Справа № 42210/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2010 р. справа № 2а-1334/09/1111

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді ради на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді ради, про стягнення боргу з виплати грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді ради в якому просила: визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню і виплаті позивачу сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік та стягнути з відповідача на користь позивача суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 1982,60 грн., визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню і виплаті позивачу сум допомоги при народженні та стягнути з відповідача на користь позивача суму 1963,80 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2009 року поновлено позивачу строк позовної давності на звернення до суду та адміністративний позов задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у період з 26.07.2007 року по 31.12.07 року, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити на користь позивача недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період у період з 26.07.2007 року по 31.12.07 року у розмірі передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді ради звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2009 року та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді ради задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 43 вищезазначеного Закону Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2240-ІІІ розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно зі встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 43 Закону України №2240-ІІІ зупинено пунктом 7 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Згідно ч.1 ст.15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої ст.15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію ч.1 ст.15 Закону України №2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Позивач отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня 2007 року і відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

У відповідності до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив поновити строк звернення до суду, а відповідач не просив застосувати наслідки такого пропуску. Тому суд першої інстанції вирішив питання щодо наявності поважних причин пропуску строку та прийняв рішення про поновлення строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для зобовязання відповідача призначити, нарахувати і виплатити позивачу відповідно до порядку встановленому ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомогу при народжені дитини, у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини.

Відповідно до статті 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлена допомога при народженні дитини - в розмір 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати державної допомоги при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статті 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" в цій частині не визнавались неконституційними і тому діяли в часі на час виникнення таких спірних правовідносин, враховуючи те, що Закон України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" за часом прийнятий пізніше Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегія суддів вважає, що при визначенні розміру державної одноразової допомоги при народженні дитини та порядку її виплати слід керуватись саме положеннями, зазначеними абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік", і тому в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

З огляду на викладене, постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2009 року у даній справі є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, , п. 1 ст. 198, п.1 ст. 200, п. 2 ст. 201 ст. 207 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді ради, залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2009 року у справі №2а-1334/09/1111 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку ст.212 КАС України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко