Справа № 32875/09
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2010 р. справа № 2-а-1834/09/1111

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, довіреність №10-6017/3274 від 30.08.2010 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації України

на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2009 року у справі № 2а-1834/09/1111

за позовом Державної податкової адміністрації України

до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

третя особа ОСОБА_3

про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2009 року Державна податкова адміністрація України звернулась з позовом до Ленінського районного суду м. Кіровограда до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2008 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2009 року у справі № 2а-1834/09/1111 позов було повернуто позивачу в звязку з непідсудністю позовної заяви та розяснено право на звернення з даним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Не погодившись із ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на новий розгляд до цього ж суду. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано вимоги ч.2 ст.85 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого, скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що державна виконавча служба є урядовим органом державного управління, який діє у складі Міністерства юстиції України, на яке покладається реалізація єдиної державної політики у сфері примусового виконання рішень, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 18 КАС України адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні загальним судами як адміністративним судам, підсудні окружним адміністративним судам.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, підстава заявленого позову мотивована наступними обставинами. Постановою старшого державного виконавця від 07.08.2008р. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 30.07.2008р., виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда за результатами розгляду справи № 2а-310/2008 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової адміністрації України та Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області, в результаті вирішення якої зобовязано Державну податкову адміністрацію України поновити ОСОБА_3 на службі на посаді начальника відділу по боротьбі з корупцією в органах державної податкової служби Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області з дня його звільнення, тобто з 22.02.2008року.

В позовній заяві у справі № 2а-1834/09 ДПА України вказує, що в порушення ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий лист Ленінського райсуду м. Кіровограда від 30.07.2008р. не містить усіх обовязкових реквізитів, а саме: чіткого визначення дати та номеру рішення, за яким видано виконавчий документ.

На думку позивача вказана обставина відповідно до п.6 ч.1 ст 26 Закону України «Про виконавче провадження»є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 19 цього Закону.

Таким чином, не погоджуючись із діями старшого державного виконавця при винесенні ним постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся із адміністративним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Адміністративна справа № 2а-310/2008, за результатами розгляду якої був виданий виконавчий лист, вже була розглянута по суті спірних правовідносин Ленінським райсудом м.Кіровограда. Таким чином спірні правовідносини між учасниками спору вже врегульовані судовим рішенням.

Статтею 257 КАС України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Тобто, з моменту набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі і видачі відповідного виконавчого документа, правовідносини щодо виконання такого судового рішення регулюються саме спеціальним Законом України «Про виконавче провадження», оскільки згідно з Преамбулою цього Закону, цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 85 Закону України «Про виконавче провадження»регламентує оскарження дій посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно до ч.1 ст 85 цього Закону, у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного суду.

Згідно до ч.2 ст 85 зазначеного Закону, скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Вказані обставини та норми права свідчать, що ДПА України звернулась до Ленінського райсуду м. Кіровограда відповідно до вимог ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження», тобто до належного суду, який розглянув адміністративну справу № 2а-310/2008 та видав виконавчий документ на примусове виконання судового рішення. Однак, колегія суддів зауважує, що позивач звернувся в позовному провадженні за нормами КАС України, в той час, як фактично згідно до приписів діючого закону «Про виконавче провадження»повинен був подати скаргу на дії державного виконавця.

На вказані обставини судом першої інстанції уваги звернуто не було, а тому висновок суду про те, що справа № 2а-1834/09 не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда та застосування ч.3 ст 108 КАС України є процесуально безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково були застосовані норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції, що є підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державної податкової адміністрації України підлягає задоволенню, а ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.199, п.6 ч.1 ст. 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації України задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2009 року у справі № 2а-1834/09/1111 скасувати.

Справу № 2а-1834/09/1111- направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження в справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М.Панченко

Суддя: М.В.Мірошниченко

Суддя : О.В.Юхименко

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: