Справа № 2-а-3211/10/1970
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2012-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-3211/10/1970

09 листопада 2012 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А. при секретарі Колісник Н. В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1;

представників відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за

позовною заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_3

до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернувся у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про скасування рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 427008,00 грн. від 24.06.2010 року №.

В обґрунтування позову фізична особа підприємець ОСОБА_3 вказує на неправомірність оскаржуваного рішення з мотивів невірного застосування Тернопільською обєднаною державною податковою інспекцією до спірних правовідносин норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та передчасності висновків викладених у акті перевірки на підставі якого прийнято оскаржуване рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві та просив адміністративний позов задовольнити повністю.

У звязку з реорганізацією Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції судом допущено заміну відповідача у справі, а саме: Тернопільську обєднану державну податкову інспекцію замінено на правонаступника - Тернопільську обєднану державну податкової інспекцію Тернопільської області Державної податкової служби.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, свою позицію виклав у письмових запереченнях долучених до матеріалів справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення сторін по справі, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 Тернопільською обєднаною державною податковою інспекцією складено акт від 10.06.2010 року №6754/17-426/НОМЕР_1.

Відповідно до даного акту податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем вимоги п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведення через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій в сумі 85401,60 грн. за період 01.01.2010 року по 31.03.2010 року.

24.06.2010 року Тернопільською обєднаною державною податковою інспекцією на підставі акта перевірки від 10.06.2010 року №6754/17-426/НОМЕР_1 винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (форма «С») № на загальну суму 427008,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій (форма «С») № від 24.06.2010 року, позивач оскаржив вказане рішення у судовому порядку.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2010 року було зупинено провадження у даній адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішення по справі №2- а-2305/10/1970 (№31284/10) за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про зобовязання вчинити певні дії. 31 жовтня 2012 року судом поновлено провадження у справі згідно ч. 5 ст. 156 КАС України.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року в адміністративній справі № 2-а-2305/10/1970, залишеною без змін ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2012 року, зобовязано Тернопільську обєднану державну податкову інспекцію видати ОСОБА_3 свідоцтво платника єдиного податку з 01.01.2010 року на підставі поданої ним 11.12.2009 року заяви.

Як слідує з змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 листопада 2012 року, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2010 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2010 року у справі 2-а-2305/10/1970, - відмовлено.

Таким чином, постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року в адміністративній справі № 2-а-2305/10/1970 набрала законної сили, та є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, зокрема і для

Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби, яка є правонаступником Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції, і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року в адміністративній справі № 2-а-2305/10/1970 встановлено, що 11.12.2009 року на адресу Тернопільської ОДПІ позивачем було надіслано заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, доказом чого є фіскальний чек поштового відділення від 11.12.2009 року, і відповідно доказом отримання відповідачем вказаної заяви 14.12.2009 року є і інформація Тернопільської дирекції українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 16.06.2010 року №36-02-34. Судом також встановлено, що станом на дату надіслання заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування у позивача був відсутній податковий борг по усіх установлених податках та обовязкових платежах, і була переплата по платежах (в т.ч. по єдиному податку) 16.12.2009 року позивачем згідно платіжного доручення №673 сплачено 300 грн. єдиного податку за січень 2010 року, та зроблено судом висновок про те, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було виконано всі умови, до написання відповідної заяви, які необхідні для отримання свідоцтва платника єдиного податку з 01.01.2010р.

Таким чином, факт своєчасного здійснення фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 всіх передбачених законодавством заходів щодо реалізації права на застосування спрощеної системи обліку і звітності з 01.01.2010р., а отже обрання з 01.01.2010р. способу оподаткування доходів відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку) встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, та не потребує доказування.

Крім того, постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12 серпня 2010 року №3-4271/10 справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП (не проведення через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій виручки в сумі 85401,60 грн. за період 01.01.2010 року по 31.03.2010 року) закрито у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, обовязковим для суду є висновок викладений у постанові Тернопільського міськрайонного суду від 12 серпня 2010 року по справі №3-4271/10, а саме з приводу відсутності вини позивача у неотриманні свідоцтва про сплату єдиного податку з 01.01.2010р., та невидачі зазначеного свідоцтва з незалежних від нього обставин Тернопільською ОДПІ не було видано протягом 10 робочих днів свідоцтва про сплату єдиного податку з 01.01.2010р. за заявою ОСОБА_3 від 11.12.2009р., при наявності якого фізичні особи мають право не застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків із споживачами.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ( в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок

Згідно пункту 6 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, крім іншого, при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив).

Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки;

Відповідно до ст. 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» (в редакції Указу Президента N 746/99 від 28.06.1999 року) субєкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Аналізуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку, що законодавством яке діяло у період виникнення спірних правовідносин, не було передбачено обовязку суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку) застосовувати при продажу товарів (наданні послуг) реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки, якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), а отже не передбачено і відповідальність для цих осіб у разі не проведення таких розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування податковим органом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій передбачених п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за непроведення розрахункових операцій через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у період з 01.01.2010р. по 31.03.2010 року на суму 85401,60грн., оскільки, у вказаний період у позивача не було обовязку при продажу товарів (наданні послуг) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, так як, ним було обрано з 01.01.2010р. спосіб оподаткування доходів відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку) згідно поданої ним заяви 11.12.2009 року, а невидача свідоцтва про сплату єдиного податку відбулась з незалежних від позивача обставин. Також, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року в адміністративній справі № 2-а-2305/10/1970 Тернопільську ОДПІ зобовязано видати ОСОБА_3 свідоцтво платника єдиного податку з 01.01.2010 року на підставі поданої ним 11.12.2009 року заяви. Крім того, в ході перевірки відповідачем не було встановлено та у акті перевірки не зафіксовано фактів продажу позивачем підакцизних товарів у період з 01.01.2010р. по 31.03.2010 року.

Таким чином, рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 427 008 (чотириста двадцять сім тисяч вісім) гривень 00 коп. від 24 червня 2010 року № є протиправним та таким, що підлягає до скасування, а отже позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 427 008 (чотириста двадцять сім тисяч вісім) гривень 00 коп. від 24 червня 2010 року №, - скасувати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвали постанову. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також: прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13 листопада 2012 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.