Справа № 29942/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2010 р.справа № 2а-6554/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської

районної ради м. Дніпродзержинська про стягнення заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2008 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської

районної ради м. Дніпродзержинська про стягнення заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення, де просив визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська та Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо невиплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2000 по 2007 р.р., визнати протиправною бездіяльність відповідачів у вигляді невиплати позивачу компенсації при встановленні 2 групи інвалідності, зобовязати відповідачів здійснювати виплату разової щорічної допомоги на оздоровлення, стягнути на користь позивача з відповідачів недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2000 по 2007 роки в розмірі 9186 грн 50 коп та компенсацію при встановленні 3 групи інвалідності в розмірі 16590 грн та вартість наданих йому юридичних послуг в розмірі 1000 грн (а.с.2-6).

Відповідач позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити (а.с.26-28;33-36).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2009 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення виконкому Баглійської районної ради м. дніпродзержинська у нарахуванні та виплаті на користь ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а в іншій частині позову відмовлено (а.с.107-108;109-114).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову (а.с.128-130).

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та постановити нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання в апеляційній інстанції представник відповідача та позивач зявилися, кожен просить задовольнити його апеляційну скаргу.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалід 2 групи, захворювання повязане з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням та довідкою МСЕК(а.с.8;11;12).

Як вбачається з матеріалів справи позивачу щорічно, починаючи з 2000 р. виплачувалася щорічна допомога на оздоровлення, в період з 2000 р. по 2004 роки по 26 грн 70 коп, за 2005 та 2006 роки сплачено по 100 грн, в квітні 2007 р., в вересні 2008 р. та березні 2009 року виплачено по 120 грн кожного разу. Крім того, позивачу було виплачено одноразову компенсацію на оздоровлення 2 жовтня 2006 р. в розмірі 284 грн 40 коп (а.с.83;85;87;89;93;98;101;102;96).

Крім того, управління праці та соціального захисту населення посилається на той факт, що виплати щорічної допомоги на оздоровлення здійснювались відповідно Законів України про Державний бюджет на відповідні роки та Постанов Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та №562 від 12 липня 2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.26-28).

Колегія суддів зазначає, що щорічна одноразова допомога на оздоровлення та одноразова компенсація виплачувалась позивачу в значно нижчих розмірах, ніж це передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але відповідачі наполягали на застосуванні річного строку позовної давності і суд першої інстанції врахував, що позивач пропустив річний строк звернення до суду.

Відповідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги посилання відповідача на той факт, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання дій посадових осіб незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення за період з 2000 року по 2007 роки одноразової компенсації, оскільки позивач не обґрунтував поважність причин пропуску вказаного строку, а про порушення своїх прав та законних інтересів щодо грошової допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації на оздоровлення за вказаний період позивач знав щороку при отриманні грошової допомоги та в суд з позовом звернувся лише в липні 2008 р., тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки в суді першої інстанції представники відповідачів просили відмовити у задоволенні адміністративного позову у звязку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення відносно відмови у визнання дій Управління праці і соціального захисту населення Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2000-2006 роки та одноразової компенсації на оздоровлення неправомірними та виплати заборгованості такої допомоги.

Що стосується 2007 р. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», чим в 2007 році зупинено дію ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року вказані обмеження визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що оскільки щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1 за 2007 рік була перерахована відповідачем в квітні 2007 року (до рішення Конституційного суду України), розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідає вимогам законодавства.

Таким чином, оскільки Управління праці і соціального захисту населення виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська виплачувало позивачу допомогу на оздоровлення за 2007 рік в розмірі, передбаченому діючим законодавством, суд першої інстанції не обґрунтовано визнав дії Управління праці і соціального захисту населення Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік неправомірними, так як дії Управління відповідали вимогам законодавства.

При таких обставинах колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, а в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Керуючись статтями 198, 202,205 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2009 р. в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяця з дня складання в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Божко

Судді Я.В. Семененко

ОСОБА_3