Справа № 2а-4869/09/1770
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2010-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-4869/09/1770

29 вересня 2010 року 17год. 20хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Яковчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2, третьої особи позивача: представник < ОСОБА_1 > третьої особи відповідача: представник < ОСОБА_1 >

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транзит - Сервіс" < Список > < в особі > третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача< 3-тя особа >
до Державна податкова інспекція в м.Рівне третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача < 3-тя особа >
про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення , -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тразит-Сервіс»звернулося з адміністративним позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне № /0/23-121 від 18 травня 2009 року яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 3750, 00 грн. в т.ч. 2500,00 грн. основного платежу та 1250, 00 грн. застосованих штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що придбання товарів позивача у ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 підтверджується всіма первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. № 996-XIV та Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР. Придбані товари були оподатковані та оприбутковані позивачем в повному обсязі з наступним використанням у власній господарській діяльності шляхом продажу третім особам та отриманням доходу. Крім того, позивач вказує що факт фіктивного підприємництва ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 не доведено в порядку кримінального судочинства. Таким чином, позивач вважає, що правочини вчинені з ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 є правомірними, а твердження податкового органу щодо їх невідповідності ст.ст. 203, 215, 228 Цивільного кодексу України є необґрунтованими.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив суд задоволити позовні вимоги повністю.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав суду письмові заперечення.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що під час проведення документальної перевірки позивача було встановлено вчинення господарських операцій з ПП ТЕК Транс ОСОБА_3. Перевіркою встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»укладено усний договір на виконання експедиційно-транспортних послуг за маршрутом м. Рівне і по області з ПП ТЕК Транс ОСОБА_3.

У ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 відсутні трудові та виробничі потужності для здійснення постановок товарно-матеріальних цінностей, що підтверджується актом позапланової виїзної перевірки ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 за № 1725/23-100/35953541 від 18.12.2008 р. Крім того, представник відповідача вказує, що вироком Рівненського міського суду від 25.05.2010 р. по справі 1-608/09, який набрав законної сили встановлено, що підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 визнані винні у здійсненні фіктивної підприємницької діяльності створених ними підприємств: ПП Агроімпекс-Ресурс, ПП Юнісеф, ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 та засудженні за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України до кримінальної відповідальності. Таким чином, посадові особи ДПІ у м. Рівне під час здійснення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»дійшли вірного висновку, що правочини вчинені з ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 не спрямовані на реальне настання наслідків обумовлених в них та вчинені виключно з метою отримання податкової вигоди позивачем у вигляді штучного формування валових витрат та податкового кредиту, як наслідок в силу ст. 203, 215, 228 Цивільного кодексу України є нікчемним. Враховуючи нікчемність правочинів між позивачем та ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 валові витрати та податковий кредит позивача не підтверджується належним чином оформленими первинними документами та податковими накладними, що є порушення пп.7.4.1 та пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. та пп. 5.2.1 п. 5.2 та пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 334/94-ВР від 28.12.1994 р. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що в задоволені адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 травня 2009 р. ДПІ у м. Рівне було складено акт № 541/23-400/23306998 про результати позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»щодо підтвердження відомостей отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ПП ТЕК Транс ОСОБА_3.

За наслідками проведення перевірки було встановлено, порушення позивачем пп. 7.4.1п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.1997 р., суми не повязані з придбанням або виготовленням товарів на загальну суму 2500, 00 грн..

На підставі акта перевірки № 541/23-400/23306998 від 5 травня 2009 р. заступником начальника ДПІ у м. Рівне було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/23-121 від 18 травня 2009 р. яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 3750, 00 грн. по податку на додану вартість на загальну , в тому числі за основним платежем 2500, 00 та за штрафними санкціями в сумі 1250, 00 грн.

Під час проведення перевірки було встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»укладено усний договір з ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 на виконання експедиційно-транспортних послуг за маршруту м. Рівне і по області.

На виконання умов усного договору ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 виписано акт виконаних робіт за №б/н від 23 вересня 2008 року та податкову накладну за №80 від 23 вересня 2008 року для Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс». Номенклатура: експедиційно-транспортні послуги за маршрутом м. Рівне та по області.

Суми податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включено до податкових кредиту відповідного періоду, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних та відповідають даним декларації з податку на додану вартість за вересень 2008 року.

В рахунок оплати за надані послуги перераховано кошти на розрахунковий рахунок ПП ТЕК Транс ОСОБА_3. Відповідно до виписок банку від 22 вересня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»перерахувало кошти на загальну суму 15 000, 00 грн.

Як встановлено судом, будь-яких інших фінансово-господарських документів, крім податкової накладної, видаткової накладної, реєстру отриманих податкових накладних, виписки банку для перевірки не було представлено.

Вказані обставини не заперечуються представниками сторін в процесі розгляду справи по суті.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2009 року провадження по даній справі було зупинено на підставі п. 3 ч.1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неможливістю подальшого розгляду адміністративної справи до набрання законної сили рішення по справі 1-608//09 (1-386/10), що розглядається в порядку кримінального судочинства по обвинуваченню групи осіб у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України по факту фіктивного підприємництва ПП ТЕК Транс ОСОБА_3.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.08.2010 р. провадження по справі було поновлено так як відпали обставини, на підставі яких було зупинено провадження по вказаній справі. Відповідачем було долучено до матеріалів справи вирок Рівненського міського суду від 25.05.2010 р. по справі № 1-608//09 (1-386/10), що набрав законної сили, яким визнано винним ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у здійсненні фіктивної підприємницької діяльності створених ними підприємств: ПП Агроімпекс-Ресурс, ПП Юнісеф, ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 та засудженні за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Приписи вказаної вище статті кореспондуються з вимогами ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України згідно якого вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як вбачається з вироку Рівненського міського суду по справі № 1-608//09 (1-386/10) від 25.05.2010 р. судом було встановлено, що підприємницька діяльність ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 носила фіктивний характер.

Вказане підприємство не мало трудових та економічних ресурсів необхідних для реального виконання господарських операцій, що відображалися в податковій звітності.

Відсутність у ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 трудових та економічних ресурсів необхідних для здійснення фінансово-господарської діяльності було встановлено посадовими особами ДПІ у м. Рівне під час проведення документальної перевірки та підтверджується актом документальної перевірки ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 № 1725/23-100/35953541 від 18.12.2008 року. долученим відповідачем до матеріалів справи.

Вирок по кримінальній справі є належним та допустимим доказом в порядку, передбаченому статтями 70-72 Кодексу адміністративного судочинства, що свідчить про наявність протиправної мети при вчиненні оспорюваних господарських зобовязань зі сторони посадових осіб ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Матеріалами справи підтверджується, що правочини вчинені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»та ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 не спрямовані на реальне настання правових наслідків, які обумовлені ними, що є порушенням приписів ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно п.19 ст. 2 Бюджетного кодексу України доходи бюджету - усі податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, дарунки, гранти);

Згідно ст. 9 Бюджетного кодексу України доходи бюджету класифікуються за такими розділами: податкові надходження, неподаткові надходження, доходи від операцій з капіталом, трансферти.

Згідно ч.2 ст. 9 вказаного Кодексу податковими надходженнями визнаються передбачені податковими законами України загальнодержавні і місцеві податки, збори та інші обовязкові платежі.

Пп. 3.2.1 п.3.2 ст. 3 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ визначено, що у випадках коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податок на додану вартість, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

Враховуючи відсутність у правочинів вчинених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»та ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 спрямованості на реальне настання правових наслідків, що передбачені в них, суд погоджується з твердженнями посадових осіб ДПІ у м. Рівне щодо їх вчинення з метою отримання податкової вигоди у вигляді сформованого Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»податкового кредиту. За таких обставин вказаний правочин суперечить моральним засадам суспільства, порушує існуючий в державі публічний порядок та спрямований на заволодіння майна держави шляхом недоплати податку на додану вартість.

За таких обставин суд погоджується з твердженнями податкового органу, що правочини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»та ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 в силу ст. ст. 215, 228 Цивільного кодексу України є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. № 996-XIV Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Положення вказаної статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. № 996-XIV кореспондуються з приписами пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 334/94-ВР від 28.12.1994 р. відповідно до якого не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. згідно якого не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Враховуючи нікчемність правочинів вчинених Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»та ПП ТЕК Транс ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що видаткові та податкові накладні складені на підтвердження їх виконання не відповідають вимогам ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. № 996-XIV та не фіксують фактів здійснення господарських операцій, що в них описані.

За таких обставин суд погоджується з висновками посадових осіб ДПІ у м. Рівне щодо нікчемності договорів, укладених між позивачем та ПП ТЕК Транс ОСОБА_3, оскільки експедиційно-транспортні послуги не надавалися, а отже і Товариство з обмеженою відповідальністю «Транзит-Сервіс»не могло їх отримати та відповідно використати у своїй господарській діяльності

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріалами справи підтверджується правомірність прийняття ДПІ у м. Рівне податкового повідомлення-рішення № /0/23-121 від 18 травня 2009 року яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 3750, 00 грн. в т.ч. 2500,00 грн. основного платежу та 1250, 00 грн. застосованих штрафних санкцій.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя < Підпис > ОСОБА_11