Справа № 11440/09
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2010 р.справа № 2-а-8025/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ПП «Багатопрофільна фірма «Вінко»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2009 року.

у справі № 2-а-8052/08/0470(категорія статобліку 2.32)

за позовом ПП «Багатопрофільна фірма «Вінко»

до Головного Харківського обласного управління у справах захисту споживачів

про скасування постанови про накладення санкцій , -

ВСТАНОВИЛА:

19 серпня 2008 року до суду надійшов адміністративний позов ПП «Багатопрофільна фірма «Вінко», в якому позивач просить скасувати постанову № 00854 від 04.10.2007 року Головного Харківського обласного управління у справах захисту прав споживачів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2009 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що факт порушення позивачем вимого Закону України «Про захист прав споживачів»доведений, у звязку з чим застосування фінансових санкцій є правомірним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дніпрпетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2009 року по справі № 2-а-8025/08/0470 та прийняти нову постанову, якою скасувати постанову №00854 від 04.10.2007 року Головного Харківського обласного управління у справах захисту прав споживачів.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що він не порушував права споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, про що йдеться у ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів»та у п.9 Постанови КМУ від 10.12.1997р. № 1442 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами». Сертифікатів і паспортів якості на продукцію на території АЗС не було у звязку з тим, що вони знаходились в головному офісі у м. Павлограді. Пізніше відповідачу були надані документи на всі марки палива, які реалізовувалися на АЗС, з відповідним стандартом і назвами палива. Це підтверджується експертним висновком протоколу випробовувань №136 від 21.08.2007 р.

Крім того, на думку позивача, суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що відповідач повинен був попередити позивача про планову перевірку за десять календарних днів. Згідно ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду (контролю) проводять перевірки за умови письмового повідомлення субєкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити апеляційну скаргу Приватного підприємства «Багатопрофільна фірма «Вінко»без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2009р. по справі № 2-а-8025/08/0870- без змін.

Позивач вказує, що твердження позивача стосовно порушення відповідачем вимог ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»№ 877-V безпідставне в звязку з тим, що цей Закон відповідно до ч.1 ст.22 набрав чинність через шість місяців з моменту його опублікування, саме з 1січня 2008 року, тобто на час перевірки Закон не діяв

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, а також заслухавши представників відповідача та позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 серпня 2007 року згідно направлення на перевірку № 01239 від 16.08.2007 року службовими особами Головного Харківського обласного управління у справах захисту прав споживачів було здійснено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів на орендованій позивачем автозаправній станції, розташованій за адресою: Харківська область Барвінківський район, с. Богодарове. Перевіркою встановлено відсутність необхідної доступної достовірної та своєчасної інформації про продукцію, а саме: не у повному обсязі міститься інформація у паспортах якості та сертифікатах на нафтопродукти, які також під час перевірки були відсутні на автозаправній станції. За результатами перевірки складено Акт № 01214 від 16.08.2007р., на підставі якого відповідачем було винесено постанову № 00854 від 04.10.2007 року про накладення санкцій, у вигляді штрафу в розмірі 33432,80 грн.

З даного акту вбачається, що перевірка була проведена у присутності директора АЗС ОСОБА_1, яким було підписано складений в результаті перевірки акт без заперечень.

Згідно інформації директора АЗС ОСОБА_2 від 31.08.2007р. до акту № 01214 від 16.08.2007 р., останнім додатково надано сертифікати відповідності та паспорти на бензин А-76, А-92 та вказано, що інформація про товари розміщена на АЗС у зручному для ознайомлення місці.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 ЗУ "Про захист прав споживачів", споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Постановою КМУ від 20.12.97р. № 1442 «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами»п.9 конкретизовано, яка саме інформація має бути оформлена для споживачів, а саме:

- назва нормативних документів, вимогам яких повинен відповідати товар;

- перелік основних споживчих властивостей товару;

- дата виготовлення;

- гарантійні зобовязання виробника;

- правила та умови ефективного використання товару;

- термін придатності товару та дії покупця після закінчення цього строку, а також наслідки, які можуть виникнути у разі невиконання цих дій;

- найменування та адреса виробника;

- сертифікація товару;

- відомості про умови безпечного використання, зберігання та утилізації товару, а також про наслідки їх шкідливого впливу.

Як зазначено вище, названий перелік інформації не у повному обсязі містився у паспортах якості та сертифікатах на нафтопродукти позивача. Крім того, на час перевірки вищевказані документи на АЗС взагалі були відсутні.

На АЗС були вказані тільки марки бензинів, бензин «А-92»реалізувався через колонку, на якій було зазначено «А-93», однак марка цього палива скасована з 2001 р. На паливо дизельне вказано «ДТ», що взагалі не відображає марку палива.

Стаття 23 ЗУ "Про захист прав споживачів"встановлює відповідальність за порушення законодавства про захист прав споживачів. Розмір штрафних санкцій, застосованих згідно названої статті, позивач не оспорює. За таких обставин слід дійти висновку, що рішення, стосовно якого подано позов, не суперечить діючому законодавству, фактичним обставинам справи та прийнято в межах повноважень Головного Харківського обласного управління у справах захисту споживачів.

Зазначене вище виключає підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з твердженням позивача про те, що перевірка проводилась у супереч вимогам ч.3 ст.2 Указу Президента України «Про деякі заходи з перегулюванням підприємницької діяльності»та погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначений законодавчий акт стосується органів виконавчої влади, що уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово господарської діяльності субєктів господарської діяльності. Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів і не контролює фінансово-господарську діяльність підприємств.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання позивача на норми ч.2 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»№877-V. Закон набрав чинності з 01 січня 2008 року, тобто на час перевірки Закон не діяв.

Отже, колегія суддів вважає, що судом повно та всебічно досліджені матеріали справи, вірно встановлений характер спірних правовідносин і до їх вирішення вірно застосовані норми матеріального права. Порушень норм процесуального закону при цьому колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПП «Багатопрофільна фірма «Вінко» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2009 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі 07.02.2011 р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко