Справа № 2-а-16/10/1970
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2010-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 2-а-16/10/1970

01 лютого 2010 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої Подлісної І. М

секретаря Калиняк О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації в Тернопільській області, третьої особи Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекцій про визнання нечинним податкових повідомлень - рішень № /2/65707 від 30 жовтня 2009 року, № /065708 від 30 жовтня 2009 року та скасування рішень № 16162/6/25-007/382 від 29 жовтня 2009 року та № 15941/6/25-007/378 від 26 жовтня 2009року

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації в Тернопільській області, третьої особи Тернопільської об 'єднаної державної податкової інспекцій про визнання нечинним податкових повідомлень рішень № /2/65707 від 30 жовтня 2009 року, № /065708 від 30 жовтня 2009 року, № 16162/6/25-007/382 від 29 жовтня 2009 року та № 15941/6/25-007/378 від 26 жовтня 2009 року, посилаючись на те, що вони були винесені з істотними порушеннями норм чинного законодавства, а тому підлягають до скасування.

Представник позивача ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, визнати недійсними податкові повідомлення - рішення: № /2/65707 від 30 жовтня 2009 року, № /065708 від 30 жовтня 2009 року та скасування рішень № 16162/6/25-007/382 від 29 жовтня 2009року та №1 5941/6/25-007/3 78 від 26 жовтня 2009року.

Представник відповідача Державної податкової адміністрації в Тернопільській області та третьої особи Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекцій в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 11, Закону України «Про державну податкову службу України» від 04.12.1990р. №509-ХІІ із змінами та доповненнями, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Таким чином працівниками податкової служби на підставі направлення на право проведення перевірки від 21.04.2009 року№ 004496 та відповідно до плану - графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, проведена планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2006 року по 31.03.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 року по 31.03.2009 року. Результати проведеної перевірки оформлено актом від 07.05.2009 року № 3854/17-426/НОМЕР_1.

Документальною перевіркою встановлено, що впродовж II та III кварталу 2006 року, 2007-2008 років та І кварталу 2009 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 здійснював підприємницьку діяльність, а саме роздрібну торгівлю продуктовими та промисловими товарами, оптову торгівлю продуктами харчування та здавав у оренду власне нерухоме майно, при цьому перебуваючи на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності та був платником єдиного податку. У IV кварталі 2006 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 перебував на загальній системі оподаткування обліку та звітності. Згідно матеріалів перевірки, то Позивач здійснював облік доходів і витрат у періодах перебування на спрощеній системі обліку та звітності (II - III квартали 2006 року, 2007 - 2008 років та І кварталі 2009 року) у книзі обліку і витрат, що зареєстрована в податковому органі 28 січня 2005 року №123. Книга обліку доходів і витрат за періоди перебування на загальній системі оподаткування (IV квартал 2006 року), яка зареєстрована в податковому органі 13 жовтня 2006 року за №288, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 для перевірки надана не була. В IV кварталі 2006 року позивачем задекларовано 14 679 грн. валового доходу від зайняття торгівельною діяльністю та 14 399 грн. витрат пов'язаних з одержанням даного доходу. На письмову вимогу перевіряючих від 22 квітня 200 року № 24991/1/17-4, документів, що підтверджують понесенні витрати, для перевірки не представлено. У відповідності до вище вказаного, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 порушено п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 року № 889 та ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 року № 13-92. Враховуючи норми витрат, визначені інструкцією «Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю» від 21.03.1993 року № 12 для торгівельної діяльності складає 25 відсотків та обсяг виручки, отриманої без податку на додану вартість (12 233, 00 грн.), перевіркою визнано витрати фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, понесені ним у IV кварталі 2006 року в розмірі 3 058 грн. Перевіркою встановлено чистий дохід Позивача від зайняття підприємницькою діяльністю, перебуваючи на загальній системі оподаткування (IV квартал 2006року) у розмірі 9175 грн. Таким чином задекларований чистий дохід (280 грн.), перевіркою визначено заниження об'єкта оподаткування податком на доходи від зайняття підприємницькою діяльністю у розмірі 8 895 грн. та донараховано 1156 грн. податку з доходів фізичних осіб.

Також слід зазначити, що Позивач перебуваючи на спрощеній системі оподаткування та звітності за період з 01 січня по ЗО вересня 2006 року отримав виручку від реалізації товарів на суму 481 602 грн. Однак у відповідності до пп. б) п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» в якому вказано, що платником податку є будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку. В свою чергу, відповідно до вищезазначеної статті, особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з даним Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов 'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 грн. (без урахування податку на додану вартість).

Позивач ОСОБА_1 особа - підприємець ОСОБА_2 за період з 01 січня по 30 вересня 2006 року отримав виручку від реалізації товарів на суму 481 602 грн., а тому він зобов'язаний був зареєструватися платником податку на додану вартість.

Що стосується посилань позивача на Указ Президента України від 28.06.1999 року № 746/99 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб 'єктів малого підприємництва» та стверджувань, що він не є і не може бути платником податку на додану вартість, то суд їх до уваги не приймає, оскільки дані правовідносини регулюються Законом України «Про податок на додану вартість», який регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає його платників та має перевагу при застосуванні над іншими нормативними актами.

Так як позивач ОСОБА_2 у відповідності до вищевказаного не зареєструвався платником податку на додану вартість, як того вимагає вищезазначена норма Закону України «Про податок на додану вартість», він несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

На підставі декларації про доходи, записів в книзі обліку доходів і витрат від зайняття підприємницькою діяльністю за спрощеною системою оподаткування обліку та звітності, звітів платника єдиного податку, перевіряючи ми визначено об 'єкт оподаткування податком на додану вартість -виручку від реалізації продукції, послуг з оренди за період з 21 жовтня 2006 року по 31 березня 2009 року в розмірі 865 566 грн. Перевіркою донараховано 144 261 грн. податку з доходів фізичних осіб

Враховуючи виявлені податковим органом порушення пп. 4.1.4 а, пп.4.2.2 б п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов 'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» із змінами та доповненнями № 2181 від 21.12.2000 року до позивача правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції за неподання декларації з податку на додану вартість за 29 податкових періодів - з листопада по грудень 2006 року, з січня 2007 року, з січня по грудень 2008 року та з січня по березень 2009 року.

За результатами розгляду зазначеного акта перевірки Тернопільською ОДШ прийняті податкові повідомлення - рішення від 01 червня 2009 року № /0/34284 про сплату 1156 грн. податку з доходів фізичних осіб і № /0/34285 про сплату 144 261 грн. податку на додану вартість та застосовано 77 061 грн. штрафних (фінансових) санкцій, з посиланням на пп. 17.1.1 та 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов 'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

На адресу ДПА в Тернопільській області надійшли скарги № 4/п від 25.08.2009 року вх.. № С-122 від 31.08.2009 року (про скасування податкового повідомлення - рішення Тернопільської ОДШ від 01 червня 2009 року №/0/34284) та № 5/п від 28.08.2009 року вх. №С-123 від 31.08.2009 року (про скасування податкового повідомлення-рішення Тернопільської ОДШ від 01 червня 2009 року № /0/34285) від фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

Керуючись абз. 2 пп. 5.2.2 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цЬьовими фондами» № 2181-Ш від 21.12.2008 року та п.8 Положення «Про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби», затвердженого наказом ДПА України від 11.12.1996 року М°29, ДПА в Тернопільській області було прийнято рішення про продовження строку розгляду повторних скарг до 27.10.2009 року.

На підставі рішення ДПА у Тернопільській області від 26 жовтня 2009 р. № 15941/6/2, 007/378, прийнятого за розглядом повторних скарг з урахуванням рішення ДПА у Тернопільській області від 29 жовтня 2009р. № 16162/6/25-007/382 про внесення змін до рішення ДПА у Тернопільській області від 26 жовтня 2009р. № 15941/6/25-007/378 та згідно вимог пп. 6.6 ст. 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та Порядку направлення органами, державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.01 р. № 253 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.07.01 р. за № 567/5758-) Тернопільської ОДШ були прийняті окремі податкові повідомлення - рішення на збільш суми податкових зобов'язань та надіслані ФОП ОСОБА_2 податкові повідомлені;: рішення від 30 жовтня 2009р. № /2/65707 про сплату 92 грн. податку з доходів фізичних осіб та № /0/65708 про сплату 100 грн. застосованої штрафної санкції по податку на додану вартість.

Згідно пп. 5.2.4 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню. Судом встановлено, що до ДПА України надішли скарги ФОП ОСОБА_2 від 5 листопада 2009 р. № 11/11 № 12/11 та від 7 грудня 2009 р. № 01/12 і № 02/12 (вхідні № 4244/С і № 4245/С від 9 листопада 2009р. та № 5380/С і № 5418/С від 11 грудня 2009р.) на податкові повідомлення рішення Тернопільської ОДШ від 1 червня 2009 р. № /0/34284 про сплату податку з доходів фізичних осіб та № /0/34285 про сплату податку на додану вартість і застосованої штрафної санкції та від 30 жовтня 2009 р. № /2/65707 про сплату податку з доходів фізичних осіб і № /0/65708 про сплату 100 грн. застосованої штрафної санкції по податку на додану вартість.

ДПА України керуючись статтею 12 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та пп. 1 п. 9 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби (затверджено наказом ДПА України від 11.12.96р. № 29 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.96р. за № 723/1748, із змінами та доповненнями) було прийняте рішення про результати розгляду повторних скарг від 25.12.2009р. № 28811/25-0315, яким були залишені без змін податкові повідомлення - рішення Тернопільської ОДШ від 1 червня 2009р. № /0/34284 про сплату податку з доходів фізичних осіб та № /0/34285 про сплату визначеної суми по податку на додану вартість з урахуванням рішення Тернопільської ОДШ від 18 серпня 2009р. № 49078/7/25-011, прийнятого за розглядом первинної скарги та з урахуванням рішення ДПА у Тернопільській області від 26 жовтня 2009р. №15941/6/25-007/378, прийнятого за розглядом повторних скарг і з урахуванням рішення ДПА у Тернопільській області від 29 жовтня 2009р. № 16162/6/25-007/382 про внесення змін до рішення ДПА у Тернопільській області від 26 ж'овтня 2009р. № 15941/6/25-007/378 (податкові, повідомлену - рішення від 30 жовтня 2009 року №/0/65708 та /2/65707), а скарги Позивача залишені без задоволення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що застосування Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією до відповідача ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 було фінансових санкцій та їх розмір є обґрунтованими, а оспорювані податкові повідомлення - рішення прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 до задоволення не підлягають.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 160-163 КАС України, Законом України «Про державну податкову службу в Україні» №509-ХІІ від 04.12.1990 р., Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року №2181-111, Законом України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 р., Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889 від 22.05.2003 р., суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації в Тернопільській області, третьої особи Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень №/2/65707 від 30 жовтня 2009 року, №/065708 від 30 жовтня 2009 року та скасування рішень №16162/6/25-007/382 «Про внесення змін до рішення державної податкової адміністрації в Тернопільській області №15941/6/25-007/378 «Про результати розгляду повторної скарги» від 26.10.2009 р. та №15941/6/25-007/378 «Про результати розгляду повторної скарги» від 26.10.2009 р. - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду у порядку і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуюча Подлісна І.М.