Справа № 9047/09
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2010-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2010 р. справа № 2а-7812/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Бишевської Н.А. Панченко О.М.

при секретарі судового засідання: Цьока І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2009 року у справі №2а-7812/08/0470 (категорія статобліку - 6.13)
за позовом:Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області
до: про:Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

14.08.2008р. Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області (далі УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську (далі Фонд) про зобовязання вчинити певні дії /а.с. 1-8/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2008р. за вищезазначеної позовною заявою відкрито провадження в адміністративній справі №2а-7812/08 та справу призначено до судового розгляду. /а.с. 67/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог / а.с. 71-74/ на те, що ним у період з 03.09.2007р. по 01.11.2008р. проведено виплату пенсії громадянину ОСОБА_1, якому призначено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, яке розташоване на територіях країн СНД, і за цей період громадянину ОСОБА_1 було виплачено позивачем пенсію у розмірі 776,31 грн., але відповідач в порушення вимог чинного законодавства не прийняв до заліку ці суми, позивач вважає такі дії відповідача безпідставними, оскільки нормами чинного пенсійного законодавства передбачено, що ці суми повинні бути відшкодовані саме відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України оскільки ці витрати повязані з виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, просить зобовязати відповідача включити до актів щомісячної звірки по особовим правам потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві витрати УПФУ в Дніпропетровському районі на виплату на доставку пенсії громадянину ОСОБА_1 за період з 03.09.2007р. по 01.11.2008р. у загальному розмірі 776,31 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2009р. у справі №2а-7812/08/0470 адміністративний позов задоволено, зобовязано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську включити до актів щомісячної звірки витрат понесених УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області по виплаті та доставці пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 з грудня 2007р. по жовтень 2008р. на загальну суму 776,31 грн. (суддя Турлакова Н.В.)/ а.с. 109-110/.

Відповідач Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську , не погодившись з вказаною постановою суду подав апеляційну скаргу / а.с. 120-124/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення ним у даній справі рішення з порушенням норм чинного законодавства, просить постанову суду першої інстанції від 16.02.2009р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 16.02.2009р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 під час виконання трудових обовязків, працюючи на підприємстві, яке розташовано та території Росії (СНД), у 1992р. внаслідок нещасного випадку на виробництві отримав травму, та йому було встановлено інвалідність, і він перебуває на обліку у позивача у даній адміністративній справі, як отримувач пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на виробництві, та позивачем у період з 03.09.2007р. по 01.11.2008р. було виплачено ОСОБА_1 пенсію по трудовому каліцтву (інвалідності) у загальному розмірі 776,31 грн., а відповідач у справі відмовився включити до актів щомісячної звірки відшкодування витрат, повязаних з виплатою пенсій в звязку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, виплачену позивачем громадянину ОСОБА_1 пенсію за період з 03.09.2007р. по 01.11.2008р. у загальному розмірі 776,31 грн., зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи та наявні у матеріалах справи та не заперечувались представниками сторін під час розгляду справи / а.с. 11-66,75-94/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що особи, право яких на отримання відшкодування раніше було встановлено згідно з законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Підпунктами г і д пункту 1 статті 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобовязаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію в звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Таким чином відповідно до Порядку, Фонд соціального страхування від нещасних випадків перераховує кошти Пенсійному Фонду України на підставі даних, що зазначені в акті щомісячної звірки.

Дія Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоровя, які повязані з виконанням ними трудових обовязків, яка набула чинності для України 06.10.1995р., не може поширюватись на випадок, про який йдеться у даній справі, оскільки Угода передбачає відшкодування шкоди працівникам роботодавцем Сторони, законодавство якої поширюється на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоровя, смерті.

При цьому, жодне законодавство країн-учасниць СНД, які підписали дану Угоду, не могло поширюватись на вищезазначених громадян, так як останні отримали каліцтво в період дії законодавства СРСР.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, повязаних з виконанням ними трудових обовязків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до вищевказаного Закону.

Відповідно до ст.5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 3 цієї ж Угоди усі витрати, повязані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, дає можливість зробити висновок про те, що витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду України у звязку з виплатою пенсій, передбачених ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, і нормами Порядку встановлені порядок та правила підписання актів звірки розрахунків передбачено, що у разі відсутності спору щодо сум виплат відшкодування таких витрат у даному випадку відбувається на централізованому рівні, при цьому чинне законодавство у разі відмови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у включенні до актів звірки сум виплачених Управлінням Пенсійного фонду України пенсій, передбачених ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не містить такого способу захисту прав Пенсійного фонду України ( в особі його управлінь) як зобовязання відповідних відділень Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві підписати акт звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, або включити суми таких витрат та актів звірки, і норми Порядку щодо підписання актів звірки розрахунків підлягають застосуванню лише при відсутності спору між Фондами.

У випадку відсутності згоди на підписання актів звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та прийняття до заліку витрат на виплату таких пенсій з боку відділень Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тобто за наявності спору між Фондами, такий спір вирішується в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, шляхом предявлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом предявлення вимог про прийняття до заліку понесених витрат на виплату пенсій, або вимог про підписання актів звірки.

За таких обставин колегія судів вважає, що позивач у даній адміністративній справі, звертаючись до суду першої інстанції з позовними вимогами про зобовязання відповідача включити до актів щомісячної звірки по особовим правам потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві витрати УПФУ в Дніпропетровському районі на виплату на доставку пенсії громадянину ОСОБА_1 за період з 03.09.2007р. по 01.11.2008р. у загальному розмірі 776,31 грн. , не вірно визначив спосіб захисту (відновлення) своїх порушених прав і обраний позивачем спосіб захисту не відповідає обсягу прав позивача, які у даному випадку надані йому вищенаведеними нормами чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи дійшов до необґрунтованого висновку про обґрунтованість заявлених позивачем у даній адміністративній справі позовних вимог.

Враховуючи обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної адміністративної справи та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було повно встановлено фактичні обставини справи, але було не вірно застосовано норми чинного матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, а тому необхідно апеляційну скаргу відповідача задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції від 16.02.2009р. у даній адміністративній справі.

Вирішуючи заявлені позивачем у даній адміністративній справі позовні вимоги щодо зобовязання відповідача включити до актів щомісячної звірки по особовим правам потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві витрати УПФУ в Дніпропетровському районі на виплату на доставку пенсії громадянину ОСОБА_1 за період з 03.09.2007р. по 01.11.2008р. у загальному розмірі 776,31 грн., колегія суддів враховуючи фактичні обставини справи, які були встановлені судом у судовому засіданні під час розгляду даної справи та приймаючи до уваги норми чинного матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, не ґрунтуються на законі, тому є безпідставними, і позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпропетровську - задовольнити. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2009р. у справі №2а-7812/08/0470 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 18.10.2010р..

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: О.М. Панченко