Справа № 33309/09
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2010-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2010 р. справа № 2а-98/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Кожан М.П. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області

на постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2009 р.

у справі № 2а-98/09 (категорія статобліку - 2.19.6)

за позовом: ОСОБА_1, м. Токмак

до: Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області

про: визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

21.01.2009 р. позивач звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області (далі УПФУ в м. Токмак Запорізької області) про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання останнього, з урахуванням уточнених позовних вимог, здійснити перерахунок та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 березня 2009 року у сумі 2928 грн. 75 коп., стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 2000 грн.

Позов також містив заяву про поновлення строку звернення до суду.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2009 р. у справі №2а-98/09 позовні вимоги задоволено частково, визнано дії відповідача неправомірними в частині не нарахування на користь ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної соціальної допомоги з січня по грудень 2008 року, зобовязано УПФУ в м. Токмак Запорізької області нарахувати на користь позивача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 21.01.2008 р. по 31.12.2008 р., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального права, та постановлення судом рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких вказує, що суд першої інстанції всебічно дослідив всі обставини цієї справи, вивчив докази та виніс постанову у відповідності з діючим законодавством України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач народився 01.01.1938 р., і відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, позивач набув статус «дитини війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі і ст. 6 вказаного Закону, якою встановлено право на підвищення пенсії, яка нараховується та сплачується особам, які мають статус «дитини війни», на 30% мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що до вимог, заявлених позивачем за 2007 рік, судом застосовано норми ст. ст. 99, 100 КАС України, що було підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Щодо застосування строків позовної давності під час розгляду даної адміністративної справи, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 99 КАС України встановлено річний строк для звернення до суду з адміністративним позовом для захисту порушених прав, інтересів, свобод, а відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропуск вищезазначеного строку є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову, за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача у справі він наполягав на застосування негативних наслідків у разі пропущення позивачем строків звернення до суду за захистом свого порушеного права, та зазначав що поважні підстави, для поновлення цього строку відсутні.

Враховуючи вищенаведені обставини, норми чинного процесуального законодавства, та приймаючи до уваги, що позивачем, який звернувся до суду першої інстанції з позовом про захист свого порушеного права 21.01.2009 р., не було надано доказів в підтвердження поважності причин пропуску ним строку на звернення до суду за захистом свого порушеного права щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не сплати надбавки до пенсії, як дитині війни, за 2007р., колегія суддів вважає що суд першої інстанції обґрунтовано залишив без задоволення позовні вимоги позивача у цій частині.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 щодо внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Отже, позовні вимоги за 2008 рік підлягають задоволенню за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, рішення суду в частині вимог, заявлених за 2007-2008 р. р., є обґрунтованим та таким, що не суперечить законодавству.

Однак, судове рішення не містить будь-яких обґрунтувань стосовно відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених за січень-березень 2009 р., а також стосовно відмови у задоволенні вимог про відшкодування шкоди.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як немотивоване та винесене без встановлення обставин справи.

Дослідивши вимоги позивача за січень-березень 2009 р., колегія суддів встановила:

Нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Виходячи з зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги у період з 01.01.2009 р. по 31.03.2009 р. є протиправними.

Зазначене вище є підставою для задоволення вимог позивача, заявлених за названий період.

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то вони не підлягають задоволенню, оскільки будь-яких доказів в обґрунтування названої суми шкоди та наявності моральних страждань позивачка не надала.

Крім того, колегія суддів вважає, що за відсутності фінансування на виплати, стосовно яких заявлено позов, безпосередня вина відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області у моральних стражданнях позивача внаслідок невиплат державної допомоги відсутня.

Отже, рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для його скасування.

На підставі викладеного, рішення районного суду слід скасувати, позовні вимоги задовольнити частково. Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 березня 2009 року. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 березня 2009 року, з урахуванням раніше здійснених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Доводи апелянта стосовно того, що УПФУ є неналежним відповідачем, оскільки відповідні бюджетні кошти відсутні, не приймаються, виходячи з такого.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління

Надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України відноситься до видатків Державного бюджету, а Пенсійний фонд України згідно ст. 21 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів для здійснення програми соціальної підтримки дітям війни та відповідно до ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України розробляє план своєї діяльності відповідно до завдань та функцій, визначених нормативно-правовими актами, виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів за рахунок бюджетних коштів, а також розробляє на підставі плану діяльності проект кошторису та бюджетні запити і подає їх до Мінфіну України чи місцевому фінансовому органу, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів ніжчого рівня (до яких відноситься і відповідач) та інше.

Вищенаведені норми свідчать про те, що обовязок по нарахуванню та вчинення дій по виплаті доплати до пенсії позивача (який має статус дитини війни), яка передбачена ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.

Посилання апелянта на норми постанови Кабінету Міністрів України № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" також не приймаються колегією суддів, як такі, що не відповідають нормам ч. 2 ст. 9 КАС України, згідно якої визначено пріоритет Закону над підзаконним нормативним актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207

Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2009 р. - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 березня 2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 березня 2009 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанову виготовлено у повному обсязі 05.08.2010 р.

Головуючий суддя Л.П.Туркіна

суддя М. П. Кожан

суддя О. А. Проценко