Справа № 31443/09
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2010 р. справа № 2а-8962/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Католікяна М.О. Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції

у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська,

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 28.07.2009р.

у справі № 2а-8962/09/0470

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

з іноземними інвестиціями «Орфей»,

вул. Миронова, 15 к. 414, м. Дніпропетровськ, 49000;

до відповідача Державної податкової інспекції

у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська,

вул. Героїв Сталінграду, 25, м. Дніпропетровськ, 49061;

до відповідача ОСОБА_1 управління Державного казначейства України

у Дніпропетровській області,

вул. Челюскіна, 1, м. Дніпропетровськ, 49000;

про стягнення 56.667,00 грн.,

встановив: Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Орфей»подано позов до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська та до ОСОБА_1 управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 56.667,00 грн. за листопад 2007 року.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Юхно І.В.) своєю постановою від 28.07.2009р. позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що заявлена сума бюджетного відшкодування за листопад 2007 року підтверджена контролюючим органом за наслідками проведених перевірок. Висновку органу державного казначейства із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, не було надано. Платник податку, відповідно, має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, Відповідач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на приписи Закону України «Про податок на додану вартість»від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР (168/97-ВР) суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України та використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом.

Тобто, законодавцем чітко передбачено, що однією з обовязкових підстав для відшкодування ПДВ з бюджету, є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, випливає з самої суті поняття податку, його основної функції формування доходів Державного бюджету України (п. 19 ст. 1, ст. 9 Бюджетного кодексу України), а також з поняття платника податку, як особи, яка згідно до Закону України «Про податок на додану вартість»(168/97-ВР) зобовязана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Орфей»заявлено до відшкодування суму ПДВ, яка до державного бюджету не надійшла.

ПП «Реагент-Т», постачальник послуг по третьому ланцюгу до виробника, згідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2008р. № Б 24/90-08 визнаний банкрутом.

Просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. Відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Орфей», Позивач, скаргу оспорив. В запереченнях на апеляційну скаргу вказував на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За підсумками звітного періоду листопада 2007 року Позивачем була своєчасно надана податкова звітність разом з розрахунком суми бюджетного відшкодування.

Податкове повідомлення-рішення від 21.05.2008р. № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування було скасовано в результаті апеляційного узгодження ДПА у Дніпропетровській області. Отже, сума бюджетного відшкодування є підтвердженою контролюючим органом.

Бюджетна заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 56.667,00 грн. за листопад 2007 року не відшкодована.

Крім того, в апеляційній скарзі ДПІ не зазначено жодної норми матеріального права, порушення якої може мати наслідком скасування судового рішення.

Розпорядженням голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2010р. № 646 справу передано для розгляду колегії суддів у складі головуючий суддя Юхименко О.В., суддів Католікян М.О., Мірошниченко М.В.

Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, Відповідач 2, процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Оберіг».

Сутність спору: Як встановлено судом першої інстанції, різниця між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту, з урахуванням від'ємного значення за жовтень 2007 року, мала від'ємне значення.

Частина від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій позивачем у листопаді 2007 року постачальникам товарів (послуг), склала 102.348,81грн.

З огляду на викладене, Позивачем була розрахована сума бюджетного відшкодування у розмірі 102.348,81грн. та її відображено в податковій декларації за листопад 2007 року.

За наслідками позапланової перевірки ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська податковим повідомленням-рішенням від 21.05.2008р. № /0 зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Орфей»суму бюджетного відшкодування за листопад 2007 року на 56.667,00 грн.

В результаті апеляційного узгодження податкового зобовязання, в порядку, визначеному пунктом 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року N 2181-III (2181-14), Рішенням Державної податкової адміністрації в Дніпропетровській області від 04.08.2008р. про результати розгляду повторної скарги податкове повідомлення-рішення від 21.05.2008р. № /0 було скасовано.

Стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 56.667,00 грн. за листопад 2007 року стало предметом судового позову.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесені оскарженої постанови, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Судове рішення мотивоване тим, що висновку органу державного казначейства із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, ДПІ не було надано. В той же час, заявлена сума бюджетного відшкодування за листопад 2007 року підтверджена контролюючим органом Рішенням Державної податкової адміністрації в Дніпропетровській області від 04.08.2008р. про результати розгляду повторної скарги. Платник податку, відповідно, має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету

Така позиція суду першої інстанції видається колегії помилковою в силу наступного.

Необхідно розрізняти право на позов у матеріальному розумінні і право на позов у процесуальному розумінні.

Право на позов у процесуальному розумінні це право на подачу позовної заяви з метою захисту порушеного права в принципі.

У матеріальному розумінні право на позов це право вимагати від суду винесення рішення про захист порушеного суб'єктивного права і право отримати такий захист.

При цьому, в теорії права ці повноваження розглядаються неоднозначно.

Отже, за своєю структурою право на позов як право на судовий захист складається з права на пред'явлення позову і права на його задоволення.

Так, у відповідності з підпунктом 7.7.3 Закону України «Про податок на додану вартість»від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР (168/97-ВР), в редакції, чинній до 31.03.2005р., підставою для отримання відшкодування були дані тільки податкової декларації за звітний період. Платник податку мав право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків.

Водночас, в чинній редакції Закону (168/97-ВР) наведені вище правила відсутні.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

При цьому, спеціальним Законом (168/97-ВР) права звернення до суду з позовом про стягнення коштів бюджету не передбачається.

Наведеному кореспондує і зміст частини 3 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За таких обставин задоволення позову про стягнення на користь Позивача бюджетної заборгованості з податку на додану не видається можливим.

Крім того, згідно з підпунктом 7.7.1 Закону (168/97-ВР) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Спірна сума у розмірі 56.667,00 грн., до скасування Рішенням Державної податкової адміністрації в Дніпропетровській області від 04.08.2008р. про результати розгляду повторної скарги податкового повідомлення-рішення від 21.05.2008р. № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування, не була бюджетною заборгованістю за листопад 2007 року.

Відповідно, підлягає поновленню на особовому рахунку, із вжиттям Позивачем необхідних заходів щодо її відшкодування, в порядку, визначеному Законом України «Про податок на додану вартість»від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР (168/97-ВР), оскільки питання надання висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, є обовязком, та прерогативою податкового органу.

Суд, з огляду на викладене вище, може зобовязати відповідача - суб'єкта владних повноважень, прийняти рішення або вчинити певні дії; стягнути з відповідача - суб'єкта владних повноважень, коштів на відшкодування шкоди.

Невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2009р. у справі № 2а-8962/09/0470 скасувати.

У позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі.

Постанову складено у повному обсязі 16.08.2010р.

Головуючий суддя О.В.Юхименко

Суддя М.О.Католікян

Суддя М.В.Мірошниченко