Справа № 803/1488/15
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Справа № 803/1488/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області (далі - УПФУ в Ківерцівському районі, позивач) звернулось з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» (далі - СГВК «Україна», відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з березня по червень 2015 року в сумі 14162,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» СГВК «Україна» не відшкодував (не покрив) УПФУ в Ківерцівському районі фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пунктів «б»-«з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в сумі 14162,39 грн. Просить стягнути з СГВК «Україна» на користь УПФУ в Ківерцівському районі заборгованість на загальну суму 14162,39 грн., яка виникла в результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з березня по червень 2015 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не прибула, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Оскільки представники сторін в судове засідання не прибули, тому судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника позивача, представника відповідача на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СГВК «Україна» зареєстрований як юридична особа 05.08.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи (а.с.7), Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.36-37). Відповідач перебуває на обліку в УПФУ в Ківерцівському районі як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стаття 4 цього Закону визначає, що розмір збору по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій становить 100% від об'єкта оподаткування.

Судом встановлено, що за відповідачем рахуються пенсіонери-пільговики, яким пенсія призначена і виплачується відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с.11, 14, 16), протоколами про розрахунок пенсії (а.с.17, 18, 19, 20), поданнями про призначення пенсії (а.с.22-23, 24-25, 26-27).

У відповідності до частини другої розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, пільгові пенсії призначаються відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та установлено, що його платники є платниками єдиного податку четвертої групи. Чинним законодавством не передбачено виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, для платників єдиного податку. Відповідно, з 01 січня 2015 року у вказаної категорії платників, в тому числі і у відповідача, виникає обов'язок відшкодування пільгових пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач УПФУ в Ківерцівському районі надсилав відповідачу 15.01.2015 року за №224/03-29 (а.с.10), 14.05.2015 року №2074/03-29 (а.с.13) та 10.06.2015 року №2702/03-29 (а.с.15) розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с.11, 14, 16), які вручені відповідачу 17.01.2015 року (а.с.9), 16.05.2015 року (а.с.12), 13.06.2015 року (а.с.15).

Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з березня по червень 2015 року в сумі 14162,39 грн., про що свідчать розрахунок суми позову (а.с.4), розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с.11, 14, 16), картка особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с.32). Доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з СГВК «Україна» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по червень 2015 року в сумі 14162,39 грн. підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» (45214, Волинська область, Ківерцівський район, село Тростянець, вулиця Волі, будинок 79, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області (45200, Волинська область, місто Ківерці, вулиця Жовтнева, 3А, ) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з березня по червень 2015 року в сумі 14162,39 грн. (чотирнадцять тисяч сто шістдесят дві грн. 39 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій