Справа № 127/15068/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Київ К/800/22651/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Мороз Л.Л., Розваляєвої Т.С.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі №127/15068/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання протиправною відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницький апеляційний адміністративний суд від 23 жовтня 2014 року, позов задоволений. Визнана бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці по нарахуванню інших виплат при призначенні пенсії неправомірною. Зобов'язаний відповідач здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії з урахуванням при її обчисленні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати за 2006 - 2010 роки згідно Закону України "Про державну службу", починаючи з 15.01.2014р.

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду заяву про роз'яснення ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 р., посилаючись на те, що ухвала є незрозумілою в частині того, в якій редакції застосовувати статтю 37 Закону України "Про державну службу" при перерахунку пенсії ОСОБА_1, а саме в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії чи в редакції яка діє на даний час.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року задоволена заява ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року. Роз'яснено що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю, з врахуванням всіх видів оплати праці, на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, потрібно здійснювати в розмірі встановленому статтею 37 Закону України "Про державну службу", в редакції, яка була чинна на момент призначення пенсії.

Не погоджуючись з ухвалою про роз'яснення управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та відмовити у задоволенні заяви про роз'яснення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та заяви про роз'яснення, проаналізувавши правильність застосування судом норм процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зазначена стаття наводить на висновок, що роз'яснено може бути постанову або ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неясності резолютивної частини рішення. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно матеріалів справи, пенсія ОСОБА_1 призначена з 16.08.2011р. за Законом України "Про державну службу".

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, при призначенні пенсії не були враховані інші виплати - матеріальної допомоги на оздоровлення до відпусток, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, що слугувало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Позивач у 2014 році звернулася із заявою про перерахунок пенсії з метою виправлення помилки щодо неврахування суми матеріальної допомоги та індексації, допущеної при визначенні складових заробітної плати при призначенні пенсії у 2011 році, яка була призначена згідно наведеної редакції Закону України "Про державну службу".

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Таким чином, оскільки зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" внесені 01.10.2011р., тобто вже після призначення пенсії позивачу, то застосування їх в новій редакції до нарахування пенсії позивачу неприпустиме, оскільки буде допущене звуження змісту та обсягу її конституційних прав.

Таким чином, Вінницький апеляційний адміністративний суд дійшов вірного висновку про те, що заява позивача про роз'яснення судового рішення підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці відхилити.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: