Справа № 308/12945/14-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Вайда Я.П.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Мохамед ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3 Аджамаль

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Ужгородського міськрайонного суду в м. Ужгород матеріали адміністративного позову 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

94 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянки ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, 13.06.1979 про примусове видворення . Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.10.2014 року громадянка ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, затримана прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» 94 прикордонного загону Західного регіонального управління за спробу незаконного перетину кордону з України в Словацьку Республіку в складі групи осіб, поза межами пункту пропуску . На момент затримання документів, що посвідчують особу не мала. З посиланням на викладене, а також на норми п.1 ст.30 ЗУ Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства просить суд позовні вимоги задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові, уточнив, що в позовній заяві допущено технічну помилку, замість відділу прикордонної служби «Гута» який затримав відповідачку по справі, помилково зазначено відділ прикордонної служби «Ужгород». Крім того, звернув увагу суду на те, що відносно чоловіка відповідачки Мохамед ОСОБА_2, судом прийнято рішення про примусове видворення.

Відповідач ОСОБА_5 ОСОБА_2 в судовому засіданні адміністративний позов не визнала, пояснила, що разом з чоловіком , трьома дітьми та матірю чоловіка мали намір потрапити в країни Європи. В м. Москва , особи , які допомагали їм потрапити в країни Європи забрали паспорт. Вона має бажання звернутися в міграційну службу для отримання статусу біженця, для цього неодноразово зверталася до працівників прикордонної служби щоб передати заяву про статус біженця, проте вони їй перешкоджали в цьому.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що громадянка ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 02.10.2014 року о 00 год. 23 хв. прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Гута» 94 прикордонного загону Західного регіонального управління була виявлена та затримана в районі 237 прикордонного знаку на відстані близько 150 м. від державного кордону України без документів, що посвідчують особу, під час спроби незаконного, поза пунктом пропуску, у складі групи осіб за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку. Дані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне затримання від 02.10.2014 р., копія якого приєднана до матеріалів справи.

02 жовтня 2014 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу 94 прикордонного загону відносно відповідача громадянки ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, останній розяснено, що вона зобовязана покинути територію України в термін до 03.10.2014 року,

що підтверджується рішенням про примусове повернення іноземців або особи без громадянства за межі України від 02.10.2014 року. Вказане рішення відповідач не виконала, в звязку з відсутністю документів необхідних для перетину кордону .

Як встановлено, судом відповідач громадянка ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішення від 02.10.2014 року про примусове повернення за межі України не виконала.

З пояснень представника позивача та з матеріалів справи судом встановлено, що вказане вище рішення відповідачем не виконано, оскільки у неї відсутні документи на підставі яких, остання могла би у законному порядку перетнути державний кордон України.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України розглядаються судом у п'ятиденний строк з дня надходження позовної заяви.

Згідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов'язанні неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянств в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" № 3773-VI від 22 вересня 2011 року органи охорони державного кордону стосовно іноземців та осіб без

громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

З пояснень відповідачки в судовому засіданні встановлено, що вона потрапила на територію України нелегально.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв'язку з викладеним суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158 - 163,167, 183-5, 255, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення задовольнити.

Примусово видворити громадянку ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звернути до негайного виконання постанову суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6