідальності , не обізнаний в тонкощах національного митного законодавства, тому суд вважає за можливим застосувати до нього ст.22 КУпАП, визнавши зазначене правопорушення малозначним, звільниши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин суд дійшов висновку змінити оскаржувану постанову в частині накладення стягнення, звільнивши позивача від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням. Так, як вважає, що хоча формально в діях позивача вбачаються ознаки вказаного правопорушення, однак до негативних наслідків дане порушення не призвело, а також враховуючи вищенаведені дані про особу правопорушника ступінь його вини, що давало змогу відповідачу визнати його малозначним та звільнити позивача від відповідальності, оскільки накладене стягнення не є адекватним допущеному порушенню.

Крім того під час судового розгляду знайшли своє підтвердження поважність причин пропущення позивачем строку звернення до суду, а тому за таких обставин суд вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду , оскільки такий пропущений ним з поважних причин так як на час винесення постанови перебував за межами України .

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 11, 66, 70, 71, 158, 159-164,171-2 КАС України, ст. ст. 4, 380, ч.2 ст.469 МК України, ст. 22 КпАП України , суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Чопської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування постанови № 2846/30506/13 від 02.12.2013 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову № 2846/30506/13 від 02.12.2013 року заступника начальника - начальника Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів у справі про порушення ОСОБА_2 митних правил та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.469 МК України в частині накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 8500 гривень - змінити.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.469 МК України на підставі ст.22 КУпАП та обмежетись відносно нього усним зауваженням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9