Справа № 2-а-281/10
Суддя: Савіцький Л. П.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-281/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Савіцького Л.П.,

при секретарі Нещадименко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в поданій суду позовній заяві просить зобовязати управління праці та соціального захисту населення Нетішинської міської ради провести доплату недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня по грудень 2007 року в сумі 4261 грн. 50 коп. і посилається на те, що 21.10.2006 року в неї народився син ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис № 377 від 01.11.2006 року. З цього часу вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З січня по 31 грудня 2007 року в якості допомоги їй виплатили кошти не в повному розмірі і заборгованість недоплати за цей період склала 4261 грн. 50 коп. Однак вона вважає, що відповідачем порушені її права матері у відповідності із ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року, оскільки нарахування їй проводились всупереч вказаному закону. Такі обмеження були встановлені «Законом про державний бюджет України» на 2007 рік, стаття якого Рішенням Конституційного Суду від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнана неконституційною і має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просила поновити строк звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки вказані обмеження прав матері неприпустимі, незалежно від того, коли вона дізналась про порушене її право.

Вимоги позивачки підтримав і її представник ОСОБА_3

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У запереченні відповідач вимоги позивачки відхилив, просив справу розглянути у його відсутності.

Заслухавши доводи позивачки, її представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про підставність вимог позивачки частково з поновленням строку звернення до суду.

Останній суд поновляє, оскільки позивачка являючись матір`ю малолітньої дитини могла і не знати про порушене її право. Крім того, суд виходить з загальних Конституційних засад, згідно яких права і свободи гарантуються, Вони не можуть бути звужені і при прийнятті нових законів, при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, що визначено ст.22 Конституції України. Крім цього, розвиток сім`ї є найвищою соціальною цінністю.

Як вбачається з доводів позивачки, матеріалів справи, 21.10.2006 року позивачка народила сина ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації народжень від 01.11. 2006 року зроблено актовий запис за № 377.

Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» позивачці було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджено наявною у справі довідкою за № 199 від 06.02.2009 року з вказівками на відповідні виплати.

У своїх доводах позивачка вказувала на те, що при цій виплаті відповідачем порушені вимоги ст. 15 цього ж Закону, згідно з яким допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Суд погоджується з доводами позивачки про недоплату їй встановленої Законом означеної вище допомоги частково..

Відмовляючи в повній виплаті вказаної допомоги, відповідач посилався на те, що такі виплати не передбачалися в повному обсязі в 2007 році.

За наявності вищенаведеної норми Закону та Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рн/2007 вказані положення визнані неконституційними та такими , що втрачають чинність з дня ухвалення цього рішення. При цьому згідно п. п. 5,6 резолютивної частини такого, це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виниклим внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

З цих підстав, суд вважає, що недоплата коштів відповідачем є протиправною і звернення позивачки до суду та покладення обов`язку на відповідача провести таку доплату є правомірним способом відновлення її порушеного права. При цьому, суд вважає, що за наявності правових положень, які передбачають виплату вказаної допомоги в зазначених розмірах, а позивачка належить до вказаної групи осіб і має право на таку допомогу, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати розмір такої допомоги. Слід також зазначити, що вказана допомога є соціальною гарантією розвитку дітей і має загальнодержавне значення.

Однак при цьому, суд вважає необхідним таке стягнення провести з врахуванням рішення Конституційного Суду України, з часу його прийняття, тобто починаючи з 09.07.2007 року.

Враховуючи вищевикладені правові підстави заявлених позивачкою вимог по доплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд також частково погоджується з доводами позивачки по розрахунках таких недоплат. Суд на таких підставах виключає з цього розрахунку період з січня по червень 2007 року і вважає, що відповідач зобовязаний доплатити позивачці за період з липня по грудень 2007 року за мінусом виплаченої допомоги в сумі 632 грн. 88 коп. 2166 грн. 12 коп.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 3 ст. 105 та ч. 2 ст. 162 КАС України, якими визначено вимоги адміністративного позову та повноваження суду при вирішенні справи по суті, у разі визнання судом бездіяльності відповідача субєкта владних повноважень протиправною , що має місце і в даному випадку, суд може зобовязати такого відповідача вчинити певні дії, які той зобовязаний виконати, зокрема провести нарахування та виплатити в повній мірі недоплачену допомогу по догляду за дитиною. При цьому, суд може стягнути з відповідача на користь позивача певну суму лише нарахованих грошових коштів, які всупереч закону не виплачені або якщо шкода не виплачена. Причому, згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, спосіб захисту інтересів позивача, обраний судом, не обовязково повинен збігатися з тим, що запропонував позивач у своїх вимогах.

Тому, керуючись ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», ст. ст. 99, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 за захистом її прав.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради нарахувати та виплатити недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу по догляду за дитиною за період з 09.07. по 31.12.2007 року з врахуванням виплачених сум.

Витрати по розгляду справи віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в Львівський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження через даний місцевий суд та поданням апеляції протягом 20 днів з дня подачі такої заяви в такому ж порядку.

Головуючий