Справа № 31599/09
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2010 р.справа № 2а-8274/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Коршуна А.О. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - ОСОБА_1 дов від 04.12.09

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.09

у справі № 2а-8274/09/0470

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

до державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне»ім.. ОСОБА_2»

про стягнення суми, -

в с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на користь УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська надміру виплачену суму пенсії у розмірі 4 822,89 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що надана відповідачем довідка для нарахування пенсії ОСОБА_3 містила недостовірні відомості про заробіток, що призвело до надмірної сплати пенсії ОСОБА_3 пенсії.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2009 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга мотивована невірним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права. Відповідно до ч.3 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України до спірних правовідносин повинна бути застосована загальна позовна давність, встановлена ст.257 Цивільного кодексу України, у звязку з чим позивачем не пропущені строки звернення до суду з позовом у даній справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що доводи позивача є помилковими, оскільки дана справа не є цивільною, строк позовної давності, встановлений нормами Цивільного кодексу України, до спірних правовідносин не застосовується.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська призначена і виплачується пенсія ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». При розрахунку заробітної плати означеної особи як наукового працівника позивачем були використані дані про заробіток ОСОБА_3, що містилися в довідках відповідача №7/3133 від 30.05.04, №7/4363 від 11.08.04.

10.06.08 Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська проведено зустрічну перевірку достовірності довідки про заробітну плату для обчислення пенсії науковому працівнику, за результатами якої складений акт від 10.06.08 № 832 (а.с.15).

При перевірці особових рахунків по пенсіонеру ОСОБА_3 (пенсійна справа № 156331) встановлено, що за період з 1986 по 1990 роки у довідці відповідача №7/3133 від 30.05.04 містяться розбіжності, які рекомендовано виправити, щоб вказана довідка відповідала вимогам ст.23 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

12.06.08 відповідачем складено довідку про заробіток для обчислення пенсії № 7/1378, яка відповідає відомостям з нарахування заробітної плати, прийнята позивачем.

З урахуванням даних, які містяться в уточненій довідці відповідача від 12.06.08, позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3, в результаті чого виявлено, що у зв'язку з поданням відповідачем довідки, що містила недостовірні відомості про заробіток ОСОБА_3, останньому надмірно виплачені суми пенсії в період з січня 2004 року по червень 2008 року в розмірі 4822,89 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався положеннями ст.99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущений строк звернення до суду, передбачений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, який в даному випадку слід обраховувати з дати складення акту перевірки від 10.06.08.

Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову через пропуск позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла під час виникнення спірних правовідносин, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.99 КАС України).

За правилами ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Під час розгляду означеної справи, відповідач посилався на факт пропуску позивачем строку звернення до суду, наполягав на застосуванні встановлених Кодексом адміністративного судочинства України відповідних правових наслідків такого пропуску.

Відповідно до ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок подання страхувальником недостовірних даних, можуть стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Враховуючи, що означеними вище Законами врегульований певний, окремий, вид правовідносин, але при цьому строк для звернення до суду не встановлений, колегія суддів вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи, викладені позивачем щодо застосування до спірних правовідносин положень Цивільного кодексу України, колегія суддів не приймає до уваги.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ст.257 ЦК України не може бути застосована судом при визначенні строків позовної давності, оскільки Цивільний Кодекс України встановлює та регулює відносини цивільно-правового характеру, спори в яких вирішуються, в порядку цивільно-процесуального законодавства. Дана ж справа, є справою адміністративної юрисдикції, розгляд якої вирішується в порядку норм Кодексу адміністративного судочинства, який має норму, що встановлює строк звернення до адміністративного суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим обчислення судом першої інстанції встановленого ст.99 КАС України строку звернення до суду з дати проведення позивачем зустрічної перевірки 10.06.08, оскільки результатами перевірки встановлений лише факт наявності в поданій відповідачем довідці про заробітну плату для нарахування пенсії від 30.05.04 розбіжностей.

Наслідки таких розбіжностей, які полягають у надмірній сплаті пенсіонеру суми пенсії, виявлені (повинні бути виявлені) Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з моменту отримання уточненої довідки відповідача від 12.06.08 № 7/1378.

Оскільки інша дата отримання позивачем вказаної довідки ніж 12.06.08 з матеріалів справи не вбачається, колегія суддів вважає, що строк звернення до суду за захистом прав та інтересів для позивача починається в даному випадку з 12.06.08, проте позивач звернувся до суду з позовом тільки 19.06.09.

З урахуванням того, що відповідач наполягав на застосуванні ст.100 КАС України, а позивач не довів поважних причин його пропуску, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2009 року у справі № 2а-8274/09/0470 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська