Справа № 2-а-269/10
Суддя: Алфьоров А. М.
Дата ухвалення: 2010-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Сум
справа № 2-А-269/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2010 року м. Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Сум Алфьоров А.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради простягнення недоотриманої матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення недоотриманої суми допомоги при народженні дитини та зобовязання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що вона має дочку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської міської ради їй виплачується допомога по догляду за дитиною. Повноваження щодо призначення і виплати всіх видів державних допомоги сімям з дітьми ст.5 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» надані державою органам соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Позивач вважає, що вказана допомога їй виплачувалась в розмірах, значно менших, ніж визначено Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Зокрема, згідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» їй повинна виплачуватись допомога до досягнення дитиною трирічного віку відповідно до прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який визнаний Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Згідно з рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається. Позивач просить суд ухвалити постанову, якою визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради щодо відмови здійснення перерахунку та виплати допомоги при народженні дитини та сплаті заборгованості по виплатам допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, також зобовязати відповідача виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років; стягнути з Сумської міської ради не отриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 20.12.2007 р. по 01.03.2009 р. включно та одноразову допомогу у розмірі 2122 грн., а також зобовязати відповідача зробити перерахунок нарахованих сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в розмірі не менше прожиткового мінімуму встановленого для дітей до шести років помісячно.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, але до суду представник не зявився. В письмовому відзиві на позов відповідач заперечував проти задоволення позову, оскільки позивач пропустила річний строк звернення до суду. Крім того, посилаючись на те, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку виплачувалась згідно з ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та ПКМУ від 11.01.2007 р. №13 «Деякі питання призначення і виплати допомоги сімям з дітьми», де було визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку незастрахованим особам виплачується у розмірі , що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходам сімї, але не менше 90 грн. та допомога при народженні дитини у розмірі 8500 грн. У 2008 році проводились виплати відповідно до п.п.7,8 п.23 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», де було визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.21008 року №10-р/2008 вищеназвані положення Закону України «Про Державний бюджет України» не були визнані неконституційними. Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради не має можливості виплатити позивачці допомогу в розмірах, передбачених Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми, так як розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений управлінню. У 2009 році Управління проводило виплату допомоги по догляду за дитиною відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» з розрахуваннням змін до Закону від 28.12.2007 року, де визначено, що допомога надається у розмірі, яка дорівнює різниці між 75 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Управліннням вживались заходи щодо виплати громадянам державної допомоги сімям з дітьми у розмірах, передбачених Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Зокрема, в липні 2008 року до Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації були надані розрахунки потреби в додаткових коштах на виплату допомоги з похованням виділення додаткових асигнувань, але кошти на рахунок управління не надійшли. Просить відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач має дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Сумської міської ради. Позивач відноситься до категорії незастрахованих осіб у системі загальнообовязкового державного соціального страхування. Допомога по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку призначалась їй як непрацюючій.

Викладені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини /а. с. 7/, відзивом на позов відповідача, довідкою про розмір отриманої допомоги та розпорядженням відповідача.

В 2007 році допомога по догляду за дитиною виплачувалась у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходам сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн.

Згідно з ст. 19 Конституції України державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові обовязки зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сімї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сімям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлений Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно ст.. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Стаття 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуженням змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно з ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року №489-У (абзац третій частини другої) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. №489-У зупинена на 2007 рік дія статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», пункт 3 розділу УІІІ Прикінцевих положень цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.7 ст.71, яким зупинено дію ст.43 Закону України «Про державне соціальне страхування» на 2007 рік, п. 14 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми , пункт 3 розділу УІІІ Прикінцевих положень цього Закону та визнано неконституційним абзац третій частини другої ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради повинно були керуватися приписами ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції, чинний станом на 09.07.2007 року.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений річний строк на звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач в своїх запереченнях на позовну заяву наполягав на відмові в задоволенні позову з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України. Підстав для поновлення строку звернення до суду не вбачається.

Суд приходить до висновку, що позивач мала право на перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік у розмірі, встановленому ст.. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», однак враховуючи, що при зверненні до суду позивачем було пропущено річний строк звернення до суду, то в задоволенні позовних вимог позивача щодо визначення дій відповідача неправомірними та стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною за 2007 рік необхідно відмовити у звязку з пропущенням строку звернення до суду.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобовязання відповідача нарахування та виплати на її користь допомоги до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2008 року протягом 2008 року в розмірі прожиткового мінімуму для дітей до 6 років не підлягають задоволенню, оскільки нарахування і виплата позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, які проведенні з січня 2008 року, відповідають нормі ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми( в зміненій редакції Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік від 28 грудня 2007 року) і є законними. З 2008 року дія Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми поширюються на осіб, як застрахованих, так і незастрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/08 від 22.05.2008 року не було визнано неконституційним положення п. 23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», яким вносились зміни в ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» і де було вказано, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. ; згідно з п.3 розділу У111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» - допомога за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року -50 відсотками ,з 01 січня 2009 року-75 відсотками, з 01 січня 2010 року -100 відсотками - прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

У відповідності з вказаними вимогами закону позивачці відповідачем виплачувалась належна їй допомога до догляду за дитиною в 2008 році.

Згідно з ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України постанова КМУ від 27.12.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми із змінами та доповненнями у розмірі, яка дорівнює різниці 75% прожиткового мінімуму для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» є чинними і неконституційними не визнавалися.

Згідно з ст.41 Закону України „Про державне соціальне страхування станом на 31.12.2006 року розмір допомоги при народженні дитини був визначений у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини.

Пунктом 7 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік дію ст.41 Закону України „Про державне соціальне страхування було зупинено і згідно з абзацом 2 ч.2 ст.56 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік допомога при народженні дитини надавалась у розмірі 8500 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за №6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.7 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.41 Закону України „Про державне соціальне страхування.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України з дати ухвалення рішення Конституційним Судом України про визнання неконституційними п.7 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» діючою стала на ряду зі ст.56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» і ст.41 Закону України «Про державне соціальне страхування. На час виникнення у позивача права на отримання допомоги існували дві норми закону, які встановлювали різний розмір допомоги при народженні дитини. Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України в п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року по справі №4-зп зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Загальновизнаний є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Виходячи з системного аналізу Закону України «Про державне соціальне страхування, Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 року по справі №4-зп суд вважає не обґрунтованими вимоги позивача про стягнення одноразової допомоги при народженні дитини, оскільки позивачу була призначена допомога при народженні дитини відповідно до положень ст.56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яка діяла на час виникнення у позивача права на отримання такої допомоги і не була визнана неконституційною. До даних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік», який був прийнятий пізніше Закону України «Про державне соціальне страхування в редакції, що діяла на момент виникнення у позивача права на отримання допомоги.

Позовні вимоги позивача в частині зобовязань відповідача на майбутнє виплачувати щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в розмірі прожиткового мінімуму не відповідають змісту законодавства, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.64, 152 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/08 від 22.05.2008 року, ст.ст. ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради простягнення недоотриманої матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік відмовити у звязку з попуском строку звернення до суду.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради простягнення недоотриманої матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік та 2009 рік, стягнення недоотриманої суми допомоги при народженні дитини та зобовязання вчинити дії відмовити за необґрунтованістю.

На постанову суду протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі може бути подана заява про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Ковпаківський районний суд м. Суми. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

СУДДЯ: А.М. АЛФЬОРОВ