Справа № 33530/09
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2010-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2010 р. справа № 2а-4975/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2009 року у справі №2а-4975/09/0470 (категорія статобліку - 6.13)
за позовом:Управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області
до: про:Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

27.03.2009р. Управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області (далі УПФУ в Нікопольському районі Дніпропетровської області) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі (далі Фонд) про зобовязання вчинити певні дії /а.с. 2-9/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2009р. за вищезазначеної позовною заявою відкрито провадження в адміністративній справі №2а-4975/09/0470 та справу призначено до судового розгляду. /а.с. 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що ним у період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) проведено виплату пенсій та державної адресної грошової допомоги ОСОБА_1, якому призначено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, яке розташоване на територіях країн СНД, і за цей період громадянину ОСОБА_1 було виплачено позивачем пенсію у розмірі 1350 грн., щомісячну державну адресну допомогу у розмірі 3751 грн., а разом 5101 грн., крім цього позивачем у період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) було виплачено громадянам, які перебувають на обліку у позивача та отримають пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які отримали каліцтво на підприємствах розташованих на території України, щомісячну державну адресну допомогу у розмірі 215301,14 грн., витрати на доставку якої становлять 1502,50 грн., а разом 216803,64 грн., але відповідач в порушення вимог чинного законодавства не прийняв до заліку ці суми, позивач вважає такі дії відповідача безпідставними, оскільки нормами чинного пенсійного законодавства передбачено, що ці суми повинні бути відшкодовані саме відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України оскільки ці витрати повязані з виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, просить зобовязати відповідача прийняти до заліку суми витрат позивача на виплату пенсії та щомісячної державної адресної допомоги до пенсії громадянину ОСОБА_1 за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 5101 грн. ( 1350 грн. пенсія, 3751 грн. державна адресна допомога), та витрати на виплату та доставку державної адресної допомоги за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 216803,64 грн. ( 215301,14 грн. державна адресна допомога, 1502,50 грн. витрати на доставку державної адресної допомоги), а разом прийняти до заліку суму 221904,64 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2009р. у справі №2а-4975/09/0470 адміністративний позов задоволено, зобовязано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області прийняти до заліку витрати, що підлягають відшкодуванню, на користь Управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області у сумі 221904,64 грн. (суддя Захарчук Н.В.)/ а.с. 91-94/.

Відповідач Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі, не погодившись з вказаною постановою суду подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі не відповідає вимогам діючого законодавства та підлягає скасуванню, просить постанову суду першої інстанції від 10.09.2009р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі. /а.с. 100-101/.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 130-135/, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції у даній справі ухвалено обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 10.09.2009р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2009р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях позивача на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 10.09.2009р. у даній адміністративній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про зобовязання відповідача прийняти до заліку витрат, що підлягають відшкодуванню, на користь позивача витрати на виплату пенсії громадянину ОСОБА_1, яка призначена по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на виробництві, за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 1350 грн., то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що громадянин П`ятикоп А.І. під час виконання трудових обовязків, працюючи машиністом бульдозеру АТЗТ «Маяк»Сусуманського гірничо-збагачувального комбінат обєднання «Північсхідзолото», 16.05.1996р. внаслідок нещасного випадку на виробництві отримав травму, та йому було встановлено інвалідність, і він перебуває на обліку у позивача у даній адміністративній справі, як отримувач пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на виробництві, та позивачем у період з травня 2008р. по січень 2009р. виплачено П`ятикопу А.І. пенсію по інвалідності у загальному розмірі 1350 грн., зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи та наявні у матеріалах справи та не заперечувались представниками сторін під час розгляду справи / а.с. 12,17, 22, 27, 32, 37, 42,47, 52/.

Також, як судом першої так і апеляційної інстанцій, було встановлено, що відповідач відмовився включити до акту звірки відшкодування витрат, повязаних з виплатою пенсій в звязку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, виплачену позивачем громадянину П`ятикопу А.І. пенсію за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 1350 грн. / а.с. 16, 21, 26, 31, 36, 41, 46, 51, 56/.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що особи, право яких на отримання відшкодування раніше було встановлено згідно з законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Підпунктами г і д пункту 1 статті 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобовязаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію в звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Таким чином відповідно до Порядку, Фонд соціального страхування від нещасних випадків перераховує кошти Пенсійному Фонду України на підставі даних, що зазначені в акті щомісячної звірки.

Дія Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоровя, які повязані з виконанням ними трудових обовязків, яка набула чинності для України 06.10.1995р., не може поширюватись на випадок, про який йдеться у даній справі, оскільки Угода передбачає відшкодування шкоди працівникам роботодавцем Сторони, законодавство якої поширюється на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоровя, смерті.

При цьому, жодне законодавство країн-учасниць СНД, які підписали дану Угоду, не могло поширюватись на вищезазначених громадян, так як останні отримали каліцтво в період дії законодавства СРСР.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, повязаних з виконанням ними трудових обовязків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до вищевказаного Закону.

Відповідно до ст.5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 3 цієї ж Угоди усі витрати, повязані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, дає можливість зробити висновок про те, що витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду України у звязку з виплатою пенсій, передбачених ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, і нормами Порядку встановлені порядок та правила підписання актів звірки розрахунків у разі відсутності спору щодо сум виплат, і відшкодування таких витрат у даному випадку відбувається на централізованому рівні, при цьому чинне законодавство не містить такого способу захисту прав Пенсійного фонду України ( в особі його управлінь) як зобовязання відповідних відділень Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві підписати акт звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а норми Порядку щодо підписання актів звірки розрахунків підлягають застосуванню лише при відсутності спору між Фондами. У випадку відсутності згоди на підписання актів звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та прийняття до заліку витрат на виплату таких пенсій з боку відділень Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тобто за наявності спору між Фондами, такий спір вирішується в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, шляхом предявлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом предявлення вимог про прийняття до заліку понесених витрат на виплату пенсій, або вимог про підписання актів звірки.

За таких обставин колегія судів вважає, що позивач у даній адміністративній справі, звертаючись до суду першої інстанції з позовними вимогами про зобовязання відповідача прийняти до заліку витрат, що підлягають відшкодуванню на користь позивача, витрати на виплату пенсії громадянину ОСОБА_1, яка призначена по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на виробництві, за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 1350 грн., не вірно визначив спосіб захисту (відновлення) своїх порушених прав, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи дійшов до необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення цієї частини позовних вимог.

Щодо заявлених позивачем у даній адміністративній справі позовних вимог про зобовязання відповідача прийняти до заліку суми витрат позивача на виплату щомісячної державної адресної допомоги до пенсії громадянину ОСОБА_1 за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 3751 грн. та витрат позивача на виплату та доставку державної адресної допомоги, яка виплачена особам, які перебувають на обліку у позивача та отримують пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у розмірі 216803,64 грн. ( 215301,14 грн. державна адресна допомога, 1502,50 грн. витрати на доставку державної адресної допомоги), а разом прийняти до заліку суму виплаченої позивачем державної адресної допомоги та витрат на її доставку за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 220554,64 грн..

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у даній адміністративній справі у період з травня 2008р. по січень 2009р. ( включно) було виплачено громадянину ОСОБА_1, як отримувачу пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на виробництві, державну адресну допомогу у розмірі 3751 грн., та крім цього протягом цього ж періоду позивачем було виплачено особам, які перебувають у нього на обліку та отримують пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, державна адресна допомога у розмірі 216803,64 грн., а витрати на її доставку становлять 1502,50 грн., але під час складання актів щомісячної звірки по особовим справам потерпілих, виплачені позивачем суми державної адресної допомоги у період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно), не були прийняті відповідачем до заліку / а.с. 11-56/.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі з приводу відшкодування понесених позивачем витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат на її доставку, врегульовані нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», нормами Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697, нормами постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008р. «Про деякі питання пенсійного забезпечення громадян».

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року з наступними змінами та доповненнями, цей закон визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку). Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян»№265 від 26.03.2008р., встановлено що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів (пункт 1), у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму (пункт 2), виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога (пункт 4), щомісячна державна адресна допомога встановлюється з 1 квітня 2008 р. і переглядається у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність (пункт 5).

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697.

Відповідно до п. 3 Порядку Відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів а, в, г статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення»в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1094 від 21.01.2001р. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві»

А пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

При цьому слід зазначити, що перелік сум, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та інших нормативно-правових актів та підлягають відшкодуванню відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697, встановлений п. 4 цього порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає і серед видів пенсійного забезпечення, які підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відсутній такий вид пенсійного забезпечення як державна адресна допомога та витрати на її виплату та доставку.

Тобто з урахуванням положень ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», п. 2 ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», наведені вище норми чинного законодавства дають можливість зробити висновок про відсутність правових підстав та визначеного чинним законодавством порядку (механізму) відшкодування відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України понесених Управліннями Пенсійного фонду України витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат на її виплату та доставку.

Таким чином колегія суддів вважає, що відповідач у справі, не прийнявши до заліку виплати державної адресної допомоги та витрати на її виплати та доставку, які були понесені позивачем у справі за період травень 2008 року - січень (включно) 2009 року, діяв у межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством, а суд першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи дійшов до необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення цієї частини позовних вимог.

Враховуючи обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної адміністративної справи та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було повно встановлено фактичні обставини справи, але було не вірно застосовано норми чинного матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, а тому необхідно апеляційну скаргу відповідача задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції від 10.09.2009р. у даній адміністративній справі.

Вирішуючи заявлені позивачем у даній адміністративній справі позовні вимоги щодо зобовязання відповідача прийняти до заліку суми витрат позивача на виплату пенсії та щомісячної державної адресної допомоги до пенсії громадянину ОСОБА_1 за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 5101 грн. ( 1350 грн. пенсія, 3751 грн. державна адресна допомога), та витрати на виплату та доставку державної адресної допомоги за період з травня 2008р. по січень 2009р. (включно) у загальному розмірі 216803,64 грн. ( 215301,14 грн. державна адресна допомога, 1502,50 грн. витрати на доставку державної адресної допомоги), а разом прийняти до заліку суму 221904,64 грн., колегія суддів враховуючи фактичні обставини справи, які були встановлені судом у судовому засіданні під час розгляду даної справи та приймаючи до уваги норми чинного матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, не ґрунтуються на законі, тому є безпідставними, і позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Нікополі Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2009р. у справі №2а-4975/09/0470 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 05.10.2010р..

Головуючий суддя А.О. Коршун

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк