Справа № 31213/09
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2010 р. справа № 2а-1466/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Коршуна А.О.

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 26.08.09 у справі № 2а-1466/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача № 1143-К/05 від 17.07.09 в нарахуванні і виплаті щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та стягнути з відповідача невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу як дитині війни повинна виплачуватись щомісячна державна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але відповідач зазначену надбавку до пенсії позивачу у 2006-2008 роках не нараховував та не виплачував. Такі дії відповідача є протиправними, такими, що суперечать Конституції України та Законам України, внаслідок чого позивачу за 2006-2008 роки не доплачено до пенсії 3891,90 грн.

Постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 25.08.09 (суддя Федорець С.В.) позовні вимоги задоволено частково. Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі, викладену у листі № 1143-К/05 від 17.07.09, у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 22.05.08 по 31.12.08 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - неправомірною; зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період за період з 22.05.08 по 31.12.08 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка виплачена у цей період. В іншій частині позову відмовлено, в тому числі з причини пропуску строку звернення до суду.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги приписи ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також положення ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Незважаючи на те, що рішенням Конституційного суду України від 09.07.07 № 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»визнано неконституційними, питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус дитини війни, в законодавчому порядку вирішено не було. У 2008 році щомісячна державна соціальна допомога «дітям війни»виплачувалась з урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 530 в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Дана адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.06, набув статусу «дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області. Як особі, що має статус «дитини війни», позивачу у 2006 та 2007 роках не призначалося, не нараховувалося та не виплачувалося підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в 2008 році вказаний вид підвищення до пенсії призначався позивачу та виплачувався частково у розмірі 10%, від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за період 2007 року позивачем пропущений строк звернення до суду, передбачений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 07.08.09, підстави поновлення строку за період з 01.01.08 по 07.08.08 судом не визначені.

Разом з тим стосовно строку звернення до суду по спірних правовідносинах колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено річний строк для звернення до суду з адміністративним позовом для захисту порушених прав, інтересів, свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України якщо суд визнає причину пропущеного строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно положень ч.3 ст.99 КАС України строки для звернення до адміністративного суду можуть встановлюватися іншими законами. Як встановлено ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи вказані норми чинного законодавства, а також приймаючи до уваги, що встановлене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії не змінює порядку виплати пенсії (ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), колегія суддів вважає, що в даному випадку застосуванню підлягає ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», внаслідок чого, підстави для часткової відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду відсутні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.06 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік з урахуванням статті 111 цього Закону.

Статтею 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»з урахуванням статті 111 цього Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» змінено, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 у справі № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Виходячи з наведених норм, п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів, приймаючи до уваги визначені позивачем межі позовних вимог, вважає, що в періоди з 09.07.07 по 31.12.07, з 22.05.08 по 31.12.08 позивачу як особі, що має статус дітини війни, повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Також колегія суддів вважає помилковим посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 530, якою встановлено розміри підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії. При нарахуванні позивачу щомісячної соціальної допомоги як дитині війни має застосовуватися саме Закон України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки Закони України мають вищу юридичну силу.

Згідно зі статтями 113, 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України‚ постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України; забезпечує виконання Конституції і законів України; видає постанови і розпорядження виключно в межах своєї компетенції.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «дитини війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність можливості здійснення перерахунку та виплати допомоги через відсутність фінансування з державного бюджету України.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни»реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни».

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом першої інстанції невірно вирішено питання щодо позовних вимог за період з 09.07.07 по 31.12.07, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду відповідно до вимог ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України, використовуючи право, надане ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за періоди з 09.07.07 по 31.12.07, з 22.05.08 по 31.12.08.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 26.08.09 у справі № 2а-1466/2009 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області, викладену у листі № 1143-К/05 від 17.07.09, у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди з 09.07.07 по 31.12.07, з 22.05.08 по 31.12.08 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком неправомірною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період за періоди з 09.07.07 по 31.12.07, з 22.05.08 по 31.12.08 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка виплачена у цей період.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 1,70 грн. судового збору.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

суддя: Н.А. Бишевська

суддя: А.О. Коршун