Справа № 33576/09
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2010 р. справа № 2а-3576/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Католікяна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області

на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2009 р.

у справі № 2а-3576/09/1121 (категорія статобліку - 2.19.6)

за позовом: ОСОБА_1, с. Павлівка Світловодського району Кіровоградської області

до: Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області

про: зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

03.09.2009 р. позивач звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області (далі УПФУ в Світловодському районі Кіровоградської області) про визнання неправомірними дій відповідача, зобовязання останнього здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008 р. включно в сумі 3891, 90 грн., зобовязання надалі здійснювати нарахування та виплату надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позов також містив заяву про поновлення строку звернення до суду.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2009 р. позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок і забезпечити виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру на 30% мінімальної пенсії за віком за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року в подальшому, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального права, та постановлення судом рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач рішення суду першої інстанції не оскаржив, проти апеляційної скарги не заперечив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак рішення суду слід змінити з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач народився 05.01.1944 р., і відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, позивач набув статус «дитини війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі і ст. 6 вказаного Закону, якою встановлено право на підвищення пенсії, яка нараховується та сплачується особам, які мають статус «дитини війни», на 30% мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області, яким позивачу, як особі з статусом «дитини війни»у 2006, 2007 роках не призначалося, не нараховувалося та не виплачувалося підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яке повинно було бути розраховане виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, а у 2008 році вказаний вид підвищення до пенсії призначався позивачу та виплачувався частково у розмірі 10%.

Щодо вимог позивача, які стосуються 2006 року, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки відповідно до вимог ст. 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 (із змінами, внесеними 19.01.2006) зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Т. я. Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30 % надбавки до пенсії дітям війни, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги позивача, які стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Вирішуючи позовні вимоги щодо 2007 року, міськрайонний суд зазначив, що дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України від 19.12.2006 "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (з урахуванням положень п. 12 ст. 71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рн/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Правові підстави вирішення позовних вимог щодо 2008 року також були правильно визначені судом попередньої інстанції.

Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 щодо внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги у періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. є протиправними.

Щодо інших періодів, то протиправність дій відповідача відсутня, оскільки він діяв згідно чинного законодавства за відсутності рішень Конституційного Суду щодо неконституційності норм законів про Державний бюджет.

Суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог щодо безпосереднього стягнення з Управління Пенсійного фонду грошових коштів, оскільки бюджет зазначеної установи не передбачає фінансування соціальних виплат. Судове рішення відповідає функції установи, до обовязків якої належить нарахування та забезпечення відповідних виплат за рахунок коштів, передбачених у бюджеті.

Отже, суд першої інстанції в межах позовних вимог прийняв правильне по суті рішення, що виключає підстави для його скасування. Однак, в рішенні судом помилково не визначено кінцеву дату здійснення перерахунку та виплати, що суперечить нормам КАС України, які передбачають можливість оскарження лише вчинених протиправних дій чи допущеної бездіяльності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивача в майбутньому.

Виходячи з викладеного та керуючись нормами ч.1 ст. 195 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням раніше здійснених виплат».

В іншій частині залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи апеляційної скарги про неможливість застосування до спірних правовідносин розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки це суперечить вимогам статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визначає, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207

Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2009 р. змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням раніше здійснених виплат».

В решті залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: М.О. Католікян