Справа № 823/736/13-а
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/32262/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013

у справі № 823/736/13-а

за позовом Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області

Державної податкової служби

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Уманська об'єднана державна податкова інспекція Черкаської області Державної податкової служби (правонаступник - Уманська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Черкаській області) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення із рахунків відповідача на користь держави борг на загальну суму бюджету 2142268, 51 грн.: 589689, 42 грн. мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, 1534579, 23 грн. податку на додану вартість з товарів ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в який просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 222 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, що Черкаською митницею складено акт № 0007/12/902000000/НОМЕР_1 від 06.03.2012 про проведення невиїзної документальної перевірки платника податків фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, в якому зазначено про порушення відповідачем законодавства, що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати ввізного мита на суму 471751, 42 грн. та податку на додану вартість на суму 1227663, 38 грн.

Черкаською митницею прийнято податкові повідомлення: № 21 від 13.04.2012, яким визначено відповідачу суму податкового зобов'язання зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 589689, 28 грн.; № 22 від 13.04.2012, яким визначено відповідачу суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 1534579, 23 грн.

11.06.2012 позивачем отримано від Черкаської митниці подання: № 26 від 11.06.2012; № 27 від 11.06.2012 про здійснення заходів з погашення податкового боргу через несплату відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань за податковими повідомленнями.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 названого Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У той же час право на стягнення податкового боргу виникає у податкового органу через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги, як це передбачено п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України.

Чинним податковим законодавством не встановлено особливостей щодо направлення платникові податку-фізичній особі податкової вимоги як умови для виникнення права на примусове стягнення податкового боргу, передбаченої пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

А відтак фізичним особам податкова вимога надсилається в тому самому порядку і з тих самих підстав, що і платникам податку-юридичним особам.

Зазначене випливає зі змісту статті 59 Податкового кодексу України, яка передбачає уніфіковані правила направлення податкових вимог усім платникам податків.

З урахуванням викладеного судам слід встановити, чи надсилалася відповідачеві податкова вимога у відповідності з вимогами чинного податкового законодавства як обов'язкова передумова виникнення у податкового органу права на звернення до суду з даним позовом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відсутні будь-які докази надіслання відповідачу у встановлені терміни податкової вимоги на підставі норм Податкового кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 у справі № 823/736/13-а залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 у справі № 823/736/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко