Справа № 4292/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2010 р.справа № 2а-7562/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

за участю представників сторін:

від позивача - представник не зявився

від відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову: Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2008 року у справі №2а-7562/08

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агромашінвест»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

встановила:

06.08.2008р. Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача адміністративно-господарські санкції у розмірі 22429грн.26коп.; стягнути з відповідача на користь позивача пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 950грн.82коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2008р. у задоволені позову відмовлено повністю.

Дана постанова обґрунтована тим, що відповідачем подавалися звіти про вакансії на протязі всього 2007р., направлялися листи про готовність працевлаштувати інвалідів. Робочі місця для інвалідів були створені. Створити спеціальне робоче місце для конкретного інваліда підприємство не мало обєктивної можливості з причин відсутності висновку МСЕК щодо кожного конкретного інваліда, які позивач не надав відповідачу. За таких обстави позивачем нараховані адміністративно-господарські санкції та пеня безпідставно.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати спірну постанову та задовольнити позовні вимоги.

Дана апеляційна скарга обґрунтована тим, що результатом працевлаштування відповідно до ст.. 21 Кодексу законів про працю України є укладення трудового договору між працівником та власником підприємства або уповноваженим ним органом. Тобто безпосереднє працевлаштування інвалідів здійснюється роботодавцями. Штрафні санкції, відповідно до ст.. 20 Закону, роботодавці зобовязані сплачувати незалежно від положень викладених у ст.. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята без порушення норм матеріального та процесуального права та просить залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд належним чином повідомив учасників процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

На адресу суду 23.06.2010р. надійшла заява від позивача щодо розгляду даної справи без участі представника позивача.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи на Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агромашінвест»покладається обов'язок щорічно до 1 лютого року, що настає за звітним, подавати відділенням Фонду соціального захисту інвалідів відомості про середню річну заробітну плату на підприємстві, середньооблікову чисельність штатних працівників облікового складу та про кількість працюючих інвалідів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2008р. у задоволені позову відмовлено повністю.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частиною 3 ст. 18 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 року № 314 - працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Пунктом 11, 12 Положення місцеві органи соціального захисту населення: виявляють інвалідів, які бажають працювати і спроможні реалізувати свої здібності та можливості на підставі індивідуальних програм реабілітації; щомісячно надсилають державній службі зайнятості списки інвалідів, які виявили бажання працювати, із зазначенням професій, спеціальностей; подають державній службі зайнятості заявки на професійне навчання інвалідів; ведуть інформаційний банк даних про інвалідів, які працюють і бажають працювати.

Державна служба зайнятості: веде облік інвалідів, які звернулися за допомогою у працевлаштуванні; веде облік робочих місць підприємств, на які можуть бути працевлаштовані інваліди; сприяє працевлаштуванню інвалідів, які звернулися з таким проханням, з урахуванням рекомендацій МСЕК; щоквартально подає місцевим органам соціального захисту населення інформацію про працевлаштування інвалідів.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем подавалися звіти про вакансії на протязі всього 2007 року, направлялися листи про готовність працевлаштувати інвалідів. Робочі місця для інвалідів були створені. Створити спеціальне робоче місце для конкретного інваліда підприємство не мало об'єктивної можливості з причин відсутності висновку МСЕК щодо кожного конкретного інваліда, які позивач не надав відповідачу.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами, рішення суду прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2008 року у справі №2а-7562/08 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2008 року у справі №2а-7562/08 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги з моменту складення у повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 20.07.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Судді: О.А. Проценко

ОСОБА_2