Справа № 809/2405/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. Справа № 809/2405/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Волочій Л.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області

про визнання відмови у видачі довідки про несудимість протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області про визнання відмови у видачі довідки про несудимість протиправною та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що листом №3/1199 від 03.06.2015 року Управлінням Міністерства внутрішніх справ України позивачу відмовлено у видачі довідки про несудимість з тих підстав, що на даний час судимість не погашена та не знята судом.

Дії відповідача щодо невидачі вищевказаної довідки на думку позивача є протиправними, оскільки ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.12.2014 року в задоволенні його клопотання про дострокове зняття судимості відмовлено саме в зв'язку із тим, що на даний час судимість погашена згідно ст.89 КК України.

Позивач зазначає, що вироком Калуського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2002 року його було засуджено згідно ч.5 ст.191 КК України до 9 років позбавлення волі. Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23.03.2009 року позивачу було змінено невідбуту частину покарання більш м'яким покаранням у вигляді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку щомісячно.

Таким чином, позивач вказує, що вищезазначеною ухвалою Калуського міськрайонного суду від 23.12.2014 року встановлено, що оскільки постановою Івано-Франківського міського суду від 28.09.2010 року його умовно-достроково звільнено від відбування невідбутої частини покарання, та відповідно строк судимості рахується один рік від дати прийняття даної постанови та закінчився 28.09.2011 року.

За таких обставин позивач просить визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області щодо відмови у видачі довідки про несудимість та зобов'язати відповідача видати позивачу довідку про несудимість, в якій зазначити, що ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості немає та в розшуку не перебуває.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні на позовну заяву. Зазначив, що оскільки ОСОБА_1 було засуджено за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України до позбавлення волі, а в подальшому не виправдано, а умовно-достроково звільнено від відбування невідбутої частини покарання, то строк погашення судимості становить шість років та обчислюється з 28.09.2010 року. Таким чином, у відповідача відсутні правові підстави для видачі позивачу довідки про несудимість, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та до задоволення не підлягають. В задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Вироком Калуського районного суду від 27.02.2002 року ОСОБА_1 було засуджено за ст.191 ч.5 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна з позбавленням права обіймати посади, повязані із розпорядженням товарно-матеріальними цінностями та контролем за роботою підпорядкованих працівників та підрозділів на три роки.

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23.03.2009 року позивачу замінено невідбуту частину покарання більш мяким покаранням у вигляді виправних робіт на 1 рік 10 місяців 13 днів з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.09.2010 року ОСОБА_1 умовно-достроково звільнено від відбування невідбутої частини покарання за постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.12.2014 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про дострокове зняття судимості, оскільки згідно ст.89 КК України судимість на даний час погашена.

03.06.2015 року Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області листом за № 3/1199 відмовлено ОСОБА_1 у видачі довідки про несудимість оскільки вищевказаною ухвалою Калуського міськрайонного суду залишено без задоволення клопотання позивача про дострокове зняття судимості, а отже, відповідно немає правових підстав для внесення змін до персональних даних, які перебувають на обліку в УІАЗ УМВС в Івано-Франківській області.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України визначений «Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України», яка затверджена спільним наказом МВС України та Державним Департаментом України з питань виконання покарань за № 823/188 від 23.08.2002р., та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.09.2002р. за № 738/7026.

Питання визначення судимості, настання правових наслідків та строків погашення судимості врегульовані Кримінальним кодексом України. Так, згідно зі статтею 88 цього Кодексу особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян згідно пункту 9.9 Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 Кримінального кодексу України. Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов'язковою реєстрацією.

Разом з тим, Міністерством внутрішніх справ України наказом № 234 від 12.04.2005р. з метою впорядкування діяльності інформаційний підрозділів органів внутрішніх справ щодо виконання вимог законодавства в частині надання платних послуг фізичним особам на договірних засадах та ведення централізованого реєстру виданих довідок затверджено Тимчасову інструкцію із заповнення інформаційними підрозділами органів внутрішніх справ довідки про відсутність або наявність судимості (далі Тимчасова інструкція).

Відповідно до пункту 3.4 Тимчасової інструкції довідка про відсутність або наявність судимості видається з урахуванням погашення (стаття 89 Кримінального кодексу України) або зняття (стаття 91 Кримінального кодексу України) судимості. Заповнення інформаційних довідок та їх видача здійснюються відповідно до вимог щодо заповнення бланка довідки про відсутність або наявність судимості та при її видачі (пункт 3.5 Тимчасової інструкції).

Згідно вимог до заповнення бланка довідки про відсутність або наявність судимості та при її видачі (додаток 3 до пункту 3.5 Тимчасової інструкції) довідка видається з відображенням повної інформації на особу за обліками інформаційних підрозділів МВС, ГУМВС, УМВС України, зокрема коли і ким особа була засуджена, за якою статтею Кримінального кодексу України і на який строк, а також, коли особа звільнена від покарання.

Оскільки довідка про несудимість або довідка про відсутність судимості є документом, який свідчить про відсутність чи наявність судимості вказаної особи на території будь якої держави не залежно від погашення чи зняття судимості, остання в обовязковому порядку має містити повну інформацію на особу за обліками інформаційних підрозділів МВС, ГУМВС, УМВС України.

Таким чином, на підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про наявність у Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області обовязку щодо видачі позивачу довідки про відсутність або наявність судимості на підставі поданого ним запиту від 15.05.2015 року.

Щодо вимоги позивача зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області відповідача видати довідку про несудимість, в якій зазначити, що ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості немає та в розшуку не перебуває, то суд зазначає, що із системного аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб'єкта владних повноважень, а правовим -мотивування спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. При цьому, суд зауважує, що з приписів перелічених норм права вбачається неприпустимість підміни судом суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта. При цьому під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

Тому, в даному випадку, питання щодо видачі довідки про відсутність або наявність судимості віднесено виключно до компетенції відповідача та не входить до компетенції суду, а тому позовні вимоги про зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області відповідача видати довідку про несудимість є такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про відсутність або наявність судимості.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області у видачі ОСОБА_1 довідки про відсутність або наявність судимості протиправною.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 21.07.2015 року.