Справа № 13062/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2010 р.справа № 4/48/09-АП

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Лозовій О.А.

за участю представників сторін:

позивача : - не зявився;

відповідача: - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запорізький Арматурний завод»

на постанову: Господарського суду Запорізької області від 24.02.2009р. у справі № 4/48/09-АП

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя

до: Відкритого акціонерного товариства «Запорізький Арматурний завод»

про: стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Господарського суду Запорізької області від 24.02.2009р. у справі № 4/48/09-АП (суддя Зінченко Н.Г.) адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод»про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій - задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що загальний стаж пенсіонерам, яким призначено пільгові пенсії та витрати на виплату і доставку пільгових пенсій яким, позивачем заявлено до стягнення з відповідача,- підтверджено наявними в справі документами; за відповідачем рахується відповідна заборгованість, доказів сплати якої не надано; нормами законодавства підтверджується обовязок відповідача відшкодовувати витрати, понесені позивачем у звязку з виплатою та доставкою пільгових пенсій.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відкритим акціонерним товариством «Запорізький арматурний завод»подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Господарського суду Запорізької області від 24.02.2009р. у справі № 4/48/09-АП як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права. Скаржник вважає, що суд не врахував факту того, що підприємство не зобовязане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій; відшкодування зазначеної пенсії не відноситься до складу внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вказує на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, просить розглянути справу за відсутності його представників.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду представника відповідача не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представників, незявлення в судове засідання представників сторін не заважає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як вбачається з матеріалів справи, громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були працівниками відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод», яким призначено пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б»-«з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що свідчать письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з п.1 ст. 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування»платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п.6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (далі-Інструкція №21-1) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

Відповідно до п.6 п.п. 6.2 Інструкції №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому, стаж на останньому підприємстві враховується в повному обсязі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя своєчасно надавались відповідачу розрахунки витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по вищевказаним пенсіонерам, що підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Обґрунтованість заявлених до відшкодування сум підтверджено матеріалами справи.

Оскільки відповідачем витрати на виплату та доставку пільгових пенсій не сплачувались, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обєктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запорізький Арматурний завод»на постанову Господарського суду Запорізької області від 24.02.2009р. у справі № 4/48/09-АП - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Запорізької області від 24.02.2009р. у справі № 4/48/09-АП - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу в повному обсязі складено та підписано 11.02.2011 р.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун