Справа № 34935/09
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2010-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2010 р.справа № 2а-5569/09/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Католікяна М.О. Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Кіровограді,

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду

від 24.09.2009р.

у справі № 2а-5569/09/1170

за позовом Субєкта підприємницької діяльності

Фізичної особи ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 25009;

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Кіровограді,

вул. Глінки, 2, м. Кіровоград, 25009;

про скасування акта, -

встановили: Субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 подано позов до Державної податкової інспекції у місті Кіровограді про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 11.08.2008р., № /1 від 17.10.2008р., № /3 від 25.03.2009р.

Кіровоградський окружний адміністративний суд (суддя Могилан С.В.) своєю постановою від 24.09.2009р. позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, звільняється від сплати податку на доходи фізичних осіб.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у місті Кіровограді, Відповідач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 фактично здійснював діяльність, яка відповідає КВЕДу 92.31.1 «Театральна та інша мистецька діяльність». Даний вид діяльності підприємцем не реєструвався, та в заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2008 рік не заявлений.

Тобто, отримані підприємцем доходи від надання послуг композитора мають оподатковуватись на загальних підставах.

Просить постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. У позові відмовити.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні Відповідач не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1, Позивач, скаргу оспорив. В запереченнях на апеляційну скаргу вказував на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Сутність спору: В період з 21.07.2008р. по 31.07.2008р. уповноваженими фахівцями держподаткінспекції проведена перевірка Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, і. н. НОМЕР_1, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 30.11.2007р. по 31.03.2008р.

За результатами перевірки складений Акт № 77/17-10/НОМЕР_1 від 31.07.2008р.

Перевіркою встановлено:

відповідно до поданої приватним підприємцем заяви від 13.12.2007р. про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2008 рік заявлено та задоволено шляхом видачі свідоцтва платника єдиного податку серії Є № 122088 на здійснення діяльності «інша видовищно-розважальна діяльність», яка фактично зареєстрована приватним підприємцем;

водночас, згідно до наданих на перевірку авторських договорів субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 фактично здійснював діяльність та отримав доходи за надання послуг композитора, яка відповідає КВЕДу 92.31.1 «Театральна та інша мистецька діяльність»;

даний вид діяльності підприємцем не реєструвався, та в заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2008 рік не заявлений.

На підставі акту перевірки, та в результаті апеляційного узгодження податкового зобовязання, в порядку, визначеному пунктом 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року N 2181-III (2181-14), начальником ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення № /0 від 11.08.2008р., № /1 від 17.10.2008р., № /2 від 10.01.2009р., № /3 від 25.03.2009р.

Згідно з підпунктом 4.2.2 б) пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року N 2181-III (2181-14), відповідно до статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»від 26 грудня 1992 року N 13-92, Субєкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання за платежем НОМЕР_2 податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, у розмірі 18.112,50 грн.

Визнання нечинними податкових повідомлень-рішень було предметом позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

За позицією заявника апеляційної скарги, про що зазначено вище, в перевіреному періоді Позивач здійснював діяльність незалежних професійних творчих працівників у сфері культури (композитора), яка відповідно до класифікації видів економічної діяльності (КВЕД) відноситься до підкласу 92.31.1 «Театральна та інша мистецька діяльність». В той час, у свідоцтві про сплату єдиного податку вказано підклас 92.34.0 «Інша видовищно-розважальна діяльність». З цих підстав відповідач, вирахувавши із суми надходження на розрахунковий рахунок позивача суму валових витрат на підставі Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 року № 12, визначив позивачу суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 18.112,50 грн.

Згідно з абзацом третім пункту 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року N 727/98 (далі - Указ) у разі, коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 2 Указу доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Порядок переходу суб'єкта малого підприємництва на спрощену систему оподаткування врегульовано пунктом 4 Указу.

Згідно з абзацом другим пункту 4 Указу форма та порядок видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку встановлюються Державною податковою адміністрацією України і є єдиними на всій території України. Для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.

Згідно з Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29 жовтня 1999 року N 599 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за N 752/4045, підставою для видачі Свідоцтва є подання суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до зазначеного Порядку.

У рядку 2 вказаної заяви зазначається вид (види) діяльності, яким суб'єкт підприємницької діяльності передбачає займатися.

Зазначені суб'єктом малого підприємництва види діяльності записуються податковим органом у Свідоцтві про сплату єдиного податку.

Слід зауважити, що нормами Указу не передбачено обов'язку суб'єкта малого підприємництва, який бажає перейти на спрощену систему оподаткування, обирати вичерпний перелік видів підприємницької діяльності, якими він планує займатися.

Про наявність такого обмеження можна зробити висновок зі змісту підзаконного нормативного акта, яким є Порядок видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку.

Разом із тим, подібне обмеження не може бути застосовано виходячи з такого.

Обмеження у застосуванні спрощеної системи щодо деяких видів підприємницької діяльності встановлені Законом України від 25 березня 2005 року N 2505-IV «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»та деяких інших законодавчих актів України». Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень цього Закону з 1 липня 2005 року до прийняття Закону України «Про спрощену систему оподаткування»Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»застосовується з урахуванням таких особливостей:

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється на:

суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (в тому числі діяльність, пов'язану із влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (у тому числі державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі), здійснюють обмін іноземної валюти;

суб'єктів підприємницької діяльності, які є виробниками підакцизних товарів, здійснюють господарську діяльність, пов'язану з експортом, імпортом та оптовим продажем підакцизних товарів, оптовим та роздрібним продажем підакцизних пально-мастильних матеріалів;

суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють: видобуток та виробництво дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення; оптову, роздрібну торгівлю промисловими виробами з дорогоцінних металів, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Інших обмежень щодо видів підприємницької діяльності, під час здійснення яких може застосовуватися спрощена система оподаткування, чинне законодавство не містить. При цьому, додаткові обмеження не можуть встановлюватися підзаконними нормативними актами, зокрема Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку.

У свою чергу, вичерпний перелік умов, дотримання яких є необхідним для застосування спрощеної системи оподаткування, встановлені пунктом 1 Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта малого підприємництва у виборі здійснюваних ним видів діяльності лише тими, що зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку чи в будь-якому іншому документі.

Отже, суб'єкт малого підприємництва має право займатися будь-якими видами підприємницької діяльності, за винятком тих, що не можуть здійснюватися з використанням спрощеної системи оподаткування в силу прямої законодавчої заборони.

За таких обставин режим оподаткування єдиним податком поширюється на всі доходи суб'єкта малого підприємництва, що обрав спрощену систему оподаткування, незалежно від видів підприємницької діяльності, від яких ці доходи одержані.

Наявність певного рядка в заяві суб'єкта малого підприємництва про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку та зміст самого свідоцтва не можуть слугувати такими обмеженнями, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про систему оподаткування»механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) не може встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Ураховуючи наведене, норми Указу поширюються на всі доходи суб'єкта спрощеної системи оподаткування, отримані ним як виручка від реалізації товарів, робіт, послуг у межах усіх видів здійснюваної ним підприємницької діяльності.

При цьому ставка, за якою сплачується єдиний податок таким суб'єктом малого підприємництва, визначається з урахуванням абзацу третього пункту 2 Указу.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з рішенням тринадцятої сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 28.12.1999р. № 430 «Про встановлення розмірів ставок єдиного податку по видах діяльності та умов, визначених Указом Президента України від 28.06.1999 р. №746/99 «Про внесення змін і доповнень до Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»(а. с. 163-165), зі змінами та доповненнями, внесеними згідно до рішення двадцять першої сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 22.05.2001р. № 951 (а. с. 166-167), ставка єдиного податку для виду діяльності «Діяльність у сфері культури та спорту, відпочинку та розваг», куди входить група «інша діяльність у сфері культури», до якої, в свою чергу, включається клас «діяльність у сфері мистецтва та літератури», який містить і підклас «інша видовищно-розважальна діяльність», яка зазначена в свідоцтві позивача, і підклас «театральна та інша мистецька діяльність», на якому наполягає відповідач, складала 110,00 грн. на місяць.

Субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 в перевіреному періоді сплачувався єдиний податок в розмірі 110,00 грн. на місяць (а. с. 125).

Враховуючи те, що зазначення позивачем в заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 13 грудня 2007 року, на підставі якої було отримано свідоцтво про сплату єдиного податку на 2008 рік, неналежного підкласу виду діяльності «інша діяльність у сфері культури»не призвело до заниження єдиного податку, з огляду на єдину ставку податку за даними видами діяльності, відсутні підстави для оподаткування на загальних підставах доходів позивача від даного підкласу виду діяльності, а тому нарахування податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб є помилковим.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Кіровограді залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.09.2009р. у справі № 2а-5569/09/1170 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі.

Ухвалу складено у повному обсязі 26.11.2010р.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя М.В.Мірошниченко