Справа № 1587/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2010 р.справа № А27/555-07

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю :

представника позивача ОСОБА_2 дов. №1-03 від 03.03.2010 р.

представника відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008 року

у справі №А27/555-07

за позовом приватного підприємства «Ресурс-Комплект»

до Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/2 від 16.08.2007 р. та №/0 від 06.03.2007 р., -

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2007 року приватне підприємство «Ресурс-Комплект»звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі №/2 від 16.08.2007 р. та №/0 від 06.03.2007 р.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008 року( суддя Татарчук В.О.) частково задоволено позов приватного підприємства «Ресурс-Комплект». Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі №/2 від 16.08.2007 р. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що чинне законодавство та матеріали справи свідчать про необґрунтованість висновку податкового органу щодо порушення позивачем пп.4.1.1 п.4.1, пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст. 5, пп.5.3.3, 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп.11.2.3 п.11.2, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»у вигляді заниження податку на прибуток на суму 111344 грн., оскільки дії позивача не призвели до заниження податкового зобовязання з податку на прибуток за 2006 рік. Відмовивши у задоволенні іншої частини позову суд зазначив, що відсутність у позивача інформації стосовно анулювання його свідоцтва платника ПДВ не є підставою для визначення нечинним податкового повідомлення-рішення від 16.03.2007 р. №/0.

Не погодившись із вказаною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 16.08.2007 р. №/2 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався за клопотаннями осіб, які приймають участь у справі.

У судовому засіданні 04.03.2010 р. представник позивача доводи викладені у запереченнях на апеляційну скаргу підтримав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Південною міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Кривому Розі проведено виїзну планову перевірку з питань дотримання приватним підприємством «Ресурс-Комплект» вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р.

Перевіркою встановлено, що в порушення пп.4.1.1 п.4.1, пп.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5, пп.5.3.3, 5.3.9 п.5.3 ст.5, пп. 11.2.3 п.11.2, пп. 11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»позивачем занижено податок на прибуток на суму 111344грн.; пп.7.2.4 п.7.2. ст.7, пп.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість»завищено суму ПДВ до сплати в бюджет за листопад 2005р. у сумі 333грн. та завищено від'ємне значення суми ПДВ до відшкодування з бюджету за грудень 2005 р. на 330 грн.

За результатами перевірки складений акт №27/230/30734136 від 20.02.2007 р., на підставі якого 06.03.2007 р. Південною міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Кривому Розі прийняті податкові повідомлення-рішення:

№/0, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 172263,75грн., в тому числі 114842,5грн. - основний платіж, 57421,25грн. - штрафні (фінансові) санкції;

№/0, яким визначено суму завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 330грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 170грн.

За результатами розгляду скарг позивача в процедурі апеляційного узгодження податкового зобов'язання, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/2 від 16.08.07р., яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 167016грн., в тому числі 111344грн. - основний платіж і 55672грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 вказаного Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.12.2005 р. між позивачем (замовником) та ПП «Віталі Плюс»(виконавцем) укладений договір №18 про інформаційні і посередницькі послуги.

Пунктом 1.2 договору визначено, що виконавець здійснює маркетингові дослідження на ринку поставок металопродукції і забезпечує замовнику укладення контракту з покупцем - ЗАТ «Технопарк»на поставку оцинкованих рулонів в кількості 5 000 тонн на протязі 2006 року.

На підтвердження виконання вказаного договору, позивачем надані копії актів виконаних робіт від 09.12.2005р., звіту про проведення дослідження, а також платіжних доручень №9, №11, №10, №8 від 25.12.2005р., податкових накладних від 22.12.2005р., 26.12.2005р.

16.12.2005р. між позивачем (постачальником) та ЗАТ «Технопарк»(покупцем) укладений договір №648/20/РК-ТП щодо поставки сталі оцинкованої в рулонах.

ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»встановлені обовязкові реквізити для первинних та зведених облікових документів, які можуть бути складені на паперових або машинних носіях.

Акти виконаних робіт відповідають вказаним вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки у вказаних актах містяться найменування документу, дати складання, назви підприємств і прізвища посадових осіб, зміст, вартість господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності податковим органом факту ненадання позивачу вказаних послуг, що дозволяє зробити висновок про відсутність з боку позивача порушення пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»у вигляді завищення валових витрат на 300 тис. грн.., повязаних з отриманням маркетингових послуг.

Безпідставним також є твердження податкового органу щодо завищення підприємством валових витрат на 150 тис. грн., що складають витрати по оплаті товарів продавцю - ПП «Віталі Плюс», відповідно до договору від 20.12.05р. №26/12-РК, виходячи з наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується , що 20.12.2005 р. між ПП «Віталі Плюс»(продавцем) та позивачем (покупцем) укладений контракт №2612-РК щодо поставки металопродукції.

Відповідно до специфіки №1 від 20.12.2005р. до вказаного договору загальна сума поставки визначена в розмірі 150000 грн.

На виконання вказаного договору позивачем перераховано ПП «Віталі Плюс»передплату в сумі 150000грн.

Тобто, колегія суддів вважає, що при формуванні валових витрат за вказаною операцією позивач діяв у відповідності з положеннями п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною ! та суттєвою.

Тобто, метою господарської діяльності є отримання доходу і така мета стосується діяльності суб'єкта підприємництва в цілому, а не конкретної угоди.

Абз.2 п.5.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»встановлено, що вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих) платником податку - покупцем, до приросту запасів не включається.

Таким чином висновок податкової інспекції щодо завищення підприємством валових витрат на 150тис.грн. є помилковим.

Відповідно до пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового І повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Колегія суддів вважає, що відсутність недоплати виключає можливість нарахування штрафних санкцій, тобто висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення №/2 від 16.08.2007 р. підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про недоведеність відповідачем правомірності свого рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обєктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008 року у справі №А27/555-07 залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008 року у справі №А27/555-07 без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та підлягає оскарженню відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун