Справа № 164/740/15-а
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 164/740/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року. ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання рішення № 1984/02-38 від 8 травня 2015 року незаконним та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

24.06.2015 року ОСОБА_5 звернувся в суд із вказаним позовом, який мотивував тим, що 29.04.2015 року звернувся до УПФ України в Маневицькому районі (далі - Управління) з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який передбачає призначення пенсії за віком при наявності мінімального страхового стажу 15 років. Згідно ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він, як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, має право на зменшення пенсійного віку. Для підтвердження страхового стажу ОСОБА_5 подав до Управління трудову книжку колгоспника № 2361189 та інші документи. 8.05.2015 року від відповідача надійшло рішення Управління № 1984/02-38 від 8.05.2015 року, згідно якого при обчисленні страхового стажу не було враховано факт членства в колгоспі «Україна» та підприємствах, які були його правонаступниками, а саме: колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» (з 1999 року) і сільськогосподарському виробничому кооперативі «Україна» (з 2000 року). Причинами такого рішення, є те, що в архівних установах відсутній протокол загальних зборів членів колгоспу «Україна» № 6 від 20.06.1980 року, відповідно до якого позивача було прийнято у члени даного колективного господарства, а у протоколі загальних зборів № 3 від 3.04.2000 року про ліквідацію КСП «Україна», згідно якого він був звільнений з роботи у кооперативі, відсутні відомості про його особу. Крім того, у рішенні Управління № 1984/02-38 від 8.05.2015 року зазначено, що його трудова книжка колгоспника № 2361189 заповнена з порушенням Інструкції, затвердженої Міністерством рибного господарства СРСР і ЦСУ СРСР, в серпні 1975 року та Порядку видачі і ведення трудових книжок колгоспника, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 310 від 21.04.1975 року. При цьому, працівники Управління при підрахунку страхового стажу врахували і підсумували фактичну кількість трудоднів, відпрацьованих у колгоспі «Україна», КСП «Україна» та СВК «Україна», відомості про які зазначено у тій же трудовій книжці. Згідно оскаржуваного рішення його страховий стаж становить 11 років 19 днів. Таке рішення відповідача ОСОБА_5 вважає не обґрунтованим та незаконним, оскільки у період його роботи у сільському господарстві був до 1.01.2004 року, тому і стаж роботи рахується на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно записів у трудовій книжці позивача у 1981-1986, 1992-1993 роках він не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві з поважної причини, а у 1987 році виконав більшу кількість трудоднів, ніж встановлений трудовий мінімум участі у господарстві. Проте, жоден з цих років не було враховано повністю календарно у трудовий стаж, як це передбачено чинним законодавством, натомість до стажу включена тільки сумарна кількість трудоднів, відпрацьованих протягом зазначених років, оскільки на думку відповідача, він не був членом колгоспу. Основною причиною такого рішення Управління є неточності у заповненні трудової книжки ОСОБА_5, зокрема, дата заповнення 24.06.1993 року, наявність печатки КСП «Україна» замість колгоспу «Україна». Оскільки, вказані причини позивач вважає помилками адміністрації колгоспу та її правонаступників, просив рішення Управління № 1984/02-38 від 8.05.2015 року визнати незаконним та зобовязати відповідача перерахувати його страховий стаж, врахувавши членство у колгоспі «Україна», КСП «Україна» та СВК «Україна».

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити із наведених у ньому підстав.

Представники відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, кожен зокрема, позов заперечили, просили відмовити за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, кожного зокрема, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі з заявою про призначення пенсії за віком. ОСОБА_6 було представлено трудову книжку УКР № 2361189, видану 24.06.1993 року, архівні довідки трудового архіву Маневицького району №439/3.71 від 16.09.2014 року, № 392/3.71 від 02.09.2014 року, архівний витяг "Про реєстрацію колективних сільськогосподарських підприємств", виданий архівним відділом Маневицької районної державної адміністрації №25/29-29 від 15.08.2014 року, архівний витяг з протоколу уповноважених КСП "Україна" с. Велика Осниця Маневицького району, виданий державним архівом Волинської обласної державної адміністрації №1456/01-20 від 10.09.2014 року, архівну довідку №1743/01-20 від 24.10.2014 року, видану державним архівом Волинської обласної державної адміністрації, довідку № 430 від 20.04.2015 року, видану загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів с. Велика Осниця, довідки про заробітну плату № 739 від 17.04.2015 року, довідку про період проживання на території населеного пункту, що віднесено до зони добровільно-гарантованого відселення №738 від 17.04.2015 року, видану Великоосницькою сільською радою, та довідки про заробітну плату за №14, №15, №16 від 21.04.2015 року, видані Куликовицьким споживчим товариством, довідку про облік в Маневицькому районному центрі зайнятості №423 від 20.04.2015 року, довідку управління соціального захисту населення Маневицької райдержадміністрації №1449 від 15.04.2015 року, копію атестату про навчання (а.с. 4-6, 8-11, 29-32).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Стаж роботи до 1.01.2004 року рахується на підставі раніше діючого законодавства, а з 1.01.2004 року - за даними персоніфікованого обліку.

Згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Трудова книжка колгоспника заповнювалась у відповідності до Інструкції, затвердженої Міністерством сільського господарства СРСР, Міністерством рибного господарства СРСР і ЦСУ СРСР в серпні 1975 року та Порядку видачі і введення трудових книжок колгоспника, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310. Трудові книжки ведуться на кожного працюючого члена колгоспу. На титульну сторінку вносяться відомості про колгоспника, вказується дата заповнення. Правильність вказаних відомостей завіряється підписом власника трудової та відповідальної особи колгоспу і завіряється печаткою колгоспу. В трудову книжку вносяться відомості про членство в колгоспі, прийняття та звільнення з роботи в колгоспі, займану посаду і т.п. Крім того, окремими рядками за кожний рік вносяться відомості про встановлений річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, а також його фактичне відпрацювання і причини невиконання. З кожним записом, що вносяться до трудової книжки правління колгоспу зобов'язане ознайомити її власника, який розписується в книзі трудового стажу і заробітку колгоспника, виправлення неправильних чи неточних записів в трудовій книжці провадиться в установленому порядку тим колгоспом, який вніс цей запис, на підставі первинних документів. Якщо колгосп, що вніс неточний запис до трудової книжки реорганізувався то запис виправляється правонаступником на основі первинних документів.

Згідно трудової книжки колгоспника, ОСОБА_5 з 1980 року по 2000 рік працював у колгоспі "Україна" Маневицького району (у 1999 році реорганізовано у КСП "Україна", а у 2000 році - СВК "Україна") та прийнятий в члени колгоспу 1 червня 1980 року. Запис у трудовій книжці колгоспника про прийняття у члени колгоспу зроблено на підставі протоколу № 6 від 20.06.1980 року. Трудова книжка заповнена 24.06.1993 року та на титульній сторінці проставлено печатку КСП "Україна". У 1981-1986, 1992-1993 роках позивач не виконував встановленого колгоспникам річного мінімуму трудової участі (8-10).

На підставі протоколів засідань правління загальних зборів уповноважених колгоспу "Україна" (КСП "Україна") зараховано вказані роки до трудового стажу по поважній причині, що стверджується записами в трудовій книжці.

Згідно архівної довідки № 804/01-22 від 11.11.2014 року протокол колгоспу № 6 від 20.06.1980 року в книзі за 1980 рік відсутній. Наявні протоколи №6 від 12.06.1980 року, №3 від 03.04.2000 року, який є підставою здійсненого запису про звільнення з членів КСП "Україна" в 2000 році, але відомості про ОСОБА_5 в них відсутні (а.с. 29).

Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ 25.11.2005 року за №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846: «при прийманні документів орган, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі».

Однією з вимог чинного законодавства є неухильне дотримання принципів соціального забезпечення, до яких належить принцип диференціації розмірів пенсії залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу) закріплений у ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Зміст цього принципу розкривається через сукупність законодавчих вимог: у кожному окремому випадку здійснювати перевірку всіх документів, наданих особою, та встановлювати на їх підставі юридичні факти, що дають можливість дійти висновку про наявність чи відсутність в особи права на пенсію, її розмір, особливості врахування стажу для її призначення.

Згідно документів, поданих позивачем, та враховуючи дані системи персоніфікованого обліку, станом на 7.05.2015 року загальний страховий стаж ОСОБА_5 склав 11 років 0 місяців 19 днів, що не дає права на призначення пенсії за віком (а.с. 32-34).

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховують до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення відповідної доплати в органи Пенсійного фонду.

Згідно ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що представником позивача всупереч вимогам ст. 71 КАС України не наведено достатніх та належних доказів в підтвердження неправомірності рішення УПФ України в Маневицькому районі № 1984/02-38 від 8.05.2015 року, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 71, 159-163, 167 КАС України, на підставі ст. 8 Конституції України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ 25.11.2005 року за №22-1, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання рішення № 1984/02-38 від 8 травня 2015 року незаконним та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська