Справа № 34975/09
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2010 р.справа № 2а-4832/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Коршуна А.О.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Константа»

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2009 року

у справі № 2а-4832/09/0870

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа»

до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»в особі Запорізьких міських електричних мереж

про визнання недійсним та скасування протоколу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа»звернулося із адміністративним позовом до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»в особі Запорізьких міських електричних мереж, в якому просило визнати недійсним та скасувати Протокол від 06.08.09 засідання комісії по розгляду Акту № 0000 1772 від 24.07.08 про порушення ОСОБА_1 користування електричною енергією у відношенні TOB «Константа».

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.09 провадження в адміністративній справі закрито відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином. Як зазначено в апеляційній скарзі, позивач просить розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Кодекс адміністративного судочинства України, визначаючи дії судді після одержання позовної заяви, відповідно до яких суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, має з'ясувати, в тому числі, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду, а також наявність (відсутність) інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом (ст.107 КАС України), разом з тим надає повноваження суду першої інстанції за наявності обставин, викладених в ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, закрити провадження у справі.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України, оскільки між сторонами виникли не публічно-правові відносини, а господарсько-правові відносини, які повинні вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Субєктом владних повноважень відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго»є господарюючим субєктом, метою діяльності якого є одержання прибутку шляхом задоволення потреб споживачів електричної енергії, насичення ринку товарами та послугами відповідно до предмету діяльності, в умовах функціонування єдиної енергосистеми України (п. 2.1 Статуту).

Предметом діяльності товариства відповідно до п.п.2.2, 2.24, 2.2.5 Статуту є, в тому числі, передача та постачання електричної енергії.

Запорізькі міські електричні мережі є структурним підрозділом ВАТ «Запоріжжяобленерго».

Складення відповідачем оскаржуваного протоколу від 06.08.09 обумовлено виявленим під час перевірки фактом порушення позивачем ОСОБА_1 користування електричної енергією, а саме: користування електричної енергією без відповідного договору, тоді як надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії відповідно до Закону України «Про електроенергетику»здійснюється виключно на підставі договору, внаслідок чого позивачеві здійснено нарахування за електричну енергію, не обліковану внаслідок порушення ОСОБА_1 користування електричною енергією.

В даних правовідносинах позивач виступає як споживач електричної енергії, а відповідач як енергопостачальна організація, а не суб'єкт владних повноважень.

Взаємовідносини, що виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.96.

Відповідно до п.5.1 вказаних ОСОБА_1 договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Незважаючи на те, що статтею 4 Закону України «Про електроенергетику»регулювання відносин в електроенергетиці має особливості, визначені цим Законом, які викликані об'єктивними умовами функціонування галузі, ані Закон України «Про електроенергетику», ані інші норми чинного законодавства, якими врегульовані правовідносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, зокрема, Постанова Кабінету Міністрів України від 28.01.04 № 93, якою затверджений Порядок обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання та внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1995 року № 705, на яку посилається позивач, не наділяють відповідача відповідними владними управлінськими функціями в цій сфері.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про електроенергетику»державний нагляд в електроенергетиці здійснюють Державна інспекція з експлуатації електричних станцій і мереж та Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та інші органи, визначені законодавством України.

Жодна норма чинного законодавства не визначає ВАТ «Запоріжжяобленерго» та його структурні підрозділи як орган, що здійснює державний нагляд в електроенергетиці з наданням йому відповідних повноважень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що даний спір не повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ТОВ «Константа»залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2009 року у справі № 2а-4832/09/0870 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя: І. Ю. Добродняк

суддя: Н. А. Бишевська

суддя: А. О. Коршун