Справа № 807/3732/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2015 рокум. Ужгород№ 807/3732/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - не з'явилася,

відповідача 1: ОСОБА_2 голова постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища Хустської міської ради - не з'явився,

відповідач 2: Хустська міська рада, представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 голови постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища Хустської міської ради та Хустської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 24 лютого 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано протягом 02 березня 2015 року.

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 голови постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища Хустської міської ради та Хустської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та скасування рішення.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив: визнати незаконними дії голови постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища Хустської міської ради - ОСОБА_2, які стосуються невнесення питання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та не надання відповідних матеріалів на сесію Хустської міської ради, визнати незаконним та скасувати рішення Хустської міської ради Х сесії VI скликання № 1711 від 26 листопада 2014 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди з подальшим правом викупу орієнтовною площею 0,017 га, що розташована за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13 та зобов'язати Хустьску міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди з подальшим правом викупу орієнтовною площею 0,017 га, що розташована за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13.

Позов мотивовано тим, що заявою від 30.03.2004 ФОП ОСОБА_1 звернулася до Хустської міської ради про надання їй земельної ділянки несільськогосподарського призначення для ведення торгівельної підприємницької діяльності.

Постійна депутатська комісія з питань землекористування та охорони навколишнього природного середовища (земельна) Хустської міської ради, яка діяла відповідно до Положень про цю комісію, затвердженого рішенням 3-ї сесії 2-го скликання ради від 19.06.2002 №37, попередньо погодила надання ділянки позивачу і зобов'язала його погодити це питання з органами архітектури.

На підставі вказаного дозволу була розроблена схема попереднього погодження місця розташування торгового павільйону в м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13 та погоджена з міським відділом земельних ресурсів, держінспекцією екобезпеки, головним архітектором ВУВКГ, Хустською держпожежінспекціею, УПЕГГ, ЦЕЗ електрозв'язку РЕК4.

01 червня 2004 року позивач звернувся до Хустської міської ради за дозволом про надання вказаної земельної ділянки в оренду, додавши вказану схему попереднього погодження, «копіювання з генерального плану, довідку про зайняття підприємницькою діяльністю, копію плану торгового приміщення.

Постійна депутатська комісія Хустської міської ради з питань землекористування та охорони навколишнього середовища надала позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оренду на 5 років, що підтверджено протоколом засідання комісії №67 від 01.06.2004 року.

Однак, незважаючи на позитивний висновок комісії, рішенням 15-ї сесії 2-го скликання Хустської міської ради від 04.08.2004 року №583 позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13 для будівництва магазину по продажу промислових товарів.

Не погоджуючись із даним рішенням позивач звернувся до Господарського суду, де Рішенням Господарського суду Закарпатської області за № 4/203 від 15.12.2004р. визнано недійсним рішення Хустської міської ради від 04.08.2004р. за № 583, яким відмовлено у погодженні місця розташування та наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

08.02.2007 року Вищим адміністративним судом України рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.12.2004 року було залишено у силі.

Позивач вважає, що дії голови постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища Хустської міської ради є протиправними та суперечать нормам чинного законодавства, а рішення Хустської міської ради в частині відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди з правом подальшого викупу для будівництва магазину є незаконним .

В судове засідання позивачка не з'явилася, явку представника не забезпечила, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами, де просила позов задовольнити.

Відповідач 1 та відповідач 2 в судове засідання повторно не з'явилися та не забезпечили явку свого представника, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а відтак згідно ст. 35 КАС України сторона вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання. Крім того, відповідач 2 подали заперечення (а.с.76). де просили в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без на поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заявою від 30.03.2004 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Хустської міської ради про надання їй земельної ділянки несільськогосподарського призначення для ведення торгівельної підприємницької діяльності.

Постійна депутатська комісія з питань землекористування та охорони навколишнього природного середовища (земельна) Хустської міської ради, яка діяла відповідно до Положень про цю комісію, затвердженого рішенням 3-ї сесії 2-го скликання ради від 19.06.2002 року №37, попередньо погодила надання ділянки позивачу і зобов'язала його погодити це питання з органами архітектури.

На підставі вказаного дозволу була розроблена схема попереднього погодження місця розташування торгового павільйону в м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13 та погоджено з міським відділом земельних ресурсів, держінспекцією екобезпеки, головним архітектором ВУВКГ, Хустською держпожежінспекціею, УПЕГГ, ЦЕЗ електрозв'язку РЕК4.

01.06.2004 року позивач звернувся до Хустської міської ради за дозволом про надання вказаної земельної ділянки в оренду, додавши вказану схему попереднього погодження, «копіювання з генерального плану, довідку про зайняття підприємницькою діяльністю, копію плану торгового павільйону.

Постійна депутатська комісія Хустської міської ради з питань землекористування та охорони навколишнього середовища надала позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оренду на 5 років, що підтверджено протоколом засідання комісії №67 від 01.06.2004 року.

Однак, незважаючи на позитивний висновок комісії, рішенням 15-ї сесії 2-го скликання Хустської міської ради від 04.08.2004 року №583 позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13 для будівництва магазину по продажу промислових товарів.

Не погоджуючись із даним рішенням позивач звернувся до Господарського суду. Рішенням Господарського суду Закарпатської області за № 4/203 від 15.12.2004р. визнано недійсним рішення Хустської міської ради від 04.08.2004р. за № 583, яким відмовлено у погодженні місця розташування та наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки несільськогосподарського призначення ФОП ОСОБА_1, та зобов'язано відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,017 га за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13 для будівництва (а.с.51-53).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2005 року апеляційна скарга Хустської міської ради задоволена, а рішення господарського суду Закарпатської області від 15.12.2004 року скасовано.

08.02.2007 року Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу позивача було задоволено, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2005 року скасував, при цьому рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.12.2004 року залишив у силі.

На підставі рішення Господарського суду від 15.12.2004р. по справі №4/203 видано виконавчий лист, який позивачем пред'явлено до виконання через підрозділ примусового виконання відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції Закарпатської області (копія додається).

21.06.2007 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Господарського суду Закарпатської області по справі №4/203 виданого 26.09.2007р.

Протягом наступних років позивач звертався до Хустської міської ради, де йому повідомляли, що рішення суду буде виконано в повному обсязі. Однак з незрозумілих причин виконання судового рішення відкладалося.

04.06.2014 року позивачем подалося чергове звернення до Хустської міської ради за №186 про надання дозволу па розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,017га для будівництва магазину по вул. Карпатської Січі, 13 на виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Не отримавши обгрунтованої відповіді 16.10.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив винести на розгляд сесії Хустської міської ради питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з правом викупу для будівництва магазину, орієнтовною площею 0,017 га, що розташована за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13.

У листопаді 2014 року відбулася сесія Хустської міської ради. Однак, позивачу стало відомо, що Хустська міська рада розглянувши на пленарному засіданні сесії заяву позивача, подану 16.10.2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13 в користування на умовах оренди з правом подальшого викупу для будівництва магазину, прийняла рішення, яким відмовила позивачу в задоволенні його заяви та наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, тим самим не виконавши рішення Господарського суду.

При прийнятті рішення Хустська міська рада не дотрималась ч.7 ст. 118 ЗК України в тій частині, що підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У рішенні X сесії VI скликання №1711 від 26 листопада 2014 року Хустська міська рада

посилається на рішення VIIІ сесії Хустської міської ради V скликання №475 від 26.09.2007 року, рішення VII сесії Хустської міської ради V скликання № 222 від 01.03.2007р., рішення XI сесії Хустської міської ради V скликання №781 від 04.07.2008 року, рішення XV сесії Хустської міської ради II скликання №583 від 04.08.2004 року.

При прийнятті даного рішення Хустською міською радою не враховану ту обставину, що в матеріалах справи є рішення Господарського суду та Ухвала Вищого адміністративного суду України, на виконання яких Хустська міська рада зобов'язана у силу закону вчинити певні дії, зокрема, надати позивачу дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,017 га. що розташована за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі. 13 для будівництва магазину.

У такій спосіб Хустська міська рада в супереч вимогам закону порушила право позивача набути в установленому законом порядку право на користування земельної ділянки па умовах оренди з правом подальшого викупу для будівництва магазину із земель комунальної власності шляхом прийняття рішення про відмову.

З вищенаведеної інформації випливає, що відповідач свідомо не виконує рішення суду, яке набрало законної сили, що свідчить про неповагу до органів судової влади в Україні. Зазначені обставини вказують про ухилення позивача від виконання рішень суду, що порушує баланс розподілу владних повноважень.

Ст. 124 Конституції України, передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Наведені норми Конституції України не передбачають виключення чи інші умови за яких рішення суду, яке набрало законної сили не підлягає виконанню.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм Конституції України при здійсненні правосуддя» за №9 від 01.11.1996 також визначено, що судові рішення є обов'язковими до виконання па всій території України усіма без винятку органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, а також окремими громадянами та їх об'єднаннями.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права. Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, аналогічну позицію викладено в практиці Європейького суду з прав людини, а саме заяві № 29979/04 по справі Рисовський проти України, де було встановлено порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки не було забезпечено виконання рішення.

Невиконання відповідачем дій призвело до порушення ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2010, № 41-42, № 43, № 44-45, ст.529), якою чітко визначено, що делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Невиконання відповідачем судового рішення призвело до невиконання вимог ст. ст. 14, 255 КАС України, якими передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Порушення цих норм полягає у тому, що в супереч постанові суду, яка набрала законної сили та якою зобов'язано було вчинити на користь позивача певні дії, відповідач не виконав цього обов'язку покладеного на нього рішенням суду.

Згідно ст. 3 Закону України - земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Водночас до ч. 1 та ч. 3 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Ст. 118 (п.6) ЗК України визначено, що громадянин зацікавлений в одержанні безоплатно/власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК Кодексу.

В той же час, п. 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, ч. 1 ст. 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

П.1 ч.1 ст.17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повні важень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Таким чином, рішення Хустської міської ради в частині відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди з правом подальшого викупу для будівництва магазину та не надання відповідних документів свідчить про створення перешкод у реалізації позивачем права на отримання земельної ділянки у власність, що гарантоване ст. 14 Конституції України, ст. 121 ЗК України.

Відповідно до ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства с захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що голова постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища Хустської міської ради діяв у межах наданих йому повноважень, здійснив підготовку відповідних документів та сприяв внесенню питання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на розгляд сесії Хустської міської ради, яка відбулася 26.11.2014 року.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що дії голови постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища Хустської міської ради відповідають чинному законодавству.

Ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Ст. 21 КАС України передбачено, що якщо справа однією з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги - місцевому загальному суду, як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Ст. 105 КАС України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про скасування рішення суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

З огляду на викладені обставини та враховуючи приписи ч.2 ст.71 КАС України, в силу яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову відповідач належними та допустимими доказами не довів у суді законність своїх дій.

На підставі наведеного, беручи до уваги Рішення Господарського суду, яке набрало законної сили, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 17, 21, 70, 71, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 голови постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища Хустської міської ради та Хустської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Хустської міської ради X сесії VІ скликання № 1711 від 26 листопада 2014 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про

надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,017 га, що розташована за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13 у користування на умовах оренди з подальшим правом викупу.

Зобов'язати Хустську міську раду виконати Рішення Господарського суду від 15.12.2004р. № 4/203, яким зобов'язано надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - для будівництва магазину, орієнтовною площею 0,017 га, що розташована за адресою м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 13.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_3