Справа № 3402/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2010 р.справа № А23/115-08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Чепурнова Д.В. Туркіної Л.П.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

за участю представників сторін:

від позивача - представник не зявився

від відповідача - представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року

у справі № А23/115-08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Днепрпром

до Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 04.12.07р. №/0, -

встановила:

30.01.2008р. позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.12.2007р. про застосування та стягнення основного платежу та фінансової санкції по податку на прибуток підприємств у розмірі 27586грн.00коп. винесене Південною МДПІ м.Кривого Рогу стосовно позивача.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008р. позов задоволено частково. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення відповідача від 04.12.2007р. № /0 в частині визначення податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 12206грн.00коп., із яких 8137грн. 00коп. основний платіж, 4069грн.00коп. штрафні (фінансові) санкції. В решті позову відмовлено.

Дана постанова обґрунтована тим, що висновок відповідача про не підтвердження оподатковуваних операцій первинними документами відповідачем у встановленому порядку не доведений, матеріалами справи не підтверджений, внаслідок чого дії відповідача щодо визначення позивачеві оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 8137грн.00коп., застосування з цього приводу штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4069грн.00коп., є неправомірними, оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає визнанню недійсним. В решті частини позову, з урахуванням не оспорювання позивачем виявлення відповідачем під час перевірки фактів заниження скоригованого валового доходу у розмірі 129040грн. 00коп. та заниження скоригованих валових витрат у розмірі 83500грн.00коп., позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині скасування податкового повідомлення-рішення відповідача в частині визначення податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 12 206грн.00коп. Прийняти нове рішення у справі, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що підприємством позивача не надано оригінали перевізних документів із зазначенням в них провізної плати - залізничного тарифу. А також в ході проведення перевірки позивачем не надано оригіналів документів, які б підтверджували вартість залізничного тарифу.

Відповідно до розпорядження голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2010р. №154 справу передано на розгляд колегії суддів у складі ОСОБА_1П, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Суд належним чином повідомив учасників адміністративного процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Учасники процесу про поважність причин не явки їх представників у судове засідання суд не повідомили, за таких обставин справа розглядається за відсутності їх представників.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи 04.12.07р. Південною міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Кривому Розі (відповідачем) винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено позивачеві податкове зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 27586,00 грн., із яких 8137,00 грн. - основний платіж, 19449,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення стали результати проведеної відповідачем виїзної позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.04 по 30.09.07, про що складений акт № 276/231/20264037 від 27.11.07р.

Визначення спірної суми податкових зобовязань згідно з актом перевірки повязано з наступним:

заниження позивачем скоригованого валового доходу в порушення пп. 1.22.2 п.1.22 ст.1, п.4.1 ст.4, пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств у розмірі 129040,00 грн. за період з 01.10.4 по 30.09.07, в тому числі: III квартал 2005 року - 45540,00 грн.; III квартал 2006 року - 83500,00 грн.; заниження загальної суми валових витрат у розмірі 83500,00 грн.; а також завищення валових витрат у розмірі 32549,00 грн. у зв'язку з порушенням пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" через віднесення позивачем до складу валових витрат вартості залізничного тарифу, які не підтверджені відповідними документами.

Вказані порушення призвели до донарахування податку на прибуток в розмірі 8137,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 19449,00 грн.

Виявлені від час перевірки обставини, що призвели до заниження скоригованого валового доходу у розмірі 129040,00 грн. та заниження скоригованих валових витрат у розмірі 83500,00 грн., позивачем фактично не оспорювались.

До висновку про завищення валових витрат у розмірі 32549,00 грн. відповідач дійшов під час дослідження укладених позивачем договорів від 04.10.06 № 1242Н, від 27.12.06 №321Н з постачальником - ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг", відповідно до яких позивачем придбана продукція - бензол сирий кам'яновугільний.

За умовами цих договорів поставка товару здійснюється залізничним транспортом І на базисних умовах FCA - залізнична станція відправлення товару, зазначена в специфікаціях до договору. Вантажовідправником товару є постачальник.

Згідно п.3.3 договорів товар до станції призначення транспортується залізничним транспортом на підставі договору перевезення, укладеним постачальником з перевізником, при цьому покупець (позивач) компенсує усі витрати, пов'язані з транспортуванням товару до станції призначення. Витрати по транспортуванню не включаються в ціну товару, виділяються окремим рядком у рахунках-фактурах.

Згідно п.3.4 договорів покупець сплачує постачальнику вартість залізничного тарифу згідно Тарифного керівництва № 1, схема 7, як за рухомий склад загального парку «Укрзалізниці»з урахуванням підвищуючи коефіцієнтів та додаткових послуг (комісійна винагорода, телеграфні повідомлення, плата за користування вагонами, тощо).

Датою поставки є дата календарного штемпеля станції відправлення про прийняття даного вантажу до перевезення, вказана в залізничній квитанції (п.3.5 договорів).

Згідно п.3.6 договорів товар, що відвантажується, забезпечується супровідними документами: залізничними квитанціями (накладними) і сертифікатами якості на кожну цистерну (оригінали слідують разом товаром), по факту відвантаження товару у строк не пізніше 7 банківських днів постачальник зобов'язується передати покупцю рахунки-фактури та податкові накладні.

Товар за договорами відповідно до п.3.9 договорів поставляється за реквізитами вантажоодержувача, попередньо узгодженого сторонами.

Факт виконання вказаних договорів підтверджено виставленими постачальником "Міттал Стіл Кривий Ріг") рахунками-фактурами, в яких окремим рядком вказані суми залізничного тарифу та додаткових транспортних послуг, податковими накладними, виписаним ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг", сертифікатами якості та ксерокопіями залізничних квитанцій приймання вантажу, в яких в якості одержувача товару вказані TOB "Альфа-Нафта", "Промтехнотрейд", ДП УПТК "Кіровоградоблагрошляхбуд", платник TOB фірма "Юнікон ЛТД", ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг".

Суми залізничного тарифу, вказані в рахунках-фактурах ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг", в загальному розмірі 32549,00 грн. віднесені позивачем до складу валових витрат відповідних податкових (звітних) періодів.

Оскільки в ході перевірки позивачем не було надано оригіналів документів, які б підтверджували вартість залізничного тарифу, відповідач з посиланням на Правила оформлення провізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, встановив факт порушення позивачем пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" і заниження з цього приводу чистої суми податкових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 8137,00 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що такі висновки відповідача є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг) (пп. 11.2.1 п.11.2 ст.П Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Згідно пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 зазначеного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Факт поставки обумовленого договорами від 04.10.06 № 1242Н, від 27.12.06 № 321Н товару підтверджений рахунками-фактурами ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг", із зазначенням в них окремими рядками вартості продукції і вартості залізничного тарифу. Крім того, зазначені документи містять посилання на укладений з позивачем відповідний договір, інформацію про вантажоодержувача, номер залізничної квитанції та номер вагону (цистерни).

Як вбачається з матеріалів справи, відвантаження товару в межах перелічених договорів здійснювалась постачальником - ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг" на адресу вказаних в перевізних документах вантажоодержувачів TOB "Альфа-Нафта", ДП УПТК "Кіровоградоблагрошляхбуд" у повній відповідності з зазначеними позивачем відвантажувальними реквізитами (листи позивача - т.2 а.с.4-11), що відповідає умовам договорів від 04.10.06 № 1242Н, від 27.12.06 № 321Н.

Щодо відвантаження ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг" товару за накладною № 47023925 (цистерна № 50772854) на адресу одержувача - TOB "Промтехнотрейд" матеріалами справи (зокрема, лист TOB "Промтехнотрейд" від 14.05.07 № 48 на адресу TOB "Юнікон ЛТД") підтверджено, що ці відвантажувальні реквізити вказані постачальником позивача помилково, фактично вказаний товар належить позивачеві і відвантажувався в межах договору № 321Н від 27.12.06, на його оплату виставлений рахунок-фактура № 02/5892 від 14.04.07.

В якості документів в підтвердження факту надання транспортних послуг до перевірки надані копії відповідних перевізних документів (залізничні квитанції про приймання вантажу) із зазначенням в них провізної плати - залізничного тарифу. Інформація, яка міститься в цих квитанціях, в повній мірі відповідає даним виписаних постачальником рахунків-фактур.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем на підтвердження правомірності віднесення до валових витрат суми вартості вказаного залізничного тарифу не надано оригіналів первинних документів, а саме комплекту перевізних документів, у яких зазначено суму провізної плати залізничного тарифу.

Проте, судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначено, що приймаючи до уваги, що договір перевезення належного позивачу товару укладений у відповідності з умовам договорів від 04.10.06 № 1242Н, від 27.12.06 № 321Н між постачальником (ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг") і залізницею на користь вказаних в перевізних документах на вимогу позивача одержувачів, позивач стороною цього договору, а також особою, на користь якої укладений такий договір, не є, ні залізнична накладна, ні залізнична квитанція про приймання вантажу не є для позивача первинним документа розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і тому не можуть бути у позивача.

Ці документи за умовами договорів від 04.10.06 № 1242Н, від 27.12.06 № 321Н є доказом підтвердження підстав та обґрунтування включення до рахунків-фактур відповідних сум залізничного тарифу, у зв'язку з чим наявність оригіналів цих документів у позивача не може бути визнана обов'язковою.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що рахунки-фактури, на підставі яких позивач сплачував спірну суму провізної плати залізничного тарифу не містять посад, прізвищ і підписів осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Проте, таке твердження не підтверджено матеріалами справ.

Так, позивачем надано до матеріалів справи копії рахунків-фактур (а.с. 44-51 т.1) які містять зазначення прізвища та ініціалів особи, що підписала вказаний документ, її підпис та відтиск печатки постачальника.

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано копії податкових накладних, у яких також зазначено суму товаро-транспортних витрат (а.с. 23-35 т.1). Вказані податкові накладні також містять зазначення прізвища та ініціалів особи, що підписала вказаний документ, її підпис та відтиск печатки постачальника. Крім того, позивачем надано платіжні документи, на підтвердження сплати на користь постачальника вказаних транспортних витрат.

За викладених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що виходячи з наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності вартість залізничного тарифу віднесена позивачем до складу валових витрат на підсьтаві належним чином оформлених первинних документів у відповідності з умовами укладених договорів від 04.10.06 № 1242Н, від 27.12.06 № 321Н і наявних у позивача документального обґрунтування включення до рахунків-фактур сум залізничного тарифу.

Подані позивачем документи в їх сукупності є достатньою підставою для відображення операції з оплати вартості послуг по транспортуванню належного йому товару в бухгалтере обліку.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами, рішення суду прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року у справі № А23/115-08 залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року у справі № А23/115-08 залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Ухвалу складено в повному обсязі 06.10.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: Л.П. Туркіна