Справа № 2а-1870/7726/11
Суддя: Д.М. Савченко
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7726/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.

за участю секретаря судового засідання - Прімової О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/7726/11 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач, ОСОБА_2С) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції в м. Суми (надалі по тексту відповідач, ДПІ в м.Суми), в якому просить суд визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення №/85645 від 25.10.2011р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 16038,36грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що актом перевірки №7679/17/319/НОМЕР_1 від 18.10.2011 року встановлено порушення п.п. 258.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України, в результаті чого 25.10.2011р. відповідачем прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення №/85645. Вважала висновки зроблені в акті первірки такими, що не відповідають закріпленим у Цивільному Кодексі України нормам щодо правомірності і недійсності правочину та принципам Закону України "Про оренду землі" щодо договірної природи правовідносин в галузі володіння, користування та орендної плати за земельну ділянку. Вважала, що порушення податкового законодавства з її боку відсутнє, застосування фінансовиї санкцій є неправомірним та необгрунтованим.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.22), в судове засідання не зявився, про причини неявки, всупереч вимог ч.2 ст.40 КАС України, суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог на адресу суду не надсилав.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2005 року між Сумською міською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі (а.с.7-8), предметом якого є земельна ділянка (категорія - землі житлової та громадської забудови) площею 0,5734га, що знаходиться за адресою: вул.Героїчна, 38, м.Суми. Земельна ділянка надається в оренду під складські приміщення, згідно з Українським класифікатором цільвого використання - землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг строком до 25.05.2014р. Орендна плата, відповідно до договору про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки на рік визначена в ромірі 1,5% від нормативної грошової оцінки землі, розмір орендної плати на 2005р. становить 19763,38грн., відповідно на місяць складає 1646,95грн. (а.с.14).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.03.2005р. №902/01-20 (а.с.13), становить 229,78грн. за 1кв.м.

18.10.2011р. ДПІ в м.Суми проведено документальну невиїзну перевірку субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 з питання дотримання вимог податкового законодавства за січень-липень 2011 року. В ході перевірки встановлено порушення відповідачем вимог п.п. 258.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України, внаслідок чого занижено податкове зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень-липень 2011р. на суму 14964,46грн.

Вказані обставини підтверджуються копією акта перевірки від 18.10.2011р. №7679/17/319/НОМЕР_1 (а.с.15-16).

Судом встановлено, що 25.10.2011 року відповідачем на підставі підпункта 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 розділу II та пункту 286.5 статті 286 розділу XIII Податкового кодексу України (з врахуванням вимог п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288), податковим повідомленням-рішенням №/85645 ОСОБА_2 визначено суму податкового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб, виходячи з 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в загальному розмірі 16038,36грн., з яких основного платежу - 14964,46грн., штрафні (фінансові) санкції - 1073,90грн. (а.с.17).

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог чинного законодавства України земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим Кодексом України.

Відповідно до п.п.14.1.72, п.п. 14.1.73 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з ст. 81 Земельним кодексом України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з ст. 269 Податкового Кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються Податковим Кодексом України.

Згідно ст. 270 Податкового Кодексу України зазначено, що об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Законом України "Про оренду землі" регулюються орендні відносини, статтею 1 якого визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно з статтею 288 Податкового Кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі однією із істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату .

Згідно ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Згідно статті 288.5 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

Таким чином, з 01 січня 2011 р. мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить 3% від їх грошової оцінки.

Крім того, суд, вважає за необхідне зазначити, що формами плати за землю виступають податок на землю та орендна плата. Відносини оподаткування не можуть регулюватися на засадах угоди між учасниками, не передбачають укладання договорів стосовно виконання податкового обовязку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що такі відносини регулюються виключно засобами владних приписів з боку держави і не можуть допускати засоби диспозитивності.

Отже, оскільки збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не у звязку з волевиявленням сторін договору, а у звязку зі зміною ставки податку відповідно до закону, то необхідність сплати земельного податку у новому розмірі виникла у позивача незалежно від внесення змін до договорів оренди за ініціативою сторін договору оренди землі.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення від 25.10.2011р. №/85645 прийняте на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а тому підстави для визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис) Д.М. Савченко

З оригіналом згідно

Суддя Д.М. Савченко

Повний текст постанови складено 21.11.2011 року