Справа № 2а-1870/7852/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7852/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - ШевченкоІ.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

Конотопське міське управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області (далі по тексту, позивач Конотопське міське УПСЗН), звернулось до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області (далі по тексту, відповідач відділ ДВС), в якому просило скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_1 про накладання штрафу за невиконання рішення суду від 07.10.2011року ВП №28613428.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова про накладення на Конотопське міське УПСЗН штрафу за невиконання рішення суду підлягає скасуванню, оскільки постанову суду, якою зобовязано позивача нарахувати та здійснити дії щодо виплати ОСОБА_2 різниці між сплаченими сумами щорічної разової грошової допомоги в 2008 році та сумами передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням рішення Конституційного суду України 10-рп/2008 від 22.05.2008р. було ними виконано в частині здійснення нарахування відповідних сум, про що відповідачу надано розпорядження. В частині проведення виплат рішення не було виконано з поважних причин, - через відсутність коштів на розрахунковому рахунку управління, які можна було б використати для виплати заборгованості, а тому позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав до застосування санкцій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Представник позивача в судове засідання не зявився, справу просив розглядати в його відсутності (а.с.16).

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.15), в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на норми ст. 181 КАС України, суд вважав можливим розглядати справу у відсутності представників сторін.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст.ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.18-19), 09.09.2011р., старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження №28613428 з приводу примусового виконання виконавчого листа за №2а-346/08, виданого Конотопським міськрайонним судом Сумської області про зобовязання Конотопське міське УПСЗН нарахувати та здійснити дії щодо виплати ОСОБА_2 різниці між сплаченими сумами щорічної разової грошової допомоги в 2008 році та сумами передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням рішення Конституційного суду України 10-рп/2008 від 22.05.2008р. (а.с.18-19). У постанові про відкриття виконавчого провадження позивачу було запропоновано самостійно виконати вказане судове рішення у строк до 16.09.2011р. (а.с.18). Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана на адресу позивача супровідним листом від 09.09.2011р. (а.с.17) та отримана позивачем 22.09.2011р. (а.с.17).

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначає обовязок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, передбачених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи (а.с.18-19), позивачу старшим державним виконавцем відділу ДВС було запропоновано у самостійному порядку виконати рішення суду у строк до 16.09.2011р. та попереджено про примусове виконання рішення суду у разі невиконання рішення суду у самостійному порядку у встановлений строк. Однак, судом, встановлено, що Конотопське міське УПСЗН після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження рішення суду у самостійному порядку у встановлений строк не виконало. На адресу відповідача листом за №09-03/2845 від 23.09.2011 року (а.с.6) була надана відповідь, що позивач не має можливості виконати рішення суду щодо виплат за минулі роки, оскільки є державної установою, яка являється розпорядником коштів Державного бюджету в розмірах, визначених Законом України про Державний бюджет на відповідний рік. У листі з посиланням на позицію Міністерства соціальної політики України, відмічає, що на розрахунковий рахунок управління кошти для проведення виплати щорічної разової допомоги до 5 травня відповідно до рішення суду не надходили. До вказаного листа позивач надав розпорядження про нарахування допомоги ОСОБА_2 (а.с.7) та лист Міністерства соціальної політики України від 01.07.2011р. за №540/0/15-11/04 (а.с.8).

07.10.2011року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_1 за невиконання рішення суду без поважних причин була винесена постанова про накладення штрафу в розмірі 680,00грн. (а.с.5).

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання рішення суду у встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження строк без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Судом встановлено, що у звязку з невиконанням рішення суду у встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження, строк, відповідно до ст.ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем Куликом Володимиром Васильовичем 07.10.2011року було винесено постанову про накладення на Конотопське міське УПСЗН штрафу в розмірі 680,00грн. (а.с.5), яку разом із супровідним листом від 07.10.2011р. за №1/11 надіслано на адресу позивача (а.с.5).

Позивач вважає дії відповідача під час винесення постанови про накладення штрафу такими, що вчинені з порушенням чинного законодавства, оскільки рішення суду було частково виконано, а в частині здійснення виплат, не було виконано ним з поважних причин, а саме: через не виділення таких коштів Конотопському міському УПСЗН, розмір яких не передбачений у Державному бюджеті.

Дану позицію суд вважає необґрунтованою, а оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Так, згідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, передбачених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Статтями 75 та 89 вказаного Закону передбачено право державного виконавця накладати штраф на боржника в разі невиконання ним рішення суду без поважних причин.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом під час дослідження письмових доказів, що містяться у справі, було встановлено, що позивачем на постанову про відкриття виконавчого провадження, на адресу відповідача було надіслано, зокрема, лист, в якому зазначалось, що він не має можливості виконати рішення суду, фактично через відсутність коштів (а.с.6).

На обґрунтування своєї позиції на час розгляду справи в суді, позивач надав, зокрема, лист Міністерства соціальної політики України від 01.07.2011р. (а.с.8). Однак, суд вважає необхідним відмітити, що вказаний лист, був отриманий позивачем задовго до винесення оскаржуваної постанови, та фактично не стосувався виконання даного конкретного виконавчого листа №2а-346/08.

Щодо наданого на адресу відповідача розпорядження про нарахування допомоги ОСОБА_2 (а.с.7), суд зазначає, що у випадку перерахунку (нарахування) зазначеної суми, позивач у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», повинен був звернутися, до Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, інших уповноважених на те органів, з запитами щодо надання та перерахування саме такої суми для виплати стягувачу, але таких запитів, після відкриття виконавчого провадження, як вбачається із доказів, наданих в обґрунтування своїх вимог (а.с.5-8,16-19), позивачем надіслано не було, запитів щодо зясуванню наявності чи відсутність коштів передбачених на виплату щорічної допомоги за минулі роки за рішеннями суду, на відповідному рахунку Державного казначейства, безпосередньо на виконання вказаного рішення суду №2а-346/08 позивачем зроблено не було. На виконання ухвали суду (а.с.1) позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ними вживались дії щодо виплати ОСОБА_2 допомоги на виконання рішення суду №2а-346/08.

Також варто зазначити, що згідно п.2.10 Порядку обліку зобов'язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного казначейства України, затвердженого наказом Державного казначейства України від 09.08.2004р. за №136, у разі змін умов бюджетних зобов'язань (додаткові договори, розірвання договору тощо) розпорядник бюджетних коштів повинен протягом 7 робочих днів з дати їх виникнення подати до органів Державного казначейства України Реєстр та/або Реєстр фінансових зобов'язань і відповідні підтвердні документи щодо уточнення реквізитів та показників таких бюджетних зобов'язань.

Пунктом 2.12 вказаного Порядку передбачено, що бюджетні фінансові зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Таким чином позивач на виконання вказаних вимог повинен був подати до органів державного казначейства необхідні документи для реєстрації та обліку зобовязань по сплаті ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги, в розмірі встановленого відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак, таких листів, як вбачається з наданих позивачем доказів (а.с.5-8,16-19), надіслано не було.

Крім того, законодавство України надає можливість відкладення, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення. З таким клопотанням щодо відстрочки саме вказаного рішення суду №2а-346/08, як вбачається з матеріалів справи (а.с.5-8,16-19), Конотопське міське УПСЗН не зверталось.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіттям з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.ч.2,3 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з доводів позивача (а.с.6), виконати постанову суду він не має можливості через відсутність коштів.

В той же час, умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щорічної разової грошової допомоги створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена допомога. Однак, на переконання суду, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання даної допомоги, яка передбачена законом та постановлена до стягнення судовим рішенням

Таким чином, доводи позивача про поважність причин невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження, натомість судом встановлено, що позивачем без поважних причин, всупереч Конституції України, КАС України, Закону України «Про виконавче провадження» , не були виконані вимоги державного виконавця відділу ДВС з приводу виконання виконавчого листа №2а-346/08, виданого Конотопським міськрайонним судом Сумської області, а тому суд вважає, що відповідачем правомірно, у відповідності до ст. 19 Конституції України, ч.3 ст.2 КАС України, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», з використанням цих повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, було винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 680,00грн, у звязку з чим не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови про накладення штрафу від 07.10.2011 року ВП№ 28613428, винесену під час примусового виконання виконавчого листа № 2-а-346/08 відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко