Справа № 816/951/15-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 р.Справа № 816/951/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. по справі № 816/951/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області третя особа Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

24 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Полтавській області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку грошового забезпечення за період роботи в зоні ЧАЕС в липні - серпні 1986 року, зобов'язання відповідача надати оновлену довідку про грошове забезпечення в зоні ЧАЕС у липні - серпні 1986 року, виходячи з: подвійного розміру посадового окладу та окладу за спеціальне звання; використання коефіцієнту кратності 3, 4, 5 замість 2, 3,4 в окремих зонах небезпеки Чорнобильської АЕС; застосування нарахування денного грошового утримання за 6, а не за 8 годин роботи щодоби; розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності не за 16, а за 18 годин щодоби; нарахування до 60% преміювання за бездоганну службу в зоні Чорнобильської АЕС із її збільшенням вдвічі та врахуванням коефіцієнта кратності 3, 4, 5 при роботі в окремих зонах небезпеки Чорнобильської АЕС; подвоєння оплати праці за роботу у вихідні дні 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року. Також позивач просив зобов'язати відповідача в порядку положень статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України подати звіт про виконання судового рішення у термін, визначений судом (уточнений адміністративний позов /а.с. 59 -67/.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що розрахунок грошового забезпечення за роботу (службу) в зоні Чорнобильської АЕС за період з 21.07.1986 по 25.08.1986 не відповідає фактичним обставинам, оскільки відповідачем не враховано положення окремих нормативно-правових актів часів Радянського Союзу, з яких знято гриф "секретно" та які є чинними.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у справі № 816/951/15-а адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, отже у відповідності до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегією суддів не вбачається перешкод для розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явились.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції , позивач - ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи /а.с. 53-54/.

У 1986 році позивач проходив службу на посаді інспектора оргстроєвого відділення у відділі пожежної охорони УВС Полтавського облвиконкому, що підтверджується витягом з наказу №99л/с від 10.09.1985 /а.с.153/.

У період з 21.07.1986 по 25.08.1986 позивач виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчать витяги з наказів № 89лс від 31.07.1986, № 105лс від 16.09.1986, довідка від 25.08.1986 /а.с. 17, 155 - 156/.

У лютому позивач звернувся до ГУДСУНС у Полтавській області із заявою про проведення перерахунку грошового забезпечення та видачу довідки про грошове утримання за службу в зоні ЧАЕС за липень - серпень 1986 року /а.с. 138/.

Однак відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення відповідного перерахунку та видачі нової довідки, про що направив лист від 05.03.2015 № 01-К-95/12 /а.с. 49 - 52/.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В силу положень статті 70 зазначеного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища", листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 №10-769 повідомлено про зняття грифу "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 №1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 №1767-рс і від 11.12.1986 №2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168-5, від 10.06.1986 №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986, від 16.12.1986 №694-рс, від 06.01.1988 №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 09.05.1986, №58с від 11.06.1986, №132с від 16.09.1986, №179с від 25.12.1986, №8с від 22.01.1988. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.10.1986 №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Разом з тим, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 передбачалася оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) надано право керівникам міністерств і відомств і їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, у розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964.

На виконання розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 рс наказом МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986 дозволено Міністру внутрішніх справ УРСР здійснювати виплати грошового утримання військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, зайнятих на роботах у І- ІІІ зонах небезпеки такому порядку: ІІІ зона - п'ятикратний розмір, ІІ зона - чотирьохкратний розмір, І зона - трьохкратний розмір у порівнянні з діючими законодавством нормами.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7(в редакції, чинній на час перебування позивача у зоні ЧАЕС) дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі, встановлено максимальний розмір премії - 60 процентів тарифної ставки (оклада) в місяць.

Постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 " Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 ( 207с-86-п ) (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (накази МВС СРСР від 11.05.1986 №0130 та від 30.06.1986 №0189, вказівка МВС СРСР від 30.05.1986 №35з).

На підставі вказівки МВС СРСР від 21.10.1986 №1/5725 видана вказівка ГУ ДПО від 17.12.1986 №3/7/1587 "Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Вказаною постановою також визначено, що для працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії, в зоні іонізуючого опромінення, встановлюється шестигодинний робочий день (пункт 4). З огляду на викладене, інший час підлягав врахуванню як знаходження в резерві в стані бойової готовності.

Статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, визначено переліченими вище нормативно-правовими актами, що є діючими на даний час.

Згідно вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що на військовослужбовців органів УВС не поширює дію положення пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7 та інших нормативно-правових актів, наведених вище.

Окрім того, зважаючи на особливий статус осіб, відряджених до зони Чорнобильської АЕС, безпідставними на переконання суду є доводи відповідача про необхідність застосування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 21.07.1986 по 25.08.1986 лише вимог Положення про грошове утримання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС СРСР від 19.03.1984 №090, оскільки за таких обставин мав би місце неоднаковий підхід до забезпечення соціального захисту громадян, які належать до однієї категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 21.07.1986 по 25.08.1986 виконував службові обов'язки у зоні Чорнобильської АЕС загалом 36 діб, з них: 8 діб - у третій зоні та 28 діб - у першій зоні безвиїзно /а.с. 17/.

Як встановлено зі змісту витягу з наказу Управління внутрішніх справ виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів від 31.07.1986 №89лс "По особовому складу" на дату відрядження до м. Чорнобиль позивач перебував на посаді інспектора оргстроєвого відділення ОПО УВС у званні старшого лейтенанта внутрішньої служби /а.с. 156/.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 21.07.1986 по 25.08.1986 має проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців: з нарахуванням подвійного окладу, з урахуванням кратності зони небезпеки кратності 5 -, 4 -, 3 -, з нарахуванням премії у розмірі 60% тарифної ставки, що повинна бути підвищена на 100%, тобто вдвічі, а також подвійною оплатою за роботу у вихідні дні, з урахуванням обчислення за одну годину як 1/3 години робочого часу за період несення служби у стані бойової готовності, врахуванням шестигодинного робочого дня, понад середньомісячну заробітну плату, у порівнянні із установленими чинним законодавством нормами.

Як вбачається із довідки УМНС України в Полтавській області від 24.01.2012 вих. №17-14/К-12 /а.с. 118/ та листа відповідача від 05.03.2015 № 01-К-95/12 /а.с. 49 - 52/, позивачу:

- збережена та нарахована за основним місцем служби середня заробітна плата (грошове забезпечення) в розмірі 285,48 крб. за 36 діб з розрахунку середньоденного грошового забезпечення (з посадового окладу, окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років) - 7,93 крб.;

- з одинарного посадового окладу та окладу за спеціальне звання (посадовий оклад - 95,00 крб., оклад за спеціальне звання - 130,00 крб.) застосовано кратність 2 по 1 зоні небезпеки (знижену на одиницю по п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) у зв'язку із збереженням за місцем служби середньомісячного грошового забезпечення у розмірі 397,60 крб. за 28 діб перебування у 1 зоні небезпеки; застосовано кратність 4 по 3 зоні небезпеки (знижену на одну одиницю до п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7), у зв'язку із збереженням за місцем служби середньомісячного грошового забезпечення у розмірі 227,20 крб за 8 діб перебування у 3 зоні небезпеки.

- відповідно до вказівки Управління пожежної охорони МВС УРСР від 17.12.1986 №3/7/1587, адресованої у 1986 ОПО УВС м. Полтава нараховано виплату за час перебування у резерві в стані бойової готовності 85,16 крб., з розрахунку одинарного розміру окладу за посадою та окладу за спеціальне звання (100,00 крб. + 120,00 крб.) : 31 дн. х 36 діб) х 1/3.

Будь-які інші нарахування УМНС України в Полтавській області не здійснювались.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846).

У відповідності до пункту 7 вказаного Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Таким чином, неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС вищенаведених вимог безпосередньо впливає на призначення пенсії ОСОБА_1

Посилання відповідача на відсутність в особовій справі позивача довідки із зони ЧАЕС та картки обліку місця і тривалості роботи в зоні ЧАЕС жодним чином не впливають на умови застосування положень перелічених вище нормативно-правових актів.

Так само, не може бути визнана достатньою та належною підставою для відмови у перерахунку грошового забезпечення позивача відсутність у відповідача роз'яснень щодо порядку застосування згаданих нормативно-правових актів.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позивача відсутнє право на нарахування подвійного посадового окладу та окладу за спеціальне звання з огляду на те, що подвійність окладу замінено на кратність не можуть бути прийняті до уваги як такі, що ґрунтуються на припущенні, натомість нормативно-правові акти, що передбачали виплату посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі, діяли одночасно із нормативно-правовими актами, які встановлювали кратність оплати за зонами небезпеки, та не суперечили одне одному.

Доводи відповідача про відсутність підстав для оплати вихідних позивача у подвійному розмірі з огляду на те, що за роботу у вихідний день працівникам органів внутрішніх справ надавався інший день відпочинку є також непідтвердженими, оскільки відповідачем не надано доказів того, що позивачу надавалися такі дні відпочинку за роботу у зоні ЧАЕС 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року (кожна неділя серпня), крім того, у зоні ЧАЕС діяв 6 - денний (36-годинний) робочий тиждень, що визначено в тому числі, у довідці від 24.01.2014 /а.с. 118/, тому враховуючи положення Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 і постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, оплата праці за роботу у неділю підлягала у подвійному розмірі.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п.2 ч.1 ст.197, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. по справі № 816/951/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.