Справа № 31364/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2010 р.справа № 2а-5815/09/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Кіровограді про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення , -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Кіровограді, в якому просив суд визнати нечинним податкове повідомлення рішення № /0 від 22.04.2008 року щодо сплати суми податкового зобовязання у розмірі 2166.87 грн. у звязку з отриманням нам спадщини на суму 43337.41 грн., посилався на те, що оскільки він є інвалідом війни 2 групи, та , відповідно до п.23 ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни та, гарантії їх соціального захисту», звільняється від сплати прибуткового податку то і вимога відповідача про зобовязання його сплатити є неправомірною.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до статті першої Закону України «Про систему оподаткування «від 26.06.1991 року ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування. Позивач сам надав декларацію, де зазначив суму отриманих доходів, отже, вказана сума визнається узгодженою, ними лише проведено відповідний розрахунок розміру податкового зобовязання.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2009 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити його вимоги. Апелянт посилався на те, що на нього, як на інваліда війни, не розповсюджуються норми Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Також зазначав, що відповідачем невірно визначено суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5% від суми доходу43337.41 грн., так як такий висновок протирічить Закону України «Про оцінку земель», оскільки відповідач визначив податкове зобовязання позивача, прирівнявши нормативну грошову оцінку земельної ділянки до вартості спадкового майна, що є недопустимим . Не згоден апелянт з рішенням суду і тому, що судом не прийнято до уваги уточнюючу декларацію про доходи за 2007 рік, подану позивачем 17.17.2009 року у відповідності до п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідно до якої податкове зобовязання позивача зменшується.

Заперечень на апеляційну скаргу Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді до суду не надавалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є інвалідом 2-ї групи та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни та, гарантії їх соціального захисту». Згідно свідоцтва про спадщину, виданого 14.12.2007 року державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори позивач після смерті рідної сестри отримав у спадщину спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.9 га за № 90, розташованої на території Грузьківської сільської ради Кіровоградської області. Оцінка спадкового майна згідно свідоцтва склала 43337.41 грн. 28 березня 2008 року ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Кіровограді було надано декларацію про доходи, одержані ним у 2007 ріці, в якій ним у якості доходу зазначена вищезазначена земельна ділянка, із сумою нарахованого доходу 43337.41 грн. Разом з декларацією позивачем був наданий розрахунок суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податків або сплаті до бюджету, у тому числі у звязку з нарахуванням податкового кредиту, де позивачем зазначено сума оподатковуваного доходу 43337.41 грн., та сума податкового зобовязання - 2166.87, виходячи з пятивідсоткової ставки ( а.с.26-27).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що оскільки Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб «є спеціальним Законом про оподаткування, який, окрім іншого, встановлює коло осіб, при отриманні спадщини якими застосовується нульова ставка оподаткування, відповідні пільги, і цим Законом не передбачена пільга для інвалідів другої групи, то за таких обставин отримана позивачем у спадок земельна ділянка підлягає оподаткуванню за 5% ставкою податку з доходів фізичних осіб, оскільки позивач прийняв спадщину після смерті рідної сестри.

Посилання апелянта на те, що відповідно до п.23 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та, гарантії їх соціального захисту»він звільняється від сплати податку, визнається колегією суддів безпідставним, оскільки протирічить положенням ч.1 ст. 1 Закону України «Про систему оподаткування «, згідно якого застосування пільг платникам податків можливо лише у разі передбачення їх у вказаному Закону та інших законах України про оподаткування, до яких Закону України «Про статус ветеранів війни та, гарантії їх соціального захисту»не відноситься.

Колегія суддів погоджується і висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач подав декларацію про доходи, одержані ним у 2007 році, в якій ним у якості доходу була зазначена земельна ділянка, отримана у спадщину із сумою нарахованого доходу 43337.41 грн., а у розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, поданих разом з декларацією, ним же зазначена сума оподатковуваного доходу 43337.41 грн., отже, вказана сума оподаткованого доходу є узгодженою, а тому, з урахуванням 5% ставки, відповідачем правомірно визначена сума податкового зобовязання у розмірі 2166.87 грн.

Посилання апелянта на те, що відповідачем безпідставно не проводилась експерта грошова оцінка землі, та відповідач, в порушення вимог діючого законодавства, прирівняв вартість обєкта спадщини до нормативної грошової оцінки землі, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, в першу чергу зазначенням самим позивачем вартості успадкованого майна.

Суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги уточнюючу декларацію про доходи , подану позивачем лише 17.07.2009 року, тобто, більш ніж через рік після подання первісної декларації, після отримання оскаржуваного податкового повідомлення рішення та звернення до суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 18 серпня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_2