Справа № 22-а-1634/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
11 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого: судді Приходька К. П.,
суддів: Верланова С. М., Таргоній Д. О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київсщої області від 22 березня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області про зобов'язання провести перерахунок додаткової пенсії та доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення, - ^ встановила:
у лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому посилався на те, що він є інвалідом 2 групи з 22.06.2006 року внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено ст. ст. 49, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Крім того, відповідач виплачував йому доплату за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи" також значно в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 39 зазначеного Закону, тобто в розмірі - одна мінімальна заробітна плата.
Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій та доплати
пенсії, то 01 березня 2010 року збільшивши позовні вимоги, просив суд зобов»язати повідана провести перерахунок, починаючи з 01 грудня 2008 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Зобов»язати відповідача провести з 01 грудня 2008 року перерахунок йому виплати як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які пострждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нарахувавши йому щомісячну грошову доплату у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов»язано УПФУ в м. Білій Церкві Київської області провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 02 лютого 2009 року. Зобовязано відповідача провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 1. І. згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 02 лютого 2009 року - 605 грн., з 1 квітня 2009 року - 625 грн., з 1 липня 2009 року - 630 грн., з 1 жовтня 2009 року - 650 грн., з 1 листопада 2009 року і 1 грудня 2009 року - 744 грн., з 1 січня 2010 року по 22 березня 2010 року - 869 грн., з врахуванням виплачених сум.
В апеляційній скарзі УПФУ в м. Білій Церкві Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що позивач зареєстрований та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 23 липня 1991 року, з наступними змінами віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, інвалід II групи, перебуває на обліку в УПФУ в м. Біла Церква як непрацюючий пенсіонер та отримує додаткову ^енсію за шкоду, заподіяну здоров"ю та підвищення до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.
Встановлено, що підвищення пенсії відповідачем здійснювалось позивачу у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто 5,20 грн.
За змістом ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслИр Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.
Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю,і призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно ст. 50 даного Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі: інвалідам другої групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.
Тобто, відповідно до ст. ст. 39, 49, 50 Закону України «Про статус і соціальі?ий захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачка має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та на підвищення пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.
З урахуванням наведеного, приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 39, 49, 50, 53, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та на підвищення пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.
При цьому суд обгрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.
Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказанної статті, мінімального розміру пенсії за віком.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанову суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200, 205-206 КАС України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2010 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.