Справа № 16041/09
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2010 р. справа № 2а-70/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Коршуна А.О.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився

від відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради

на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07.04.09

у справі № 2-а-70/2009

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради

про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості з виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та одноразової допомоги, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, в якому з урахуванням уточнень та поданого клопотання (а.с.27-29) просила визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради щодо відмови у належному нарахуванні з 12.03.07 по 01.01.09 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та одноразової допомоги при народженні дитини; стягнути з відповідача суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 12.03.07 по 01.01.08 в сумі 3471,63 грн., за період з 01.01.08 по 01.01.09 в сумі 4923,00 грн., недоплаченої допомоги при народження і дитини в сумі 1308,40 грн.; а також поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що передбачена ст.ст.12, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідачем виплачувались з менших розмірах, ніж передбачено Законом.

16.03.09 позивачем подана до суду письмова заява (а.с.45), відповідно до якої позивач просила закрити провадження у справі в частині зобовязання відповідача зробити перерахунок та забезпечити виплату недоплаченої за період з 12.03.07 по 31.12.07 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Підстави для закриття провадження позивачем не визначені, із матеріалів справи не вбачаються, внаслідок чого колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно не прийнята до уваги зазначена письмова заява.

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07.04.09 позовні вимоги задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, визнавши причини його пропуску поважними; визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік та недоплаченої суми одноразової допомоги при народженні дитини неправомірними; стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради на користь ОСОБА_1 1308,40 грн. в рахунок недоплаченої суми одноразової допомоги при народженні дитини; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 3471,63 грн. в рахунок недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період часу з 12.03.07 по 01.01.08. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі; залучити в якості належного відповідача ОСОБА_2 Міністрів України, Міністерство фінансів України та Державне казначейство України.

Зазначає, що судом не враховано, що покриття витрат на виплату державної допомоги сімям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, у звязку з чим, виходячи з положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», відповідач не має права брати бюджетні зобовязання, які не передбачені бюджетними асигнуваннями і не затверджені кошторисом. Визнання Конституційним Судом України неконституційним визначення розміру допомоги Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»не надає законодавчого права для застосування показника прожиткового мінімуму. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.07 не може бути реалізовано, оскільки не було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»і не були збільшені видатки на виплати соціальної допомоги. Наполягає на застосуванні ст. 99,100 КАС України щодо застосування строку позовної давності .

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені належним чином, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач є матірю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради та отримувала державну допомогу по догляду дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Допомога щомісячно виплачується в розмірах, передбачених законами України про державний бюджет на відповідний рік.

До суду з позовом про поновлення порушених прав позивач звернулась 09.02.09.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено річний строк для звернення до суду з адміністративним позовом для захисту порушених прав, інтересів, свобод. Відповідно до ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, виходячи з наведених позивачем доводів, фактичних обставин справи, обґрунтовано та в межах наданих йому повноважень поновив позивачеві строк звернення до суду, розглянув та вирішив дану справу.

Підстави для задоволення апеляційної скарги через пропущення позивачем строку звернення до суду відсутні, приймаючи до уваги також те, що викладені відповідачем обставини не спростовують факт обізнаності позивача про його порушене право саме з листопада 2008 року.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»в редакції до 01.01.08 допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч.1 ст.14 цього ж Закону допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення дитиною трьох років.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»зупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»на 2007 рік.

Абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому ОСОБА_2 Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 липня 2007 року положення абз.3 ч.2 ст.56 та п.п.7, 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблений правильний висновок, що в період з 09.07.07 по 31.12.07 при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.15 «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нараховується та виплачується у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, який складав з 01.04.07 суму - 463 грн. щомісячно, з 01.10.07 по 31.12.07 суму - 470 грн. щомісячно (ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»).

Доводи відповідача про відсутність коштів на виплату передбаченої ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомоги колегією суддів не приймаються до уваги.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлений гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та поклала виконання цього обов'язку на органи праці та соціального захисту, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги факт нарахування та виплати позивачу щомісячної державної допомоги на дитину до досягнення нею трирічного віку у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, колегія суддів вважає, що відповідач зобовязаний здійснити нарахування та виплату на користь позивача недоплаченої суми грошової допомоги на дитину до досягнення нею трирічного віку - ОСОБА_3 з 09.07.07 по 31.12.07. Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог за період з 12.03.07 по 09.07.07 не відповідає нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини.

За правилами, встановленими ст.5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч.2 ст.4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (ст.4 вказаного Закону).

Таким чином, оскільки розрахунок суми, належної до виплати, відноситься до компетенції Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції, який міститься в оскаржуваній постанові, про стягнення з відповідача на користь позивача суми 3471,40 грн. не відповідає законодавчо встановленому способу захисту прав позивача, внаслідок чого постанову суду першої інстанції в цій частині слід скасувати.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача суми одноразової допомоги при народженні дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»в редакції до 01.01.08 допомога при народженні дитини надається в сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у 9-кратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта протягом 12 місяців в порядку, встановленому ОСОБА_2 Міністрів України.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»зупинено дію ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»на 2007 рік.

Правовідносини врегульовані ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до абзацу 2 якої допомога при народженні дитини виплачується в розмірі 8500 грн., з яких 3400,00 грн. одноразово при народженні дитини, а решта протягом 12 місяців рівними частинами в порядку, встановленому ОСОБА_2 Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 положення абз.3 ч.2 ст.56 та п.п.7, 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), втрачають чинність з дня ухвалення рішення і це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не взяв до уваги, що абз.2 ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», де встановлений розмір допомоги при народженні дитини 8500,00 грн., не визнаний неконституційним, тому безпідставно визнав дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачеві суми одноразової допомоги при народженні дитини в сумі 8500,00 грн. неправомірними та здійснив відповідні стягнення, виходячи з суми, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова першої інстанції скасуванню.

Одночасно, застосовуючи право, надане суду ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, яка виплачується по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період часу з 09.07.07 по 31.12.07 у відповідності до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, з урахуванням фактично одержаних нею сум допомоги.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача суми 51,20 грн. на відшкодування судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Приймаючи до уваги, що відповідно до Положення про Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, затвердженого рішенням сесії Жовтоводської міської ради від 06.06.01, відповідач є виконавчим органом Жовтоводської міської ради, судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню з місцевого бюджету в розмірі, визначеному згідно п.3 розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, - 3,40 грн. Щодо сплаченого судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, колегія суддів зазначає, що повернення такого збору здійснюється за правилами, встановленими ст.89 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради задовольнити частково.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2009 року у справі № 2-а-70/2009 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради по не донарахуванню та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка виплачується при догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період часу з 09.07.07 по 31.12.07 у відповідності до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, з урахуванням фактично одержаних нею сум допомоги.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка виплачується при догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період часу з 09.07.07 по 31.12.07 у відповідності до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, з урахуванням фактично одержаних нею сум допомоги

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 3,40 грн. судових витрат.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Судді: Н.А. Бишевська

ОСОБА_4