Справа № 8-а-49/12
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2012-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 8-а/2603/3693/12
Справа № 8-а-49/12
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Скрипка О.І.

при секретарі - Федорченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2011 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, зокрема, щодо здійснення перерахунку пенсії та виплати позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з 50 % мінімальної пенсії за віком, та державної пенсії не менше 6 мінімальних пенсій за віком за період з 27.11.2010 року з урахування проведених раніше виплат.

Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

31.01.2012 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011 року № 3491-УІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та ч. З ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Також зазначають про те, що на виконання вимог вищевказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року.

З прийняттям 26.12.2011 року рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

Вважає, що з огляду на зміст резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 06.07.2011 року № 20-рп/2011, підстави для застосування судами статей вищевказаних законів при вирішенні справ за адміністративними позовами про перерахунок пенсій відповідно наведених норм зазначених законів, відсутні.

Також, в заяві представник відповідача зазначає про те, що при вирішенні даної справи суд повинен був застосовувати Постанови Кабінету Міністрів України, які на час виникнення спірних правовідносин встановлювали розміри пенсійних виплат вказаним категоріям громадян.

Враховуючи те, що з прийняттям Рішення Конституційним Судом України виникли істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі відповідачу, представник звертається до суду з даною заявою, в якій просить скасування постанову суду від 19.07.2011 року за нововиявленими обставинами та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти задоволення заяви, зважаючи на те, що вона є безпідставною та необгрунтованою. Просили відмовити в задоволенні заяви.

Представник відповідача - УПФУ у Деснянському районі м. Києва - в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутності представника відповідача, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 252 КАС України.

Перевіривши обгрунтованість поданої заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв"язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом"якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Як встановлено при розгляді заяви, 19.06.2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011 року № 3491-УІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та ч. З ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищевказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року.

З прийняттям 26.12.2011 року рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

В своїй заяві представник відповідача зазначає про те, що з огляду на зміст резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 06.07.2011 року № 20-рп/2011, підстави для застосування судами статей вищевказаних законів при вирішенні справ за адміністративними позовами про перерахунок пенсій відповідно наведених норм зазначених законів, відсутні.

Також в заяві представник відповідача зазначає про те, що при вирішенні даної справи суд повинен був застосовувати Постанови Кабінету Міністрів України, які на час виникнення спірних правовідносин встановлювали розміри пенсійних виплат вказаним категоріям громадян.

Але ж відповідно до ОСОБА_3 адміністративного суду України від 22.07.2011 року № 1091/11/13-11 із аналізу вищенаведених норм випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України. Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У даному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14.06.2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік". Водночас звернуто увагу судів на те, що на момент набрання чинності зазначеним Законом, Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян.

Також слід зазначити, що не можуть визнаватися нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях.

Крім того, нововиявленими обставинами лише ті фактичні дані, які в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Тобто, для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі яких ухвалено оскаржуване рішення.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, представником відповідача під час розгляду справи, були подані письмові заперечення щодо адміністративного позову ОСОБА_2 (а.с.30-31), в яких, зокрема, є посилання, в обгрунтування своєї правової позиції, і на Закон України від 14.06.2011 року.

З наведеного випливає, що дані обставини були предметом дослідження при постановленні судового рішення 19.07.2011 року, а тому не можуть вважатися нововиявленими.

Особа, яка подає заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, повинна довести наявність нововиявлених обставин, надавши відповідні докази - будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Але таких доказів представником відповідача суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені в заяві представника відповідача обставини не є істотними, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2011 року є законною, обгрунтованою, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не заснована на вимогах діючого законодавства, а тому є такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245-253 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представнику ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2011 року за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення.

Суддя: