Справа № 2-а-1109/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1109/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Рудніковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого Інспектора взводу дорожньо-патрульної служби м. Кіровограда ВДАІ УМВС України у Кіровоградській області лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №069733 від 29.11.2009 року винесеної Старшим Інспектором взводу дорожньо-патрульної служби м. Кіровограда ВДАІ УМВС України у Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, але уточнив їх і просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначила, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №070711, від 29.11.2009 року, старшого інспектора взводу ДПС відділу ОСОБА_3Кіровограда ВДАІ УМВС України у Кіровоградській області ОСОБА_2, на нього, як на водія мопеда «Хонда Діо», б/н. було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 430грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а саме: ненадання переваги у русі пішоходам на регульованому пішохідному переході, порушення п.16.2 ПДР. В даній постанові вказано, що я, 29.11.2009р., о 12.55 год., керував вказаним транспортним засобом по вул. Яновського, у м. Кіровограді, при повороті на вул. Г.Сталінграду не надав переваги у русі пішоходам, які рухалися по регульованому пішохідному переході.

Вважає притягнення до адміністративної відповідальності та накладене стягнення не обґрунтованим та неправомірним, оскільки рухаючись по вул. Яновського, дійсно здійснив поворот праворуч на вул. Г. Сталінграду, при цьому, під час початку повороту пішоходів на проїжджій частині не було, коли закінчував маневр, то пішохід почав переходити дорогу, але мопед йому перешкод та небезпеки не створив, направлення та швидкість руху пішохід не змінював.

Одже вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, але надав до суду заяву де просить судові засідання по справі за позовом ОСОБА_1 проводити у його відсутність, та винести рішення щодо відмови в задоволенні вимог позивача в повному обсязі так як, позивачем не зазначено, в чому полягає протиправність прийнятого рішення суб'єктом владних повноважень, якщо я дотримуючись статті 3-5 ЗУ «Про міліцію», відповідно до яких «діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості», а також беручи до уваги ЗУ «Про міліцію» ст. 10 п. 5 відповідно до якої міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана: припиняти адміністративні правопорушення та здійснювати провадження у справах по них; ЗУ «Про дорожній рух»; «Правилами дорожнього руху України», положенням про управління Державтоінспекції УМВС України у Кіровоградській області, Кодексом України про адміністративні правопорушення, мною інспектором Державтоінспекції складено оскаржувану постанову

Вважає, що ОСОБА_1 дійсно порушив п.16.2 ПДР, та протокол і постанова винесено правомірно та скасуванню не підлягає, та його дії як Старшого інспектора ДПС взводу ДПС м.Кіровограда є правомірні та відповідають всім нормативним, законим та підзаконним актам і вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення та ЗУ Про міліцію.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

29.11.2009 року Інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху скоєне ОСОБА_1 за яке передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу Інспектором винесена постанова серії ВА №069733 від 29.11.2009 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 430 грн.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА №069733 від 29.11.2009 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

Одночасно враховуючи заперечення відповідача, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовної вимоги про визнання постанови незаконною т. я. ст. 293 ч. 1 КУпАП вказує, яке саме рішення повинен прийняти суд при розгляді скарги, і не містить в собі вимоги про визнання оскаржених постанов неправомірними.

Крім того ні матеріалами справи, ні поясненнями позивача в позові не доведено саме визнання дій інспектора неправомірними, та не зазначено в чому саме виражаються неправомірність та протиправність дій інспектора, так як він діяв в межах своїх повноважень та в виконання вимог Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА №069733 від 29.11.2009 року по справі про адміністративне правопорушення Старшим Інспектором взводу дорожньо-патрульної служби м. Кіровограда ВДАІ УМВС України у Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 430 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частоково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №069733 від 29.11.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_5