Справа № 30032/09
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2010 р.справа № 2а-2420/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Кожана М.П.

суддів: Бишевської Н.А. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мелітопольське учбово-виробниче підприємство Всеукраїнської громадської організації "Українське товариство сліпих"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2009р. у справі № 2а-2420/09/0870

за позовом Мелітопольського учбово-виробничого підприємства Всеукраїнської громадської організації "Українське товариство сліпих"

до Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Запорізької області

про визнання недійсним податкових повідомлень - рішень, -

встановила:

13.04.2009р. Мелітопольське учбово-виробниче підприємство Всеукраїнської громадської організації "Українське товариство сліпих" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 13.03.2009р. № /0, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1440889грн.00коп. та застосовано штрафні санкції на суму 720044грн.50коп., № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1705695грн.00коп.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2009р. у справі № 2а-2420/09/0870 у задоволені позову відмовлено.

Дана постанова обґрунтована тим, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Мелітопольською ОДПІ, зважаючи на те, що відсоток витрат понесених позивачем на переробку сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів складає менше встановлених законодавством 8% від продажної ціни таких виготовлених товарів, правомірно зроблено висновок про безпідставне застосування позивачем нульової ставки з ПДВ, відповідно до п.п.6.2.8 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість».

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати спірну постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення.

Позивач у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при винесені спірного рішення, не було взято до уваги багато факторів, а саме було зроблено невірний розрахунок податковим органом стосовно кількості переробленої продукції, на підставі даних з Інтернету. Але суд першої інстанції врахував ці дані. Посилання відповідача на норми ст.. 228 ЦК України про те, що правові відносини між ТОВ «Валентин», підприємством, яке надавало транспортні послуги з перевезення вантажів є нікчемними і відповідно до ст.. 215 ЦК України не потребують визнання судом не відповідає дійсності так як перевезення вантажу здійснювалося.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята без порушення норм матеріального та процесуального права та просить залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд належним чином повідомив учасників адміністративного процесу про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи Мелітопольське УВП УТОС зареєстровано у якості платника податків у Мелітопольській ОДПІ Запорізької області 21.05.1992 року за № 309. Згідно Дозволу, виданого Територіальною комісією з питань діяльності підприємств організацій, громадських організацій інвалідів №8 від 01.07.2008 року, підприємство позивача має право на користування пільгою з оподаткування відповідно до п.п. 6.2.8 п. ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість». Як свідчать матеріали справи, на підставі направлення на перевірку № 34 від 1.2009р., № 120 від 26.01.2009 р. та № 128 від 07.02.2009 р. інспектором відділу контролю за відшкодуванням податку на додану вартість управління податкового контролю юридичних осіб Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області ОСОБА_3, на підставі п.9 ч.б ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» проведено позапланову виїзну перевірку Мелітопольського учбово-виробничого підприємства, заснованого на власності всеукраїнської громадської організації «Українське товариство сліпих» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 522070 грн. за вересень 2009року, у сумі 604917 грн. за жовтень 2009 року та 578708грн. за листопад 2009р., що виникли за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що

декларувалось в період з серпня по жовтень 2009р.

За результатами перевірки 19.02.2009р. складено акт № 220/23-5/03967665, у якому зафіксовані, виявлені в ході перевірки порушення.

Так, перевіркою податкових декларацій:

- за вересень 2008 року встановлено порушення пункту 4.1 статті 4, підпункту 6.2.8 пункту 6.2 статті 6, підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.4.4 пункту 7.4, підпункту 7.7.1, пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість», а саме: позивачем завищено податковий кредит за вересень 2008 року на суму 604666,66 грн., що привело до завищення суми бюджетного відшкодування за вересень 2008 року на 522070грн. та заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету за вересень 2008 року на 561483,43грн.

- за жовтень 2008 року встановлено порушення пункту 4.1 статті 4, підпункту 6.2.8 пункту 6.2 статті 6, підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.4.4 пункту 7.4, підпункту 7.7.1, пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме: позивачем завищено податковий кредит за жовтень 2008 року на суму 524400,00 грн., привело до завищення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2008 року на 604917 грн. та заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету за жовтень 2008 року на 552638,71грн.

- за листопад 2008 року встановлено порушення пункту 4.1 статті 4, підпункту 6.2.8 пункту 6.2 статті 6, підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.4.4 пункту 7.4, підпункту 7.7.1, пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»,а саме: позивачем завищено податковий кредит за листопад 2008 року на суму 580193,33 грн., що привело до завищення суми бюджетного відшкодування за листопад 2008 року на 578708 грн. та заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету за листопад 2008 року на 420859,20грн.

За результатами розгляду матеріалів перевірки та, зважаючи на виявлені порушення, Мелітопольською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № /0 від 13.03.2009 р., яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) Мелітопольського УВП УТОС у сумі 2160933,50 грн. (за основним платежем 1440889 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 720044,50 грн.);

- № /0 від 13.03.2009 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ всього на суму 1705695 грн. (за вересень 2009 р. - 522070 грн. за жовтень 604917 грн., за листопад 2008 р.- 578708 грн.).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно п.п.7.7.5 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Виїзну позапланову перевірку Мелітопольського УВП УТОС з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень - листопад 2008року, на підставі наказу Мелітопольської ОДПІ від 13.01.2009р. № 22 та направлення № 34 від 13.01.2009р. було проведено на підставі п. 9 ч. 6 ст. 11-1, ч.12 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно до п. 9 ч.6 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні»із змінами та доповненнями, позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин:

зокрема, платником подано декларацію з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

З матеріалів справи вбачається, що Мелітопольським УВП УТОС подані податкові декларації з ПДВ:

за вересень 2008р. (вх. № 96776 від 20.10.08р.), згідно якої сума, яка підлягає відшкодуванню з бюджету на розрахунковий рахунок складає 522070 грн., від'ємне значенням з податку на додану вартість складає 604917 грн., тобто більше 100 тис.грн.;

за жовтень 2008р. (вх. .№ 109521 від 20.10.08р.), згідно якої сума, яка підлягає відшкодуванню з бюджету на розрахунковий рахунок складає 604917 грн., від'ємне значенням з податку на додану вартість складає 578708 грн., тобто більше 100 тис.грн.

за листопад 2008р. (вх. № 117241 від 22.10.08р.), згідно якої сума, яка підлягає відшкодуванню з бюджету на розрахунковий рахунок складає 578708 грн., від'ємне значенням з податку на додану вартість складає 582358 грн., тобто більше 100 тис.грн.

Отже, перевірку проведено на підставі та на виконання приписів чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із висновками податкової, зробленими в акті перевірки щодо завищення податкового кредиту за вересень-листопад 2008 року; завищення суми бюджетного відшкодування за вересень-листопад 2008 року та, відповідно, заниження суми ПДВ за спірний період, зважаючи на наступне:

Відповідно до пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Відповідно до пп.6.2.8 п.6.2 ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість» поставки товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім грального і лотерейного бізнесу та послуг з поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого комісіонера здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням комітента без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Як встановлено в ході розгляду справи судом та підтверджено документальними доказами, відсоток витрат, понесених підприємством на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів у процентному відношенні до продажної ціни таких виготовлених товарів за вересень 2008 року складає 5,23%, за жовтень 2008 року - 4,86% та за листопад 2008 року - 3,83 %.

Суму витрат, понесених підприємством на переробку сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів позивач складає з витрат понесених на оплату послуг оренди, послуг перевезення, оплату води та стоків, електроенергії, оплати праці робітників, суми страхових зборів до фондів державного загальнообов'язкового страхування, амортизаційних відрахувань та оплату послуг зв'язку. Однак, позивачем, в обґрунтування зазначених витрат не надано належних документальних доказів.

Так, у вересні 2008 року, позивачем підтверджено витрати, понесені на оплату електроенергії, води та послуг з водовідведення стічних вод та послуг зв'язку.

Витрати на оплату електроенергії у жовтні та листопаді 2008 року, згідно даних бухгалтерського обліку, взагалі не віднесені підприємством загальних витрат.

Витрати на оплату води та послуг з водовідведення стічних вод в бухгалтерському обліку відображені у жовтні 2008 року лише у сумі 250,20 грн., без ПДВ, тоді як позивач визначає такі витрати у розмірі 1884,30 грн., у т.ч. 314,05 грн. ПДВ., та у листопаді 2008 року, згідно бухгалтерського обліку -1686,22 грн., без ПДВ, тоді як позивач визначає такі витрати у розмірі 2323,46 грн., у т.ч. 337,24 грн. ПДВ.

Витрати на оплату послуг зв'язку у жовтні 2008 року підтверджено податкової накладною від 31.10.2008 року на суму 1293,65 грн., у т.ч. ПДВ 215,61 грн., послуги ж зв'язку, отримані у листопаді 2008 року жодним документом не підтверджені та у бухгалтерському обліку відображені у розмірі 1523,82 грн., тоді як позивач визначив ї х у розмірі 1828,58 грн., у т.ч. ПДВ - 304,76 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що витрати, понесені на оплату послуг з оренди обладнання за період вересень-листопад 2008 рокуне підтверджені позивачем, з огляду на таке:

згідно актів приймання-передачі ПП «Славутич-Юг»надано Мелітопольському ГВП УТОС послуги з оренди обладнання (різальних машин та гільйотини). За умовами говорів №1,2,3 - розмір орендної плати може бути переглянутий сторонами у випадку погіршення, але, як свідчать матеріали справи, стан об'єкту, що орендується, на момент передачі його в оренду задовільний, доказів погіршення його стану позивачем не надано, а тому причин для перегляду орендної плати за обладнання в сторону збільшення в 17 разів ( з 15000,00 грн. на місяць - за все обладнання до 255000,00 грн. на місяць - за все обладнання) не мало законної сили, що унеможливлює прийняття до витрат виробництва орендної плати в сумі 255000,00 грн.

До того ж, як встановлено в ходів перевірки та підтверджено у судовому засіданні, директором та головним бухгалтером ПП «Славутич-Юг»з 28.04.2006р. по 18.09.2008р. була ОСОБА_4, яка у той же самий період з липня по серпень 2008р. займала посаду начальника картонажної дільниці Мелітопольського УВП УТОС, на якій використовується обладнання, орендоване у ПП «Славутич-Юг».

Отже факт надання послуг з оренди обладнання в сумі 255000 грн. є не підтвердженим.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що витрати, понесені на оплату товарно-експедиційних послуг при перевезенні паперу офсетного за період вересень-листопад 2008 року не підтверджені позивачем, з огляду на таке:

Згідно актів надання послуг та податкових накладних, наданих позивачем на підтвердження отриманих послуг, виконавцем послуг перевезення є TOB «Валентин».

Як свідчать матеріали справи та пояснення відповідача, перевіркою дослідженні взаємовідносин між Мелітопольським УВП УТОС та TOB «Валєнтин»встановлено, що останнє не являється виконавцем послуг з транспортування паперу (відповідь ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська, вих. № 18296/7/23-518 від 04.08.2008 року). Надані автопослуги на замовлення TOB «Валентин»були виконаї ПП «Транстрейдінг», м.Дніпродзержинськ.

Разом з тим, ПП «Транстрейдінг»до ДПІ у м. Дніпродзержинськ надано додаток «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів»до декларацій з ПДВ з одним єдиним постачальником послуг та товарів ПП «Мобілоптторг», відносно якого прийнято рішення про припинення (ліквідацію) та зняття з обліку № б/н від 15.07.2008р. TOB «Валентин»серед контрагентів ПП «Транстрейдінг»у спірний період не зазначено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з вищенаведеного неможливо підтвердити факт транспортування паперу офсетного формату АО з території Мелітопольського УВП УТОС на адресу ТОВ «Споживче обладнання та матеріали», що також свідчить про безтоварність вищезазначеної операції. В бухгалтерському ж обліку Мелітопольського УВП УТОС до витрат виробництва не включено витрати по транспортно-експедиційним послугам при перевезенні паперу офсетного.

Таким чином, суд вважає правомірними висновки Мелітопольської ОДПІ в акті перевірки, стосовно того що,

відсоток витрат, понесених підприємством на переробку сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів

- у вересні 2008 року складає 5,23% від продажної ціни таких виготовлених товарів

(157006,54грн./3002269,65грн.* 100), де 157006,54грн. - сума витрат, понесених

підприємством на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини

комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються

у виготовленні таких товарів, на суму 3002269,65грн. - вартість продукції, отриманої підприємством в процесі виробництва у вересні 2008р., за даними аналітичного обліку pax. 23 "Виробництво».

- у жовтні 2008 року складає 4,86 % від продажної ціни таких виготовлених товарів (147110,77грн./3022293,87грн.* 100), де 147110,77грн. - сума витрат, понесених підприємством на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, на суму 3022293,87 грн. - вартість продукції, отриманої підприємством в процесі виробництва у серпні 2008р., за даними аналітичного обліку pax. 23 "Виробництво».

- у листопаді 2008 року складає 3,83 % від продажної ціни таких виготовлених товарів (111407,04грн./2908573,22грн.*100), де 111407,04грн. - сума витрат, понесених підприємством на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, на суму 2908573,22 грн. - вартість продукції, отриманої підприємством в процесі виробництва у листопаді 2008р., за даними аналітичного обліку pax. 23 "Виробництво».

Отже, суд вважає, що підприємством позивача неправомірно, в порушення підпункту 6.2.8 пункту 6.2 статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість»застосована нульова ставка при оподаткуванні операцій з поставки продукції власного виробництва.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відображення у бухгалтерському та податковому обліку переробки сировини-паперу та відвантаження готової продукції на протязі 22 робочих днів в вересні 2008 року, 23 робочих днів у жовтні 2008 року та 20 робочих днів у листопаді 2008 року не відповідає технічним характеристикам обладнання та режиму роботи підприємства, що свідчить про безтоварність операції.

Враховуючи те, що залишки паперу на pax. 201 - «Сировина та матеріали»та pax. № 26 «Готова продукція»відсутні та переробка паперу у спірному пері можлива набагато у меншому об'ємі, ніж вказує позивач, суд вважає правомірним висновки ДПІ щодо того, що Мелітопольським УВП УТОС папір не перероблявся відповідно не поставлявся покупцям, а, відповідно і господарські операції з поставки паперу були відсутні.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що судом безпідставно використано відомості податкової інспекції, які отримані нею з мережі Інтернет. Його обладнання має інші технічні характеристики, ніж зазначені податковою інспекцією. Тому такі висновки суду вважає необґрунтованими.

Проте, позивач не надав суду документи на підтвердження правильних на його думку технічних характеристик спірного обладнання, що виключає можливість врахування його заперечень.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами, рішення суду прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Мелітопольського учбово-виробничого підприємства Всеукраїнської громадської організації "Українське товариство сліпих" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2009р. у справі № 2а-2420/09/0870 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2009р. у справі № 2а-2420/09/0870 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України - протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених КАС України, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 06.10.2010р.

Головуючий: М.П. Кожан

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: О.А. Проценко