Справа № 29803/09
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2010 р.справа № 2а-2298/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Коршуна А.О. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 голова правління

ОСОБА_2 дов від 26.10.10

ОСОБА_3 дов від 18.12.09

відповідачів: - ОСОБА_4 дов від 25.10.10

ОСОБА_5 дов від 21.07.10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги Державної інспекції з енергозбереження, Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.09

у справі №2а-2298/09/0870

за позовом Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод»

до - Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області

- Державної інспекції з енергозбереження

про скасування актів індивідуальної дії, -

в с т а н о в и л а :

Закрите акціонерне товариство з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод»звернулось до суду з позовом до Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області, в якому просило скасувати п.13 Припису Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області до акту комплексної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів від 03.03.09, скасувати постанову №07 від 03.03.09 Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків відповідача про перевитрати електроенергії в електричних мережах підприємства за рахунок відхилення коефіцієнту потужності за ОСОБА_6 Методикою визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженою наказом НАЕР від 13.12.06 № 89. Законом України «Про енергозбереження»встановлені санкції за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат, які (норми) розробляються та встановлюються на міжгалузевому та регіональному рівнях уповноваженими органами державної влади. На підставі міжгалузевих, галузевих та регіональних норм на рівні підприємства здійснюється нормування ПЕР самим підприємством.

Крім того, наведені відповідачем в акті перевірки обставини не свідчать про марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів в розумінні Закону України «Про енергозбереження». Також Законом України «Про енергозбереження»не віднесено до порушень з питань енергозбереження відхилення коефіцієнту потужності від показника граничного значення.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2009 року у даній справі до участі в справі залучено у якості другого відповідача ОСОБА_7 інспекцію з енергозбереження.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.09 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Скасовано постанову №07 від 03.03.09 Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області, п.13 Припису Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області до акту комплексної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів від 03.03.2009.

Не погодившись з постановою суду, відповідачі - Територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області, ОСОБА_7 інспекція з енергозбереження подали апеляційні скарги (а.с.164, 176), в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області обґрунтована тим, що останнє діяло відповідно до норм чинного законодавства, за виявлені порушення до позивача застосована передбачена законодавством відповідальність. Позивач не заперечував проти правильності зафіксованих в акті комплексної перевірки від 27.02.09 показників по електроенергії та кількості перевитрат мазуту на котлі ДКВ-10-13 ст.№4 . За фактом роботи вказаного котла на мазуті з відхиленням від показників режимної карти (перевищення питомої витрати палива на виробництво теплової енергії внаслідок завищеного коефіцієнту надлишку повітря) встановлено перевитрати мазуту в розмірі 5,3 т/рік, що є марнотратним споживанням енергоресурсів і відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про енергозбереження»є підставою для накладення на підприємство економічних санкцій. Під час перевірки використання електричної енергії встановлено відхилення коефіцієнту потужності від показника граничного значення перевитрат активної електроенергії в мережах підприємства, яке призвело до перевитрат електроенергії, що є порушенням технологічної дисципліни експлуатації обладнання.

Апеляційна скарга Державної інспекції з енергозбереження мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив правові норми, що регламентують діяльність Інспекції у сфері є енергозбереження. Територіальним управлінням на підставі акту перевірки застосовано підвищену плату за нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів згідно з чинним законодавством. Всі матеріали перевірки, в тому числі і постанова про застосування підвищеної плати, були складені згідно з додатками 1; 2; 3 «Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання».

Представники відповідачів в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах.

Представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечують, просять постанову суду першої інстанції залишити без змін, надали письмові заперечення (а.с.208), в яких зазначають, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційних скарг та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 27.02.09 Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області проведено комплексну перевірку використання паливно-енергетичних ресурсів ЗАТ з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод», за результатами якої складений акт №15-9/03-247-11 від 27.02.09.

В ході перевірки виявлено, що під час перевірки газоспоживне обладнання не працювало. Котли ДКВ-10-13 ст.3, 4 працювали на мазуті. В роботі котла № 4 зафіксовано відхилення від показників режимної карти завищений коефіцієнт надлишку повітря, що призводить до перевитрат питомої витрати мазуту на виробництво теплової енергії. За розрахунком, наведеним в акті перевірки, перевитрати мазуту складають 5,3 т/рік.

Також в акті перевірки зазначено, що внаслідок того, що підприємство на час перевірки майже не працювало, визначитись з ефективністю роботи основного технологічного електровикористовуючого обладнання не було можливим. Однак, за звітними даними за рахунок відхилення коефіцієнту потужності від показника граничного значення перевитрати активної електроенергії в мережах підприємства в 2008 році склали 3227,6 тис. кВт*год за рік.

За поясненнями відповідача-1 загальний обсяг перевитрати активної електроенергії, пов'язаний з відхиленням коефіцієнта потужності підприємства від граничного значення, розрахований відповідно до ОСОБА_6 визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, що затверджена наказом НАЕР від 13.12.06 № 89, на підставі даних, що наведені в довідці підприємства про обсяги споживання активної та реактивної електроенергії протягом 2008 року та довідки підприємства про тариф на активну електроенергію, що споживається підприємством.

За результатами перевірки відповідачем-1 складено припис від 03.03.09 (а.с.21), оформлено Постанову про підвищену плату не нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів № 07 віл 03.03.09 (а.с.26), про що міститься відповідне посилання в акті перевірки (а.с.19).

Припис від 03.03.09 містить вимоги, зокрема, щодо розроблення позивачем заходів з підвищення коефіцієнту потужності в електромережах підприємства до граничного значення (пункт 13).

Постановою № 07 від 03.063.09 відповідачем-1 з посиланням на ст.11 Закону України «Про енергозбереження», постанову Кабінету Міністрів України від 02.09.1993 № 699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві»застосовано до позивача підвищену плату за марнотратне витрачання електроенергії, що призвело до перевитрат її у кількості 3227 тис. кВт*год та мазуту у кількості 5,3 т у розмірі 2817044,08 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені порушення, які зазначені в акті №15-9/03-247-11 від 27.02.09, не є марнотратним витрачанням паливно-енергетичних ресурсів, у звязку з чим до позивача неправомірно застосовано підвищену плату за марнотратне витрачання електроенергії.

Крім того, враховуючи встановлену під час перевірки обставину, що підприємство на час перевірки майже не працювало, визначились з ефективністю роботи основного технологічного електровикористовуючого обладнання не було можливим, визнано безпідставним зазначене в п.13 припису від 03.03.09 зобов'язання позивача розробити заходи з підвищення коефіцієнту потужності в електромережах підприємства до граничного значення, оскільки висновки перевіряючи не ґрунтуються на інструментальних вимірюваннях, зроблених в установленому законом порядку.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Питання раціонального використання паливно-енергетичних ресурсів регулюється, зокрема, Законом України «Про енергозбереження», постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.93 № 699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві».

Закон України "Про енергозбереження" визначає нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів як прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів, їх марнотратне витрачання та використання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів - нормами питомих витрат палива та енергії, та при цьому визначає поняття кожного з вказаних видів нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів.

За тими ж визначеннями у вказаному Законі - прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів - втрата паливно-енергетичних ресурсів поза технологічними процесами (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів);

- марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів - систематичне, без виробничої потреби, не зумовлене вимогами технічної безпеки недовантаження або використання на холостому ходу електродвигунів, електропечей та іншого електро- і тепло

устаткування; систематична втрата стисненого повітря, води і тепла, спричинена несправністю арматури, трубопроводів, теплоізоляції трубопроводів, речей і тепловикористовуючого устаткування; недотримання вимог нормативної та проектної документації щодо теплоізоляції споруд та інженерних об'єктів, яке призводить до зниження теплового опору огороджувальних конструкцій, вікон, дверей в опалювальний сезон (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів).

Статтею 11 Закону України «Про енергозбереження»передбачені економічні заходи для забезпечення енергозбереження, в тому числі, відповідно п. «е»ст.11 цього Закону введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами; відповідно до п. «є»ст.11 Закону - застосування економічних санкцій за марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної або некомпетентної діяльності працюючих.

Відповідно до вказаної вище норми Закону плата у вигляді надбавок та економічні санкції визначені законодавством як самостійні види економічних заходів, які розрізняються своєю правовою природою та підставами застосування.

Плата у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів вводиться за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами

Закон України «Про енергозбереження»визначає, що норми питомих витрат палива та енергії - це регламентована величина питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів для даного виробництва, процесу, даної продукції, роботи, послуги, відтак їх перевитрати це перевищення таких норм, що сталось внаслідок винних дій (бездіяльності) субєкта господарювання.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.93 № 699, на яку міститься посилання в оскаржуваній постанові № 07 від 03.03.09, плата за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів застосовується у разі неефективного їх використання.

Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картами, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства ОСОБА_7 інспекцією з енергозбереження.

Постановою № 07 від 03.03.09 до позивача застосовано підвищену плату за марнотратне витрачання електроенергії, що призвело до її перевитрат, та мазуту, проте з акту перевірки, складеного відповідачем-1, не вбачається перевищення регламентованої величини питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів, як законодавчо встановленої підстави для застосування до позивача економічних заходів за їх нераціональне використання.

Порядок нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 № 786.

Частиною 1 Порядку встановлено, що нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві України здійснюється з метою раціонального використання та економії паливно-енергетичних ресурсів і є основою для застосування економічних санкцій за їх нераціональне використання та запровадження економічних механізмів стимулювання енергозбереження.

Нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів не передбачає втручання держави у господарську діяльність підприємств, пов'язану з обмеженням обсягів споживання паливно-енергетичних ресурсів або обсягів виробленої продукції. Воно є інструментом усунення нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів, викликаного безгосподарністю та застосуванням застарілих технологій. Основними важелями цього механізму є матеріальне заохочення економії паливно-енергетичних ресурсів та фінансова відповідальність за їх нераціональне використання.

Основою для запровадження економічних механізмів стимулювання енергозбереження є прогресивні показники норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів, а для застосування економічних санкцій та адміністративних штрафів - міжгалузеві, галузеві та регіональні норми питомих витрат.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 17 цього Порядку норми витрат паливно-енергетичних ресурсів - це затверджений уповноваженим на те Кабінетом Міністрів України органом виконавчої влади показник їх використання на одиницю виробленої продукції, виконаних робіт або наданих послуг встановленої якості (далі - одиниця продукції), орієнтований на прогресивне виробництво.

Норми витрат паливно-енергетичних ресурсів повинні встановлюватися з урахуванням особливостей конкретного виробництва, як правило, на рівні підприємства, установи, організації (далі - підприємство). Диференціація норм за конкретними технологіями чи видами споживання здійснюється підприємством самостійно на основі міжгалузевих та галузевих методик. Ці норми не повинні перевищувати встановлених показників міжгалузевих та галузевих типових норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів для певних видів споживання.

Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації визначають організації, які забезпечують методичне керівництво нормуванням у галузях (регіонах) та здійснюють погодження методик нормування, а в окремих випадках - норм витрат паливно-енергетичних ресурсів, розроблених для потреб підприємства, галузі, регіону іншими виконавцями.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 при визначенні перевитрат електричної енергії застосував загальні положення ОСОБА_6 визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої наказом Державного Комітету України з енергозбереження від 26.10.01 №113, встановив факт перевитрат електроенергії за рахунок недотримання граничного значення коефіцієнта потужності.

За визначенням термінів, які містяться в цій ОСОБА_6, нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів, їх марнотратне витрачання та використання понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів нормами питомих витрат палива та енергії.

Прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів втрата паливно-енергетичних ресурсів поза технологічними процесами (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів).

Як вбачається з розрахунку перевитрат електроенергії до акту перевірки від 27.02.09 (а.с.20), відповідач-1 дійшов висновку, що коефіцієнт потужності не відповідає показнику граничного значення в п.1.15.1 наведеної ОСОБА_6, у звязку з чим відповідачем-1 визначена величина перевитрат електроенергії в електричних мережках за рахунок відхилення коефіцієнта потужності.

Між тим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає доказів на підтвердження правомірності застосування при обчисленні цієї величини значення економічного еквіваленту реактивної потужності 0,8 як однією із складових формули, за якою визначаються такі перевитрати, що позбавляє можливості перевірити правильність визначеної відповідачем-1 величини перевитрат.

Крім того, виходячи з наведених вище норм в їх сукупності, перевитратити електроенергії за рахунок відхилення коефіцієнту потужності не свідчать про перевитрати (понаднормативні втрати), тобто витрати (втрати) понад встановлені норми та нормативи, що є підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Відповідно до Закону України «Про енергозбереження»не є порушенням з питань енергозбереження відхилення коефіцієнту потужності від показника граничного значення, також вказаний Закон не встановлює вимог щодо дотримання граничного коефіцієнту потужності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що складений відповідачем-1 припис в цій частині (пункт 13) не відповідає діючому законодавству, висновок суду першої інстанції про його скасування є правильним.

Крім того, в акті перевірки від 27.02.09 № 15-9/03-247-11 належним чином не встановлено причину виявленого перевищення, що є визначальною обставиною для застосування санкцій.

З акту перевірки не вбачається, чи перевищення витрат електроенергії сталось внаслідок недодержання технологічної дисципліни (що тягне за собою застосування підвищеної плати) чи внаслідок недосконалості технологічних процесів (що звільняє від такої відповідальності), у звязку з чим оскаржувану постанову, яка прийнята на підставі цього акту, не можна вважати обґрунтованою.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи правильно застосував норми матеріального справа, повно та всебічно дослідив обставини справи та прийняв обґрунтовану постанову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державної інспекції з енергозбереження та Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 липня 2009 року у справі № 2а-2298/09/0870 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська