Справа № 825/2032/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/2032/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Сугакової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною відмови щодо заміни документа та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.07.2015 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про:

- визнання неправомірною відмови у заміні посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю;

- зобовязання відповідача замінити ОСОБА_1 посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після звернення позивача з приводу заміни посвідчення , Управлінням соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області було надано неправомірну відмову, з посиланням на зміни до чинного законодавства, які на думку позивача є безпідставними, оскільки відповідач зобовязаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже відмова у заміні та не заміна посвідчення є неправомірною.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.25), та надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.28).

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.26,27). Через канцелярію суду надали заперечення, в яких в задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі, а розгляд справи провести без участі представників.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.04.2015 Управлінням соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області було направлено лист № С 1-6/1054 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід. номер НОМЕР_1), яким розглянуто звернення позивача щодо заміни чорнобильського посвідчення 4 категорії відповідно до паспортних даних (а.с.12). В листі повідомлялось, що у звязку з протиріччями, які склалися у законодавстві на цей час просимо врахувати, що до прийняття відповідних нормативно-правових актів, справи на видачу (заміну) посвідчень (дублікатів) за проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю Департаментом обласної державної адміністрації можуть бути розглянуті лише у разі надання відповідних роз'яснень Мінсоцполітики України. Станом на 15.04.2015 такі роз'яснення відсутні.

Одночасно пославшись на ст. 55 та ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", де визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, підстави для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, зазначили, що видача довідок про період роботи на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату здійснюється підприємствами, установами та організаціями, а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення органами місцевого самоврядування.

Крім того, суд зазначає, що 23.04.2015 Управлінням пенсійного фонду в Семенівському районі, щодо розгляду заяви позивача від 16.04.2015 та документів, необхідних для призначення пенсії за віком із застосуванням норм ч.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було повідомлено про невідповідність поданого посвідчення паспортним даним, у відповідності до чого, документ не може бути прийнятий до розгляду, та запропоновано звернутися до Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області для його заміни (а.с.13).

Також листом від 28.05.2015 №681/02/012 Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області позивача повторно повідомило про не відповідність посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 паспортним даним та зазначило, що видача посвідчень потерпілого від Чорнобильської катастрофи не відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України. (а.с.14),

Отже, суд прийшов до висновку, що вказаний лист Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15.04.2014 № С 1-6/1054, не містить рішення субєкта владних повноважень про відмову, а несе інформативний характер, тому в частині позовних вимог визнання неправомірною відмови у заміні посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, - необхідно відмовити.

Визнаючи передчасним звернення до суду з позовною вимогою про визнання неправомірною відмови у заміні посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, друга позовна вимога є похідною, а тому задоволенню не підлягає також.

При цьому, щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача замінити ОСОБА_1 посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, суд зазначає про таке.

В силу преамбули Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Частиною 4 ст.11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Частиною 4 ст. 14 Закону до четвертої категорії осіб що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесені особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Крім встановлених цією статтею категорій осіб, право на пільги та компенсації, передбачені цим Законом, мають особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або 2, або 3.

Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України. Громадяни, які захворіли на променеву хворобу або захворювання яких пов'язане з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, якщо такий зв'язок встановлено медичними закладами, належать до категорій, зазначених у частині третій цієї статті.

При цьому є важливою та обставина, що ст.15 цього Закону визначено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В. Посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка.

Частиною 2 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що при зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Статтею 17 Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сферах охорони здоров'я, соціального захисту населення, освіти і науки, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов'язкового) відселення, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадські організації організують щорічне медичне обстеження (диспансеризацію), санаторно-курортне лікування всіх осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, запроваджують систему радіаційно-екологічного, медико-генетичного, медико-демографічного моніторингу на території України. Цими органами у регіонах найбільшого зосередження осіб, які постраждали, створюються спеціалізовані центри, в тому числі дитячі, для обстеження, лікування, соціально-психологічної реабілітації та профорієнтації потерпілих осіб. Медикаменти і медичне обладнання, які надходять цільовим призначенням на території радіоактивного забруднення, а також для спеціалізованих медичних закладів (в тому числі дитячих), в яких проходять лікування постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи (незалежно від місця їх розташування на території України), звільняються від усіх видів оподаткування і сплати мита. Перелік таких спеціалізованих медичних закладів визначає Кабінет Міністрів України. Громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов'язані проходити обов'язкове обстеження в медичних закладах. Громадяни, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, переогляд у медико-соціальній експертній комісії проходять залежно від рівнів розладу функцій організму, що встановлюється зазначеною комісією, через 3-5 років. При стійких незворотних морфологічних змінах та порушеннях функцій органів і систем організму, неефективності будь-яких видів реабілітаційних заходів, а також після досягнення пенсійного віку, в тому числі на пільгових умовах, група інвалідності встановлюється безстроково. Потерпілі діти, яким було встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, проходять переогляд у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії по досягненні ними 18 років, незалежно від терміну, на який їм було встановлено інвалідність у дитячому віці. Громадянам, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня і внаслідок цього стали інвалідами I або II групи, інвалідність встановлюється безстроково незалежно від віку. За бажанням інвалідів їх переогляд проводиться в будь-який час. У разі якщо при черговому переогляді у медико-соціальній експертній комісії громадянам не підтверджено будь-яку групу інвалідності, зазначеним громадянам гарантується працевлаштування чи перекваліфікація.

Виходячи із системного аналізу положень законодавства, що регулюють спірні відносини, котрі стали предметом даного позову, суд прийшов до висновку, що чинним законодавством не передбачена процедура виправлення описки в посвідченні в звязку з невідповідністю паспортним даним. Такі спори розглядаються в судовому порядку шляхом звернення з позовом про зобовязання внести зміни в посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у звязку з опискою.

З огляду на встановлене, керуючись ч. 1 ст. 9, ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнає вимоги позивача необґрунтованими, передчасними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, а відтак задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 41, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк