Справа № 572/1659/15-а
Суддя: Довгий І.І. І. І.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/1659/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року 18:20 м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.,

при секретареві Сосюк Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області, третя особа ОСОБА_3, про визнання протиправним визначення розміру аліментів, що нараховуються та наявної заборгованості по аліментах,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області, в якому просить визнати протиправним визначення розміру аліментів, що нараховується ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на підставі виконавчого листа, виданого 3 червня 2004 року щомісяця та наявну заборгованість по аліментах, оскільки вони проведені з порушенням Закону України "Про виконавче провадження" та зобовязати відділ державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області провести перерахунок розміру аліментів, що нараховується ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на підставі виконавчого листа, виданого 3 червня 2004 року та наявної заборгованості по аліментах, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням вказівок, які містяться в абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Посилаючись на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, дав пояснення згідно заяви, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав. Посилався на Закон України "Про виконавче провадження", Сімейний кодекс України, зазначив про розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, в встановленому Сімейним кодексом України. Про розмір середньої заробітної плати для одного середньооблікового штатного працівника Сарненського району на запит державного виконавця інформацію надає управління статистики у Сарненському районі. Тому твердження позивача, що державний виконавець самостійно визначає розмір грошових коштів, є безпідставним, оскільки державний виконавець проводив нарахування боргу по аліментах на правових підставах, виходячи з середньої заробітної плати для одного штатного працівника Сарненського району.

Третя особа ОСОБА_3 позов не визнала, вказала, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів в необхідних розмірах.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. У сферах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно статтею 1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішення здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області 3 червня 2004 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 4483306 по виконанню виконавчого листа №2-935, виданого 3 червня 2004 року Сарненським районним судом Рівненської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття.

Нарахування заборгованості згідно довідок по аліментах від 7 квітня 2015 року за вих. № 3451 проводилося відповідно до змісту виконавчого листа в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Згідно ч.3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

В матеріалах виконавчого провадження інформація про місце роботи боржника та наявності у нього будь-яких інших офіційних джерел доходу відсутня. Заборгованість згідно даного виконавчого листа нараховувалася відповідно до ч.3 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" та ч.3 ст.195 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Як вказав представник відповідача, розмір середньої плати для одного середньооблікового штатного працівника Сарненського району на запит державного виконавця інформацію надає управління статистики у Сарненському районі.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Ця норма надає можливість суду встановлювати у кожній конкретній справі той чи інший розмір аліментів на дитину, але не менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на вищевикладене, підстави для визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання провести перерахунок аліментів, відсутні.

Керуючись, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції а Рівненській області про визнання протиправним визначення розміру аліментів, що нараховуються та наявної заборгованості по аліментах, зобовязання провести перерахунок розміру аліментів, що нараховуються, відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: