Справа № 31829/09
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2010 р. справа № 2а-87/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Панченко О.М. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська про стягнення коштів на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

08 грудня 2008 р. ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська про стягнення коштів на оздоровлення. Крім того, зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи другої категорії. Просить суд стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська невиплачену суму на оздоровлення в розмірі 8727 грн 50 коп (а.с.2-6).

В липні 2009 р. позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути на його користь з відповідача щорічну грошову допомогу на оздоровлення за період з 2005 по 2009 роки в сумі 10358 грн 30 коп (а.с.101).

Відповідач позов не визнав та просили в задоволенні позову відмовити (а.с.20-23;46-49;106).

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2009 р. адміністративний позов задоволено частково, поновлено строк звернення до адміністративного суду, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська щодо сплати щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2005,2007,2008 роки та зобовязано відповідача призначити, донарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2005,2007,2008 рокит, а в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.114;115-117).

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, постановити нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.120-124).

В судовому засіданні в апеляційній інстанції представник апелянта просить задовольнити апеляційну скаргу, позивач та його представник просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи другої категорії, що підтверджується посвідченням (а.с.12).

29.04.2008 р. позивач звертався до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська з проханням виплатити допомогу на оздоровлення за 2005-2007 роки в повному обсязі.

Письмовою відповіддю № 1364 від 07.05.2008 р. відповідач повідомив, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562, де встановлено розміри щорічної допомоги на оздоровлення, виплата допомоги на оздоровлення за 2005 рік проведена в розмірі 26 грн 70 коп та за 2006 2007 роки - в розмірі 100 грн щорічно (а.с.10-11).

Колегія суддів зазначає, що щорічна одноразова допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу в значно нижчих розмірах, ніж це передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але відповідачі наполягали на застосуванні річного строку позовної давності, та суд першої інстанції не врахував, що позивач пропустив річний строк звернення до суду.

Відповідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія вважає, що суд першої інстанції не обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на той факт, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання дій посадових осіб незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2005 рік, оскільки позивач не обґрунтував поважність причин пропуску вказаного строку, а про порушення своїх прав та законних інтересів щодо грошової допомоги на оздоровлення за вказаний період позивач знав щороку при отриманні грошової допомоги та в суд з позовом звернувся лише в грудні 2008 р., тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки в суді першої інстанції представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у звязку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв рішення відносно відмови у визнанні дій Управління праці і соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2005 рік неправомірними та виплати заборгованості такої допомоги.

Що стосується 2007 р. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», чим в 2007 році зупинено дію ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року вказані обмеження визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що оскільки щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1 за 2007 рік була перерахована відповідачем 10.12.2007 р. (після прийняття рішення Конституційним судом України), розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік не відповідає вимогам законодавства.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»також було внесено зміни до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року зміни визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, із 1 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Колегія суддів вважає, що оскільки щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1 за 2008 рік була перерахована відповідачем 24.11.2008 року (після рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 р.), розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік не відповідає вимогам законодавства.

При таких обставинах колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду в частині задоволених позовних вимог за 2005 рік скасувати та прийняти нову постанову, де відмовити в цій частині позовних вимог, а в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Керуючись статтями 198, 205 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2009 р. в частині задоволених позовних вимог за 2005 рік скасувати та прийняти нову постанову, де відмовити в цій частині позовних вимог.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Божко

Судді О.М. Панченко

ОСОБА_2