Справа № 37877/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2010 р.справа № 2а-12381/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправною бездіяльність та стягнення грошової компенсації, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського обласного військового комісаріату та просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення речовим майном в період проходження військової служби та невиплати грошової компенсації замість нього. Стягнути з відповідача грошову компенсацію замість не отриманого речового майна в сумі 2745,09 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2009 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 1988 року проходила військову службу в Збройних Силах України, з 2004 року проходила службу у Бабушкінському районному військового комісаріаті. Наказом військового комісара Бабушкінського районного військового комісаріат від 03 вересня 2007 року позивача було виключено із списків особового складу райвійськомту.

Позивач знаходилась на речовому забезпеченні в Дніпропетровському обласному військовому комісаріаті, проте в період проходження служби не була повністю забезпечена речовим майном, що підтверджується довідкою відповідача.

Позивач вважає, що під час проходження військової служби та при звільнені з військової служби забезпечення речовим майном або виплата грошової компенсації за не отримане речове майно у розмірі 2745,09 грн. відповідачем безпідставно здійснені не були.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України (яка діяла на момент винесення судового рішення) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зважаючи, що позивачу станом на 03 вересня 2007 року було відомо про порушення його права, звернення до суду мало місце лише у листопаді 2008 року, тобто з порушенням встановленого ст. 99 КАС України строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України (яка діяла на момент винесення судового рішення) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Заперечуючи проти позову, відповідач звертав увагу на пропуск позивачами строку на звернення до суду та наполягав на тому, щоб у зв'язку з цим суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Виплата грошової компенсації замість речового майна, за бажанням військовослужбовця, була передбачена ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", в редакції Закону від 20.12.1991р.

Між тим, Законом України від 17 лютого 2000 року №1459-ІІІ "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" з 11 березня 2000 року дію ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" було зупинено.

Статтею 2 Закону України №1459-ІІІ не була предметом дослідження Конституційного Суду України і відповідно рішень щодо визнання її неконституційною Конституційний Суд України не ухвалював.

Редакцію ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" було змінено на підставі Закону України №328-V від 03.11.2006 року і нова редакція статті 9 вказаного Закону не передбачала виплату грошової компенсації, за бажанням військовослужбовців, замість речового майна.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Ухвала суду у повному обсязі складена 22 лютого 2011 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова