Справа № 34741/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2010 р.справа № 2а-79/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у місті ОСОБА_2 про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення та стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

30 липня 2008 р. ОСОБА_1 звернувся до окружного адміністративного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у місті ОСОБА_2 про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та стягнення заборгованості. Крім того, зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи другої категорії. Просить суд визнати причину пропуску строку на звернення з позовом до суду поважною, признати дії Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради щодо нарахування щорічної одноразової допомоги на оздоровлення неправомірними, стягти на користь ОСОБА_1 недоплачені суми одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 ,2006, 2007 роки в розмірі 7725 грн (а.с.1-3).

Відповідач позов не визнав, посилався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення допомоги на оздоровлення. Крім того, зазначали, що нарахування та виплата допомоги на оздоровлення правомірні, так як зазначена допомога виплачувалась згідно діючого законодавства і просять в задоволенні позову відмовити (а.с.12-15).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2009 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в 2005 та 2007 роках - неправомірними та зобовязано донарахувати щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2005 та 2007 роки в розмірі 3650 грн, забезпечивши виплату цих коштів, а в іншій частині позову відмовлено (а.с.42-43).

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у місті ОСОБА_2 ради просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, прийняти нову постанову, де в позові відмовити. Посилається на пропущений позивачем строк звернення з адміністративним позовом. Крім того, вважає, що одноразова допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу згідно чинного законодавства (а.с.47-48).

В судове засідання в апеляційній інстанції представник апелянта та позивач не зявилися, про день слухання справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова залишенню без змін.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи другої категорії, що підтверджується посвідченням (а.с.4).

Позивач 08.07.2008 звертався до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у місті ОСОБА_2 ради з проханням виплатити допомогу в повному обсязі. Письмовою відповіддю від 14 липня 2008 р. відповідач повідомив, що разова грошова допомога на оздоровлення виплачена згідно з Постановою КМУ №562 від 12.07.2005 в розмірі 100 грн (а.с.8).

Законами України Про державний бюджет України на 2005 рік , та Про державний бюджет України на 2006 рік визначені розміри виплати разової допомоги для громадян цієї категорії, які позивачкою отримані. ОСОБА_3 закони не визнані у встановленому порядку неконституційними, а тому підстави для незастосування їх відсутні. Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" дія положень статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2005 рік не зупинялася.

Таким чином у 2005 році - виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актам вихідним критерієм обрахунку такої допомоги виступала мінімальна заробітна плата, встановлена Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік".

Пунктом 37 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2006 рік.

Таким чином у 2006 році щорічна допомога на оздоровлення підлягала сплаті в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2006 році відповідав вимогам законодавства, чинного на день здійснення таких виплат.

Пунктом 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-р/2007 положення пункту 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином у 2007 році до набрання чинності рішенням Конституційного Суду України щорічна допомога на оздоровлення підлягала сплаті в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 09 липня 2007 року - виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами вихідним критерієм обрахунку такої допомоги виступала мінімальна заробітна плата, встановлена Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Отже, розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2005 році та жовтні 2007 року не відповідав вимогам законодавства, чинного на день здійснення таких виплат, в звязку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог за 2005 та 2007 роки.

Крім того, відповідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на той факт, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання дій посадових осіб незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2005 рік, оскільки позивач обґрунтував поважність причин пропуску вказаного строку.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, а постанову суду залишити без змін.

Керуючись статтями 198, 202,205 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у місті ОСОБА_2 ради залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня серпня 2009 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяця з дня складання в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Божко

Судді Я.В. Семененко

ОСОБА_3