Справа № 357/2189/15-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/2189/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шовкопляс О.П. Суддя-доповідач:Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Ковтун І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії про присвоєння їй статусу постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Своїм рішенням суд визнав протиправною відмову УПСЗН Білоцерківської міської ради Київської області та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у прийняття документів ОСОБА_4 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язав УПСЗН Білоцерківської міської Ради Київської області прийняти документи ОСОБА_4 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язав виконавчий комітет Білоцерківської міської Ради Київської області внести подання до департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 ОСОБА_4

Зобов'язав департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації визначити ОСОБА_4 статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з видачею відповідного посвідчення.

На вказану постанову суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою повністю відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 має посвідчення, видане 09 серпня 1993 року Київською облдержадміністрацією, яким їй присвоєно статус громадянина, який постійно працював чи працює, або проживав чи проживає на території зони посиленого радіологічного контролю у 1986 році ( категорія 4).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії № 9646 від 22 грудня 2014 року, захворювання, виявлені у ОСОБА_4, пов'язані з випливом аварії на ЧАЕС.

На підставі зазначеного висновку позивачу надано довідку до акта огляду МСЕК від 29 січня 2015 року серії АВ № 0206331, де встановлено 3 групу інвалідності довічно. Причина інвалідності - «захворювання, пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС».

З урахуванням наведених документів ОСОБА_4 звернулася до відповідача 1 із заявою та пакетом документів щодо визнання її потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Відповідач, розглянувши заяву та додані до неї документів, повідомив позивача листом № 1641 від 06 лютого 2015 року про відсутність правових підстав для оформлення подання до Київської ОДА для оформлення посвідчення категорії 1. При цьому відповідач 1 послався на те, що на підставі листа № 05-49-263 від 04 лютого 2015 року Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації зобов'язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області не приймати документи громадян на оформлення посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.1 статті 14 цього Закону, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Стаття 15 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ч.3, 4 зазначеної статті підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою КМУ № 51 від 20 січня 1997 року.

Відповідно до п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 20 січня 1997 року N 51 (надалі - Порядок), видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання особам, які постійно проживають або працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 6), а інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів зазначає, що жодна з наведених вище норм чинність не втратила та діє в редакції, зазначеній в даному рішенні.

Таким чином, посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії видане позивачу Київською обласною адміністрацією ще у 1993 році. Судом першої інстанції вірно зазначено, що дане посвідчення ніким не вилучалось, не визнавалось недійсним, і на даний час залишається діючим.

З відповіді, наданої УСЗН позивачу на його заяву, а також з апеляційної скарги вбачається, що посадові особи управління соціального захисту населення не посилаються на будь-який нормативний акт, який надає УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області такі повноваження.

Разом з тим, апелянтом зазначено, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року виключено аб.5 ч.2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіологічного контролю. Зазначений закон набрав чинності з 01 січня 2015 року.

На думку апеляційного суду, зазначена норма, а саме факт її виключення з Закону жодним чином не впливає на правовідносини, що виникла в рамках розглядуваної справи.

Так, як зазначено п.10 Порядку видача посвідчень інвалідам-потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою здійснюється на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як зазначалося вище, дана довідка відповідачу була надана.

Враховуючи викладене, а саме те, що є документи, необхідні для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, звернення позивача з такою вимогою до відповідача, а також чинність норм законодавства, що дозволяють здійснити захист прав позивача, колегія суддів вважає є необґрунтованою відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації в оформленні подання до Київської ОДА для оформлення посвідчення категорії 1. А тому, відповідно, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.