Справа № 29782/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2010 р.справа № 2а-4323/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2009 року

у справі №2а-4323/09/0870

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя

до ОСОБА_1

про зобовязання подання декларації про доходи, -

В С Т А Н О В И Л А:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про зобовязання ОСОБА_1 подати до податкового органу декларацію про отримані у 2008 році доходи у вигляді спадщини (подарунку) на суму 14 526,00 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2009 року( суддя Малиш Н.І.) відмовлено у відкритті провадження у справі №2а-4323/09/0870 за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Рішення суду обґрунтовано тим, що спір про зобовязання подання декларації про доходи не відноситься до компетенції адміністративних судів.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник вважає, що урегульованість нормами КУпАП порядку подання декларацій не змусить відповідача виконати дії, які є предметом даного позову. Позивач зазначає, що подання декларації є конституційним обовязком і у податкового органу наявні повноваження до звернення до адміністративного суду з даним позовом, посилаючись при цьому на статті 67 та 124 Конституції України, вказує, що право на звернення до суду з даним позовом визначено п.8 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».Сторони належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду скарги. Представники в судове засідання не зявилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду не перешкоджає судовому розгляду справи.

Оскільки позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення органу звязку про вручення поштового відправлення, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутністю представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Ч. 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч. 2, 3 ст. 17 юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Тобто, позивачем у даній справі є субєкт владних повноважень державна податкова інспекція яка у своїй діяльності керується Законом України «Про державну податкову службу в Україні», статтею 2 якого встановлено, що завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством. А п. 8 ч. 2 ст. 11 вказаного Закону встановлено, що державна податкова служба має право вимагати від платників податків, діяльність яких перевіряється, усунення виявлених порушень податкового законодавства, контролювати виконання законних вимог посадових осіб органів державної податкової служби, а також припинення дій, які перешкоджають здійсненню повноважень посадовими особами органів державної податкової служби.

Виходячи з повноважень державної податкової служби, передбачених діючим законодавством , та субєктного складу учасників, зазначених в адміністративному позові, зазначений спір можливо віднести до публічно правових спорів, розгляд яких здійснюється в порядку адміністративного судочинства .

У своєму рішенні суд першої інстанції вказує на те, що законом не передбачено право звернення до адміністративного суду з позовами про зобовязання подання декларації, однак п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобовязання відповідача вчинити певні дії. З урахуванням вказаного, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно посилання на врегулювання відносин податкового органу та громадян лише нормами КУпАП.

Таким чином, нормами Кодексу адміністративного судочинства України як по субєктному складу так і по предмету позову, зазначена справа віднесена до категорії справ, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, всупереч ст.ст.107-109 КАС України безпідставно відмовлено податковій інспекції у відкритті провадження у справі №2а-4323/09/0870, оскільки аргументація суду першої інстанції, застосована в ухвалі про відмову у відкритті провадження можлива при розгляді справи по суті.

За таких обставин колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2009 р. скасуванню.

Керуючись ст. ст. 196, 199, 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2009 року у справі №2а-4323/09/0870 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2009 року у справі №2а-4323/09/0870 скасувати.

Справу №2а-4323/09/0870 направити до Запорізького окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та підлягає оскарженню відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

ОСОБА_2