Справа № 814/3581/14
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3581/14

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

секретаря Мамедової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держсанепідслужби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Медична компанія «Валео» до Головного управління Держсанепідслужби у Миколаївській області, третя особа Миколаївська обласна державна адміністрація, за участю прокуратури Миколаївської області про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Медична компанія «Валео» звернулося до суду з позовом до Головного управління Держсанепідслужби у Миколаївській області, третя особа Миколаївська обласна державна адміністрація, за участю прокуратури Миколаївської області про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючих об'єктів з підстав, зазначених у листах №1878/0-3 від 08 вересня 2014 року, №1910/0-3, № 1909/0-3, № 1911/0-3 від 11 вересня 2014 року; зобов'язання відповідача провести державну санітарно-епідеміологічну експертизу приміщень ТОВ «Медична компанія «Валео» за адресами: пр-т Жовтневий, 340/2, вул.Московська, 52, вул.Московська, 46, вул.Дзержинського, 49/1 у м. Миколаєві та видати висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи зазначених об'єктів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року адміністративний позов задоволений частково, визнано протиправними дії Головного управління Держсанепідслужби у Миколаївській області щодо відмови у проведенні державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючого об'єкту - приміщень по вул. Московська, 46 кв. 12, 13, 20, 21 у м. Миколаєві для отримання ліцензії на медичну практику; зобов'язано Головне управління Держсанепідслужби у Миколаївській області провести державну санітарно-епідеміологічну експертизу щодо встановлення відповідності приміщення по вул. Московська, 46 кв. 12, 13, 20, 21 у м. Миколаєві вимогам санітарних норм та правил для здійснення медичної практики. Визнано протиправними дії Головного управління Держсанепідслужби у Миколаївській області щодо відмови у проведенні державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючого об'єкту - приміщення по вул. Московська 52 кв. 9 у м. Миколаєві для отримання ліцензії на медичну практику; зобов'язано Головне управління Держсанепідслужби у Миколаївській області провести державну санітарно-епідеміологічну експертизу щодо встановлення відповідності приміщення по вул. Московська, 52, кв.9 у м. Миколаєві вимогам санітарних норм та правил для здійснення медичної практики. Визнано протиправними дії Головного управління Держсанепідслужби у Миколаївській області щодо відмови у проведенні державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючого об'єкту - приміщення по пр. Жовтневий, 340/2, кв.164 у м. Миколаєві для отримання ліцензії на медичну практику; зобов'язано Головне управління Держсанепідслужби у Миколаївській області провести державну санітарно-епідеміологічну експертизу щодо встановлення відповідності приміщення по пр. Жовтневий, 340/2 кв. 164 у м. Миколаєві вимогам санітарних норм та правил для здійснення медичної практики. Визнано протиправними дії Головного управління Держсанепідслужби у Миколаївській області щодо відмови у проведенні державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючого об'єкту - приміщення по вул. Дзержинського, 49/1 у м. Миколаєві для отримання ліцензії на медичну практику; зобов'язано Головне управління Держсанепідслужби у Миколаївській області провести державну санітарно-епідеміологічну експертизу щодо встановлення відповідності приміщення по вул. Дзержинського, 49/1 у м. Миколаєві вимогам санітарних норм та правил для здійснення медичної практики.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у вересні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявами про проведення санітарно-епідеміологічних експертиз та видачі висновків щодо встановлення відповідності орендованих приміщень, що розташовані у м. Миколаєві по вул. Московській 46, кв. 12, 13, 20, 21, вул. Московській, 52, кв. 9, пр-ту Жовтневому 340/2, кв. 164, вул. Дзержинського 49/1 вимогам санітарних норм та правил для здійснення медичної практики для отримання ліцензії на медичну практику.

У вересні 2014 року Головне управління Держсанепідслужби у Миколаївській області без проведення експертизи заявлених об'єктів відмовило позивачу у складані висновків щодо відповідності діючих об'єктів для здійснення загальної медичної практики та видачі дозвільного документа у зв'язку з тим, що подані позивачем документи містять недостовірну інформацію та є неповними, зокрема за адресами: м. Миколаїв, вул. Московська, 46, кв.20, 21 (лист №1878/0-3 від 08 вересня 2014 року) - в наданих документах відсутні відомості про власника приміщення, відсутня експлікація приміщень на підставі якої можливо визначити функціональне призначення приміщень; м. Миколаїв, вул. Дзержинського, 49/1 (лист №1910/0-3 від 11 вересня 2014 року) - не надано копії акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструкцією) об'єкта або копії акта технічної комісії, засвідченого в установленому порядку, та відсутня специфікація об'єкта експертизи, яка надає можливість визначити відповідність приміщень, що використовуються для проведення заявленого виду діяльності, не представлено технічного паспорту; вул. Московська,52, кв.9 (лист №1909/0-3 від 11 вересня 2014 року) - не надано копії акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструкцією) об'єкта або копії акта технічної комісії, засвідченого в установленому порядку, відсутня специфікація об'єкта експертизи, яка надає можливість визначити відповідність приміщень, що використовуються для проведення заявленого виду діяльності, відсутні відомості про власника приміщення, щодо якого вимагається проведення експертизи, відсутня експлікація приміщень; м. Миколаїв, пр-т Жовтневий, 340/2, кв.164 (лист №1911/0-3 від 11 вересня 2014 року) - не надано копії акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструкцією) об'єкта або копії акта технічної комісії, засвідченого в установленому порядку, та відсутня специфікація об'єкта експертизи, яка надає можливість визначити відповідність приміщень, що використовуються для проведення заявленого виду діяльності. /т.1 а.с.11-14/

Разом з тим, відповідно до ст.7 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» порядок видачі (переоформлення, видачі дублікатів, анулювання) дозвільними органами документів дозвільного характеру через дозвільний центр, відповідно до якого Заява про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру, що оформляється дозвільними органами, або декларація подається суб'єктом господарювання в паперовій формі - особисто, через уповноважену ним особу, надсилається поштою або у випадках, передбачених законом, - в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій (електронною поштою або через Єдиний державний портал адміністративних послуг). У заяві зазначаються: найменування дозвільного органу, уповноваженого здійснювати видачу документа дозвільного характеру; назва документа дозвільного характеру; об'єкт, на який видається документ дозвільного характеру, об'єкт та його місцезнаходження (адреса); вид господарської діяльності (згідно з класифікатором видів економічної діяльності); повне найменування юридичної особи/ім'я, по батькові та прізвище фізичної особи - підприємця; ідентифікаційний код (для юридичної особи)/реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи - підприємця); місцезнаходження юридичної особи/місце проживання фізичної особи - підприємця та їх контактні дані (адреса електронної поштової скриньки, номери телефону, факсу - за наявності); інформація щодо надання згоди заявником на обробку, використання та зберігання його персональних даних; ім'я, по батькові та прізвище керівника юридичної особи; дата складання заяви; перелік документів, що додаються до заяви. Законом можуть бути встановлені інші вимоги до заяви.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" державна санітарно-епідеміологічна експертиза - це вид професійної діяльності органів державної санітарно-епідеміологічної служби, що полягає у комплексному вивченні об'єктів експертизи з метою виявлення можливих небезпечних факторів у цих об'єктах, встановленні відповідності об'єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, а у разі відсутності відповідних санітарних норм - в обґрунтуванні медичних вимог щодо безпеки об'єкта для здоров'я та життя людини.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" державна санітарно-епідеміологічна експертиза полягає у комплексному вивченні документів (проектів, технологічних регламентів, інвестиційних програм тощо), а також діючих об'єктів та пов'язаних з ними небезпечних факторів на відповідність вимогам санітарних норм.

Державна санітарно-епідеміологічна експертиза передбачає:

- визначення безпеки господарської та іншої діяльності, умов праці, навчання, виховання, побуту, що прямо чи побічно негативно впливають або можуть вплинути на здоров'я населення;

- встановлення відповідності об'єктів експертизи вимогам санітарних норм;

- оцінку повноти та обґрунтованості санітарних і протиепідемічних (профілактичних) заходів;

- оцінку можливого негативного впливу небезпечних факторів, пов'язаних з діяльністю об'єктів експертизи, визначення ступеня створюваного ними ризику для здоров'я населення.

Видача висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи передбачено Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності».

Порядком проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України №247 від 09 жовтня 2000 року (далі - Порядок), встановлено, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза - це вид професійної діяльності органів, установ і закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, що полягає у комплексному вивченні об'єктів експертизи з метою виявлення можливих небезпечних факторів у цих об'єктах, установленні відповідності об'єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, а в разі відсутності відповідних санітарних норм - в обґрунтуванні медичних вимог щодо безпеки об'єкта для здоров'я та життя людини.

Згідно з п. 7.1 Порядку, державна санітарно-епідеміологічна експертиза об'єктів, на які є санітарні норми або нормативні документи, що затверджені згідно з чинним законодавством України, проводиться установами, закладами державної санітарно-епідеміологічної служби України. При цьому, згідно з п. 7.4 Порядку Державна санітарно-епідеміологічна експертиза включає такі етапи:

- звернення заявника у випадках, передбачених пунктом 7.2. цього Порядку, до Департаменту державного санітарно-епідеміологічного нагляду Міністерства охорони здоров'я України, а у випадках, передбачених пунктом 7.1., - до установ, закладів державної санітарно-епідеміологічної служби України;

- здійснення вимірювань, досліджень об'єктів, наукового обґрунтування відповідних вимог щодо об'єкта експертизи (показників безпеки та умов використання тощо) та оформлення звіту;

- проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи та оформлення її результатів у вигляді протоколу експертизи;

- підготовка проекту висновку;

- затвердження висновку експертизи та внесення його до реєстру висновків експертизи.

Відповідно до вищезазначених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачу були надані всі необхідні документи для отримання висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи відповідно до п.10 "Інформаційної картки щодо висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючих об'єктів" та додатку №4 Порядку переліку документів.

При цьому, посилання відповідача про недостовірність документів являється безпідставним, оскільки цей факт можливо встановити під час здійснення експертизи, а не на стадії ознайомлення з документами.

До того ж, колегія суддів зазначає, що додатком 4 до п.7.5 Тимчасового порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09 жовтня 2000 року № 247, визначено перелік документів та матеріалів для проведення робіт для потреб державної санітарно-епідеміологічної експертизи (технологія, діючий об'єкт тощо).

Таким чином, зазначеним переліком необхідність подання до органів санітарно-епідеміологічної служби копії документу, який підтверджує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту, не передбачено.

У випадку суперечності вимог, встановлених п.10 "Інформаційної картки щодо висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючих об'єктів", нормам Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" та Тимчасового порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09 жовтня 2000 року № 247, слід застосовувати норми останніх, оскільки вони мають вищу юридичну силу.

Частиною 5 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності " визначено, що підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

- подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

- виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;

- негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Крім того, державні будівельні норми, на які посилається відповідач, обґрунтовуючи правомірність відмови у наданні спірного висновку, не є актами санітарного законодавства, тому надання роз'яснень щодо застосування їх положень не належить до повноважень Державної санітарно-епідеміологічної служби України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем неправомірно було відмовлено у наданні висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи, оскільки відповідач не мав права вимагати від позивача документи, які не передбачені чинним законодавством.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держсанепідслужби у Миколаївській області - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: О.І. Шляхтицький