Справа № 308/1488/15-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

іменем україни

17.02.2015 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, треті особи ОСОБА_2 Крістіна Василівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради прийняте XXII сесією VI скликання від 17.04.2014 року № 1282 в частині п.2.10,2.11,2.13,2.14 Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду в порядку адміністративного судочинства із позовною заявою до Ужгородської міської ради, треті особи ОСОБА_2 Крістіна Василівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради прийняте XXII сесією VI скликання від 17.04.2014 року № 1282 в частині п.2.10,2.11,2.13,2.14 Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Згідно ч.1 ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін '' суб'єкт владних повноважень'' позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу,інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень ( п. 7 ч.1 ст.3 КАС)

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Варто також зазначити, що згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ » від 01.03.2013 року №3, судам розяснено, що при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ » від 01.03.2013 року №3 - земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю . Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами про визнання незаконним та скасування п. п.2.10,2.11,2.13,2.14 рішення Ужгородської міської ради XXII сесії VI скликання від 17.04.2014 року № 1282 Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Аналогічні висновки викладені у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України № 21-493а14 від 11.11.2014 року.

Таким чином даний спір є приватноправовим, а відтак повинен розглядатися в порядку передбаченому ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України , суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, вважаю, що у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.

Розяснити позивачу , що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 3, 17, 109 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, треті особи ОСОБА_2 Крістіна Василівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради прийняте XXII сесією VI скликання від 17.04.2014 року № 1282 в частині п.2.10,2.11,2.13,2.14 Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відмовити.

Розяснити позивачу , що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5