Справа № 22-а-2300/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
18 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді
судців:
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області на постанову Бородянського районного суду Київської області від 17 вересня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійого фонду України в Бородянському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання відповідача провести перерахування пенсії та стягнення недоотриманих сум, -
у травні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому посилалася нате, що вона є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено ст. ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Крім того, відповідач виплачував їй як непрацюючій пенсіонерці доплату за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи" також значно в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 39 зазначеного Закону, тобто в розмірі - одна мінімальна заробітна плата.
Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій та доплати до пенсії, позивачка просила суд зобов»язати відповідача провести перерахунок її пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які і постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка повинна становити вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Зобов»язати відповідача провести перерахунок їй виплати як неш^Ьюючій пенсіонерці відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист гроЯщян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нарахувавши їй щомісячну грошову доплату в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Стягнути на її користь недосплачені суми пенсії за 2006-2008 роки та за січень-травень 2009 року в розмірі 101486,27 грн.
Постановою Бородянського районного суду Київської області від 17 вересня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо нарахування позивачці Додаткової пенсії як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи в значно меншому розмірі, ніж передбачено положенням Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними. Зобов»язано УГІФУ в Бородянському районі Київської області провести перерахунок позивачці додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 22 травня 2008 року о 31 травня 2009 року. Зобов'язано відповідача провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_4 згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 22 травня 2008 року по 31 травня 2009 року. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.
В апеляційній скарзі УПФУ в Бородянському районі Київської області просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів ііеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що позивачка зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 23 липня 1991 року № 106 з наступними змінами віднесена до зони посиленогорадіоекологічного контролю, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, інвалід II групи, перебуває на обліку в УПФУ в Бородянському районі як непрацююча пенсіонерка та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю та підвищення до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.
Встановлено, що підвищення пенсії відповідачем здійснювалось позивачці у розмірах, ґзначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто 5,20 грн.
За змістом ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.
Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 установлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно ст. 50 даного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі: інвалідам другої групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.
Тобто, відповідно до ст. ст. 39, 49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачка має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровлю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії завіком та на підвищення пенсії як непрацююча пенсіонерка, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.
З урахуванням наведеного, приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд о^шнтовано виходив з положень ст. ст. 39, 49. 50, 53 Закону України «Про статус і соціальний заігаст громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року? наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивачка відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержанні додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та на підвищення пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.
При цьому суд обгрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі пре державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії.
Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Пр° загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною' вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанов сА прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для11 сгагсування при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст. ст. 195, 197-198. 200, 205-206 КАС України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київські1 області від 17 вересня 2009 року-без змін.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної силу.