Справа № 308/562/14-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Надь Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ капітана міліції ОСОБА_2 про визнання постанови серії ПС1 №266717 про адміністративне правопорушення від 09.01.2014 року протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача старшого інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ капітана міліції ОСОБА_2 про визнання постанови серії ПС1 №266717 про адміністративне правопорушення від 09.01.2014 року протиправною та її скасування . Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 09.01.2014 року близько 13 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «GEELI MR CK-2» рухався у напрямку м.Рівне та був зупинений старшим інспектором ДПС Новоград-Волинського ВДАІ капітаном міліції ОСОБА_2 Посилаючись на те, що він перевищив обмеження швидкості руху, показавши зафіксовану на приладі «Візир» швидкість 84 км/год., інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення та як наслідок ним була винесена постанова серії ПС1 №266717 про адміністративне правопорушення від 09.01.2014 року якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Позивач з винесенням постанови не згоден ,вказує на те, що правил дорожнього руху не порушував, рухався зі швидкістю 69 км/год., а на екрані приладу «Візир» який показав інспектор було зафіксовано два автомобілі , тому не зрозуміло швидкість якого автомобіля була зафіксована даним приладом. Крім того, вказує на те, що інспектором при винесенні постанови не враховані обставини передбачені ст.33 КпАП України, порушені його права передбачені ст.268 КпАП України, а саме не надано йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення . З посиланням на вказані обставини, а також на норми ст. ст. 33,122,245,251, 252,254,283,287,288 КУпАП, п. 12.4,12.10 Правил дорожнього руху України, просив суд, постанову серії ПС1 №266717 про адміністративне правопорушення від 09.01.2014 року про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати її.

Позивач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду даної справи був належним чином повідомлений. На адресу суду надійшла заява від 08.04.2014 року в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився в судове засідання, хоча неодноразово повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, письмових заперечень від відповідача або заяви про визнання позову, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. А тому оскільки відповідач повідомлений належним чином, суд ухвалив справу вирішувати за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 09.01.2014 року близько 13 год. 30 хв. позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «GEELI MR CK-2» , державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись на 211 км. автодороги ОСОБА_3 Чоп у напрямку м. Рівне був зупинений старшим інспектором ДПС Новоград-Волинського ВДАІ капітаном міліції ОСОБА_2

Як встановлено судом, постановою старшого інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ капітана міліції ОСОБА_2, серії ПС1 №266717 від 09.01.2014 року

позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а саме за те, що він 09.01.2014 року близько 13 год. 30 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухаючись на 211 км. автодороги ОСОБА_3 Чоп у напрямку м. Рівне, перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год. яка вимірювалась приладом Візир, чим порушив вимогу п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1, перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год. у населених пунктах, інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення та як наслідок ним була винесена постанова серії ПС1 №266717 від 09.01.2014 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в сумі 255 грн.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ПС1 №266717 від 09.01.2014 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення судом встановлено порушення вимог КУпАП.

При винесенні постанови, суб'єктом владних повноважень інспектором ДПС вчинено низку порушень, порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП під час накладання стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність. Всі перелічені вимоги Закону, відповідно до положень ст. 283 КУпАП , повинні бути відображені в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Дослідженням оскаржуваної постанови встановлено, що відповідач, накладаючи на позивача адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 255 грн., не навів мотивів прийняття саме такого стягнення, не зазначив чи були враховані ним:

- характер вчиненого правопорушення,

- особа правопорушника,

- ступінь його вини,

- майновий стан,

- не зазначив чи мали місце обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність позивача, передбачені ст.ст. 34 ,35 КУпАП ;

- не навів докази, які підтверджують чи спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення (позивач під час складання адміністративного протоколу не визнав факт вчинення адміністративного правопорушення).

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення не зафіксоване свідками, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, а тому приходжу до висновку про доцільність задоволення позову про визнання постанови протиправною та скасування постанови серії ПС1 №266717 від 09.01.2014 року про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 11, 70, 71, 86, 158, 161-164, 171-2 КАС України, ст. ст. 245,251, 280, 289 КУпАП , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ капітана міліції ОСОБА_2 про визнання постанови серії ПС1 №266717 про адміністративне правопорушення від 09.01.2014 року протиправною та її скасування задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ капітана міліції ОСОБА_2 про серії ПС1 №266717 від 09.01.2014 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3