Справа № 37876/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2010 р.справа № 2а-11337/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправною бездіяльність та стягнення грошової компенсації, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського обласного військового комісаріату та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення речовим майном в період проходження військової служби та невиплати грошової компенсації замість нього. Стягнути з відповідача грошову компенсацію замість не отриманого речового майна в сумі 4044,93 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 1979 року проходив військову службу в Збройних Силах України, з 2002 року проходив службу у Бабушкінському районному військового комісаріаті, а потім в Індустріально-Самарському районному військового комісаріаті. Наказом військового комісара Індустріально-Самарського обєднаного районного військового комісаріат від 09 серпня 2006 року № 44 позивача було звільнено з посади старшого помічника військового комісара Індустріально-Самарського обєднаного районного військового комісаріату, та з 09 серпня 2006 року виключено із списків особового складу райвійськомту.

Позивач знаходився на речовому забезпеченні в Дніпропетровському обласному військовому комісаріаті, проте в період проходження служби не був повністю забезпечений речовим майном, що підтверджується довідкою відповідача.

Позивач вважає, що під час проходження військової служби та при звільнені з військової служби забезпечення речовим майном або виплата грошової компенсації за не отримане речове майно у розмірі 4044,93 відповідачем безпідставно здійснені не були.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України (яка діяла на момент винесення судового рішення) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зважаючи, що позивачу станом на 09 серпня 2006 року було відомо про порушення його права, звернення до суду мало місце лише у жовтні 2008 року, тобто з порушенням встановленого ст. 99 КАС України строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України (яка діяла на момент винесення судового рішення) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Заперечуючи проти позову, відповідач звертав увагу на пропуск позивачами строку на звернення до суду та наполягав на тому, щоб у зв'язку з цим суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Виплата грошової компенсації замість речового майна, за бажанням військовослужбовця, була передбачена ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", в редакції Закону від 20.12.1991р.

Між тим, Законом України від 17 лютого 2000 року №1459-ІІІ "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" з 11 березня 2000 року дію ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" було зупинено.

Статтею 2 Закону України №1459-ІІІ не була предметом дослідження Конституційного Суду України і відповідно рішень щодо визнання її неконституційною Конституційний Суд України не ухвалював.

Редакцію ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" було змінено на підставі Закону України №328-V від 03.11.2006 року і нова редакція статті 9 вказаного Закону не передбачала виплату грошової компенсації, за бажанням військовослужбовців, замість речового майна.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Ухвала суду у повному обсязі складена 19 січня 2011 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова