Справа № 36759/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2010 р. справа № 2а-1736/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

за участі представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградський міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-1736/09 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлограді Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною та перерахунок пенсії, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2008 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку його пенсії та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Павлограді Дніпропетровської області здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2009 року з використанням розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, який становить на 2008 рік 1573,99 грн., а також стягнути на його користь з відповідача розмір недоплачених коштів по пенсії за період з січня 2009 року по серпень 2009 рік у розмірі 5071,54 грн. та моральну шкоду в сумі 1700,00 грн і витрати, понесені ним при зверненні до суду.

Постановою Павлоградський міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2009 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлограді Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, в перерахунку пенсії з 01 січня 2009 року, та стягненні на його користь недоплачених сум пенсії за період по серпень місяць 2009 року, а також у стягнені моральної шкоди та судових витрат по справі.

На зазначену постанову суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, та на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград Дніпропетровської області по перерахунку його пенсії з 01 січня 2009 р., і зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з 01 січня 2009 року з використанням при перерахунку пенсії у 2009 році розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, який становить на 2008 рік 1573,99 грн., а також стягнути з відповідача на його користь розмір недоплачених коштів по пенсії за період з січня 2009 р. по серпень 2009 р. у розмірі 5071,54 грн., моральну шкоду в розмірі 1700 грн., та судові витрати

Апеляційна скарга позивача мотивована безпідставністю висновків суду першої інстанції про відсутність у нього права на перерахунок пенсії, що істотно порушує норми матеріального права, оскільки в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не передбачено підстав для позбавлення права на перерахунок пенсії, а у ст.42 цього Закону мова йдеться про зміну порядку перерахунку пенсії. Вказує на те, що його страхові внески по 31.01.2009 р. включно були повністю сплачені КП УЖКГ 27.02.2009 р. одразу після першої вимоги відповідача та його звернення до роботодавця у відповідності до п.3 ст.16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що свідчать залучені до матеріалів справи довідка від 20.03.2009 р. вих.№ 42 та платіжне доручення № 730 від 27.02.2009 р. Крім того, на думку позивача помилковими є висновки суду першої інстанції про неможливість задоволення його вимог у звязку з визнанням неконституційними положень пункту 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», оскільки дія вказаного Закону припинилася і у 2009 р. прийнято новий Закон України «про Державний бюджет України на 2009 рік», відповідно не існує будь-яких перешкод для застосування норм п.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії з використанням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Заслухавши пояснення, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому, виходячи з наступного

Частиною другою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером за віком і перебуває на обліку в УПФ України в місті Павлограді Дніпропетровської області. За зверненням позивача 13.01.2009 р. про перерахунок пенсії, УПФ України в місті Павлограді Дніпропетровської області листом від 19.01.2009 року повідомив його про відсутність у нього права на перерахунок пенсії з тих підстав, що страховий стаж складає менше 2 років через семимісячну заборгованість КП "УЖКР" по сплаті страхових внесків.На повторні звернення позивача, він отримував: лист територіального УПФ від 05.02.2009 року (а.с.28-29) про відмову у перерахунку пенсії через те, що на дату звернення за перерахунком пенсії у нього відсутній страховий стаж 24 місяці після останнього перерахунку пенсії; лист ПФУ від 24.03.2009 р. з розясненням про відсутність підстав для перерахунку пенсії з урахуванням стажу та заробітку за період роботи з 01.01.2007 р. по 31.12.2008 р. та про можливість проведення перерахунку за його згодою з урахуванням стажу за період роботи з 01.01.2007 р. по 31.07.2007 р. і заробітку, з якого попередньо було перераховано пенсію з 01.09.1988 р. по 31.08.1993 р. та з 01.08.2000 р. по 31.12.2006 р. (а.с.27-28); лист територіального УПФ від 06.04.2009 року та від 07.04.2009 року з розясненням про неможливість здійснити зарахування сплачених сум щодо окремого працівника підприємства (а.с.23-26); листи ПФ України від 19.05.2009 р., від 12.06.2009 р., від 10.08.2009 р. та від 22.06.2009 р. (а.с.14, 21, 22); лист відповідача від 13.07.2009 року з повідомленням про перерахунок пенсії з 01.07.2009 року (а.с.17-20); та лист Головного УПФ в Дніпропетровській області від 19.07.2009 р. (а.с.30-31)

Відмовляючи у задоволені вимог позивача стосовно відновлення його права на перерахунок пенсії з 01.01.2009 р. з урахуванням стажу роботи після останього перерахунку, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача та спираючись на положення ст.1, ст.7, ст.14, п.1 ст.15, п.6 ч.2 ст.17, ст.24, ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку, що відповідач мав можливість зарахувати позивачеві страховий стаж у повному обсязі тільки при умові повного розрахунку КП "УЖКГ" з Пенсійним фондом України, а оскільки на час первинного звернення позивача до відповідача за перерахунком пенсії, КП "УЖКГ" сплатило страхові внески лише по 30.06.2008 року, тому позивачем, як працівником КП "УЖКГ" вже було втрачено 7 місяців страхового стажу, і перерахунок його пенсії станом на 01.01.2009 р. можливо було провести з урахуванням страхового стажу з 01.01.2007 року по 31.12.2008 року лише з урахуванням заробітної плати, з якої попередньо було перераховано пенсію. З увагою на наведене, з огляду на письмове звернення позивача від 20.06.2009 року та сплатою на цей час КП "УЖКТ" страхових внесків по 31.12.2008 року, за висновками суду перерахунок пенсії позивача з урахуванням ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" можливо було перерахувати з 01.07.2009 року.

Відмова суду першої інстанції у задоволені вимог позивача стосовно захисту його права на перерахунок пенсії починаючи з 01 січня 2009 року із врахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2008 рік, що становить 1573,99 грн. мотивована приписами пп.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою на думку суду першої інстанції передбачено проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньом на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії на 2007 рік (1197, 91 грн.)

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими у звязку з неправильним визначенням судом предмету спору та характеру спірних правовідносин, що призвело до невірного застосування норм матеріального права у даній справі та постановлення незаконного рішення по суті спору. До наведених висновків колегія суддів дійшла виходячи з наступного

Пенсія за віком позивачу була призначена з 30.03.2004 року відповідно до положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, перерахунок його пенсії проводився у 2006 році за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На час звернення позивача до УПФ 13.01.2009 р. з заявою про перерахунок пенсії, частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачалося, що «у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону».

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, яким регулюються спірні правовідносини, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для проведення перерахунку пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду. З моменту проведення перерахунку пенсії відповідач зобов'язаний був зробити перерахунок за який сплачено страхові внески, а потім після надходження даних про сплату здійснити остаточний перерахунок.

Натомість відповідач не надав суду жодних доказів того, що він належним чином виконував свої обов'язки та здійснював всі заходи контролю за дотриманням страхувальником пенсійного законодавства для своєчасної сплати страхових внесків, як це передбачено чинним законодавством.

Суд першої інстанції посилаючись на приписи статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»щодо повної відповідальності страхувальника за своєчасність, достовірність, повоту нарахування та сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, тим самим підтвердив відсутність провини позивача у несвоєчасному надходженні цих внесків підприємства до Пенсійного фонду України, але при цьому суд дійшов помилкових висновків про те, що позивач, як і інші працівники КП "УЖКТ", втратив 7 місяців страхового стажу із-за сплати підприємством страхових внесків лише по 30.06.2008 р.

Також судом першої інстанції помилково було застосовано у спірних правовідносинах положення п.11 Постанови Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено, що перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 вказаного Закону.

Постановою Пенсійного фонду № 4-4 від 01.02.2008 року затверджений Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховується для обчислення пенсії.

Отже, на момент звернення позивача у січні 2009 року з заявою про перерахунок його пенсії, у відповідача були наявні всі необхідні правові підстави та повноваження для задоволення вимог заявника про врахування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік (що передує року перерахунку пенсії), а не за 2007 рік.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а вимоги позивача у цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди колегія суддів зазначає про наступне

Відповідно до ч.2 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншими порушеннями прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно - правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно - правовий спір.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 03 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже, з доказів по справі не вбачається, що внаслідок дій та бездіяльності відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст.94 КАС України.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Павлоградський міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2009 року - скасувати

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлограді Дніпропетровської області задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград Дніпропетровської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2009 р..

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград Дніпропетровської області вчинити дії, направлені на здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01 січня 2009 року із врахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2008 рік, що становить 1573,99 грн.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 3,40 грн.

У задоволені вимог ОСОБА_2 щодо стягнення на його користь з Управління Пенсійного фонду України в місті Павлограді Дніпропетровської області моральної шкоди в розмірі 1700 грн. та судових витрат в сумі 64,40 грн. - відмовити

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів починаючи з наступного дня після її виготовлення у повному обсязі

Повний текст постанови виготовлено 09 листопада 2010 року

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко