Справа № 823/1614/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/1614/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року справа № 823/1614/15

м. Черкаси

08 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Тимошенко В.П.,

секретаря судового засідання – Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до приватного підприємства «Агровелестранс» про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючого такого платника,

встановив:

06 липня 2015 року до суду з позовною заявою звернулася державна податкова інспекція у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих приватне підприємство «Агровелестранс» податковий борг у сумі 4248 грн 85 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 4248, 85 грн.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не прибув в судове засідання, явку свого представника не забезпечив з невідомих причин, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено таке.

Відповідач зареєстрований як юридична особа 04.08.2008, ідентифікаційний код 36090628.

Згідно з довідкою позивача відповідач має відкриті рахунки у банківських установах.

Податковою інспекцією встановлено, що відповідач не виконав свій обов’язок та не погасив у встановлені законом терміни борг зі сплати податку на додану вартість

Згідно пункту 4.1.1 статті 4 Податкового кодексу України (далі – Кодекс) однією з основних засад податкового законодавства України є загальність оподаткування – кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач не сплатив зобов’язання з ПДВ згідно з наступними документами:

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п.75.1 ст.71 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі – ПК України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Суд звернув увагу, що податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Так, податкові повідомлення рішення повернулися до позивача за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Беручи до уваги пункт 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, повернуті податкові повідомлення-рішення вважаються врученими.

Тому, суд дійшов висновку про узгодженість визначених вказаними ППР грошових зобов’язань.

Підпунктом 14.1.175 пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд звернув увагу, що 25.02.2015 позивач прийняв податкову вимогу форми “Ю” №2476-25 про необхідність сплати податкового боргу за узгодженими зобов’язаннями на суму 1188,85 грн. Вказана вимога направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак в установленому законом порядку не оскаржена,а грошове зобов’язання, визначене нею, не сплачене.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів платника податків відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд встановив, що недоїмка (податковий борг) відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався. Тому погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

Пунктом 41.2 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно органи доходів і зборів, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 87.1.– 87.2. ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Право податкового органу звернутися в суд щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини передбачене підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20.ПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко