Справа № 22653/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2010 р. справа № 2а-71/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Бишевської Н.А. Католікяна М.О.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача - не зявився

від відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська

на постанову : Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2009р. у справі № 2а-71/09

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська

про: стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни", -

в с т а н о в и л а:

У січні 2009року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів. Визнати дії відповідача неправомірними. Стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за період з січня 2006р. по 31 грудня 2008р. в сумі 3981грн.70коп. Зобов'язати відповідача нараховувати позивачу щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни, надалі при нарахуванні пенсії.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2009р. у справі № 2а-71/09 позовні вимоги задоволено частково. Поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду. Визнано неправомірною бездіяльність відповідача, яка виразилась у не направленні відповідної заяви про збільшення фінансування до головного розпорядника бюджетних коштів, не нарахуванні і не виплаті позивачу як дитині війни, з 09 липня 2007 року надбавки до пенсії згідно ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу як дитині війни, підвищення до пенсії згідно ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позивних вимог у зв`язку з порушенням судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (в редакції до 28.12.2007 року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була призупинена п. 12 статті 71 і ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнані неконституційними.

Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивача та здійснити виплати у розмірах, передбачених Законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач будь-яких дій, повязаних з перерахунком пенсії позивачу в частині її підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону Про соціальний захист дітей війни не здійснював, а також не проводив виплату.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Доводи відповідача про відсутність виплат у зв`язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України не може бути підставою для відмови в задоволені позовних вимог так як саме на органи Пенсійного фонду України покладено обовязок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями в тому числі при відсутності достатніх коштів за рахунок власних з наступних їх погашенням з Державного бюджету України.

Згідно з частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003року №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття мінімальна пенсія за віком, про яке йдеться в ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Між тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення суду першої інстанції у зв'язку з тим, що даний висновок у рішенні суду першої інстанції щодо звернення до головного розпорядника бюджетних коштів не є визначеним у ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позов задовольнити частково. Поновити строк звернення до адміністративного суду. Визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не нарахуванні і не виплаті позивачу як дитині війни, з 09 липня 2007 року по 31.12.2007р. надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу як дитині війни, підвищення до пенсії згідно ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням фактично сплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

Постановила :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2009р. у справі № 2а-71/09 змінити наступним чином:

Позов задовольнити частково. Поновити строк звернення до адміністративного суду. Визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не нарахуванні і не виплаті позивачу як дитині війни, з 09 липня 2007 року по 31.12.2007р. надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу як дитині війни, підвищення до пенсії згідно ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням фактично сплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України - протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених КАС України, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П. Кожан

Судді: Н.А. Бишевська

ОСОБА_2