Справа № 33136/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2010 р. справа № 2а-2630/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради

на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2009 року у справі № 2а-2630/09

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та просила зобовязати відповідача провести перерахунок розміру призначеної та виплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 22.12.2006 року по 22.12.2008 року, виплатити донараховану суму та продовжувати виплати до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі, передбаченому Законом України.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22.05.2009 року по 31.12.2008 року, виходячи з прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років; зобовязано відповідача провести ОСОБА_2 перерахунок та здійснити виплату розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09 липня 20007 року по 31 грудня 2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, виходячи з прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2009 року у справі № 2а-2630/09 та прийняти нову, якою відмовити в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України №2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено на 2006 рік статтею 61 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік»від 20 грудня 2005 року № 3235-ІV (надалі Закон №3235-ІV).

Статтею 61 Закону України № 3235-ІV встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2006 рік здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положення ст. 61 Закону України № 3235-ІV не були визнані Конституційний судом України такими, що не відповідають Конституції України. Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", який набрав чинності 01.01.2007 року, було призупинено дію ч. першої ст.15 та п.3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Абз.3 ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення рішення положення п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині зупинення на 2007 рік дії ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Приймаючи до уваги той факт, що п.14 ст.71 Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік»яким було зупинено дію ч.1 ст. 15 та п. 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», втратив чинність з 09.07.2007 року, суд першої інстанції вірно визначив, що, саме, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року дії відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», слід визнати неправомірними.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не просив застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підстави для відмови у задоволенні позову в частині вимог за 2007 рік відсутні.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачу за цей період нараховувалась та сплачувалась допомога в порядку та у розмірі визначеному в ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням змін, внесених до неї Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2008 року і відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися.

Не визнано неконституційним також положення Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»в частині щомісячного розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно нарахування, проведені відповідачем Управлінням праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради у 2008-2009 роках по виплаті допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є правомірними.

Щодо вимог позивачки зобовязати відповідача здійснювати нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»до рівня не менш прожиткового мінімуму на місяць для дітей віком до 6 років, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом єобовязкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову.

При цьому судова колегія зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст., ст.205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2009 року у справі №2а-2630/09 задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2009 року у справі № 2а-2630/09 в частині задоволення позовних вимог за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року скасувати та відмовити в цій частині позовних вимог.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий: Л.А. Божко

Судді Ю.М. Дадим

ОСОБА_4