Справа № 2а-12757/08/1570
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2010-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.

секретаря Юзефович Ю.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області (далі ОСІ), у якому просив визнати протиправним утримання ОСОБА_3 в ОСІ з 05.11.2008 року та зобовязати відповідача негайно його звільнити. В судовому засіданні позивач доповнив позовні вимоги та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання необхідної медичної допомоги.

07.12.2009 року позивач відкликав позовні вимоги щодо визнання незаконним утримання його під вартою. Ухвалою суду від 07.12.2009 року адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСІ в частині позовних вимог про визнання протиправним утримання позивача в ОСІ з 28.11.2008 року по 25.12.2008 року залишені без розгляду (а.с.121-122).

В обґрунтування своїх позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання йому необхідної медичної допомоги позивач зазначив, що його було доставлено в ОСІ після виписки з лікувально діагностичного центру „Св.Катерина-Одеса 28.11.2008 року. Під час знаходження в медчастині ОСІ у нього погіршився стан здоровя, він неодноразово звертався до посадових осіб установи за наданням медичної допомоги, але у наданні медичної допомоги йому було відмовлено. В порушення Порядку медико-санітарного забезпечення осіб, які тримаються в слідчих ізоляторах та установах виконання покарань ДДУПВП, затвердженого спільним наказом Департаменту та МОЗ України від 18.01.2000р. №3/6, не здійснювались щоденні обходи хворих, хворі з відкритою формою туберкульозу утримуються разом із здоровими особами. Незважаючи на його численні звернення, начальник медичної частині ОСІ в порушення п.6.6.7 Порядку не приймав його; медперсонал ОСІ самоусунувся від проведення хворим інєкцій, не видавались необхідні медичні препарати.

У судовому засіданні позивач та його представник у повному обсязі підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_1 слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області проти задоволення позову заперечували та пояснили, що позивач був доставлений в ОСІ 28.11.2008 року. У звязку зі скаргами на болі у серці, наявну медичну документацію виписку з кардіологічного центру, ОСОБА_3 був госпіталізований у медичну частину під динамічний нагляд до приходу лікаря-терапевта. 29.11.2008 року був оглянутий начальником медчасті ОСОБА_4 та лікарем-терапевтом медчасті ОСОБА_5 За результатами огляду та враховуючи наявну медичну документацію був встановлений діагноз, заведено медичну картку стаціонарного хворого №373. ОСОБА_3 отримував призначене лікування медикаментами, які були в наявності в медичній частині. За час перебування в стаціонарі позивач щоденно оглядався лікарем-терапевтом медчасті ОСОБА_5 Скарг та заяв на дії медичних працівників з боку ОСОБА_3 не надходило. Не обґрунтовані доводи позивача щодо сумісного утримання хворих на туберкульоз з іншими хворими. Хворі на активну форму туберкульозу утримуються ізольовано на першому поверсі медичної частини установи в камерах-палатах протитуберкульозного ізолятору окремо від соматичних хворих, які утримуються на другому поверсі стаціонару медичної установи. Представники відповідача просили відмовити позивачу в позові.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступне.

05.11.2008 року відносно ОСОБА_3 Приморським районним судом міста ОСОБА_2 був постановлений вирок, яким він був визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.358ч.2,3, ст.ст.15ч.2, 190 ч.4,ст.386 КК України, йому було призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу було змінено з підписки про невиїзд на утримання під вартою, та ОСОБА_3 був узятий під варту в залі суду (а.с.7-41).

Ухвалою судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області від 25.12.2008 року вирок Приморського районного суду міста ОСОБА_2 скасований, кримінальна справа відносно ОСОБА_3 направлена прокурору Приморського району міста Одеси на додаткове слідство. Запобіжний захід щодо підсудного ОСОБА_3 знаходження під вартою змінено на підписку про невиїзд з місця проживання та він звільнений з під варти у залі суду (а.с.65).

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 після проголошення 05.11.2008 року вироку суду був складений протокол затримання, але він не був доставлений в ОСІ, а з 06.11.2008 року по 27.11.2008 року знаходився на лікуванні в кардіологічному центрі „Св. Катерина. 27.11.2008 року після виписки з кардіологічного центру ОСОБА_3 на підставі протоколу затримання від 05.11.2008 року та вироку суду від 05.11.2008 року в 19 год 15 хв Портофранківським ОМ Приморського РО був доставлений та поміщений в ІТУ, а 28.11.2008 року в 12год.30хв він був переданий конвойному наряду для переводу в ОСІ (а.с.66).

Взяття під варту як запобіжний захід відповідно до ст.155 Кримінально-процесуального кодексу України застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки. Місцями досудового увязнення для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано взяття під варту, є слідчі ізолятори. Порядок досудового увязнення визначається КПК України, Законом України „Про попереднє увязнення.

Згідно ст.1 Закону України „Про попереднє увязнення попереднє увязнення є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчинені злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

В цій статті Закону також визначено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з увязненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Відповідно до ст.11 Закону України „Про попереднє увязнення медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього увязнення організується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоровя.

Статтею 5 „Основ законодавства України про охорону здоровя передбачено, що державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобовязані забезпечити пріоритетність охорони здоровя у власній діяльності, не завдавати шкоди здоровю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції подавати допомогу хворим, інвалідам та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоровя і їх діяльності, а також виконувати інші обовязки, передбачені законодавством про охорону здоровя.

Згідно Правил тримання осіб, узятих під варту, і засуджених у слідчих ізоляторах Державного департаменту України з питань виконання покарань, затверджених Наказом Держдепартаменту з питань виконання покарань №192 від 20.09.2000 року (далі Правила),адміністрація слідчих ізоляторів забезпечує, крім іншого, створення належного медичного обслуговування осіб, які утримуються в установі.

Відповідно до п.п. 2.3.1 п.2.3 Правил приймання від конвою осіб, узятих під варту, і засуджених здійснюються черговим помічником начальника СІЗО або його заступником. Прийняті від конвою особи на період оформлення на них облікових документів розміщуються з додержанням вимог ізоляції на строк не більше двох годин у кабінах збірного відділення. Хворі в кабіну не поміщуються, а розміщуються в камерах збірного відділення з додержанням вимог ізоляції. При потребі їм надається відповідна медична допомога. Підпунктом 3.1.1 п.3.1, підпунктом 9.2.1 п.9.2 Правил встановлено, що особи, які доставлені в СІЗО підлягають обовязковому медичному огляду з метою виявлення хворих, які потребують невідкладної допомоги, а також осіб, які становлять епідемічну загрозу для оточуючих. Вказані особи проходять медичний огляд і санітарну обробку в день їх прибуття в СІЗО. Огляд проводить лікар або фельдшер у спеціально обладнаній медичній кімнаті збірного відділення. Результати медичного огляду заносяться до медичної картки. Після санітарної обробки хворі розміщуються за вказівкою медичної частини.

Згідно п.п.9.2.6 п.9.2 Правил для лікування хворих осіб дозволяється, за висновком лікаря, отримувати від родичів увязнених та засуджених позачергові передачі з необхідними для лікування медикаментозними препаратами (у фабричній упаковці) за відсутності їх у медичній частині установи. Отримані ліки підлягають обліку в медичній частині та видаються хворому згідно з аркушем призначення.

Суд вважає, що вищезазначені вимоги законодавства щодо обовязку забезпечити пріоритетність охорони здоровя у власній діяльності та у межах своєї компетенції подавати допомогу хворим відповідачем як держаною установою у відношенні позивача виконані не були, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 слідчого ізолятора про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання йому необхідної медичної допомоги під час його в утримання в ОСІ з 28.11.2008 року по 25.12.2008 року є обґрунтованими. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.71,69 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що він одразу після виписки 27.11.2008 року з кардіологічного центру „Св. Катерина, де проходив лікування та був виписаний для продовження лікування амбулаторно з призначенням ліків, які йому необхідно було приймати, був затриманий, поміщений в ІТУ. На другий день 28.11.2008 року доставлений в ОСІ. Він себе погано почував, ліки, яки йому були виписані лікарем в КЦ „Св. Катерина йому не давали. Оглянутий лікарем ОСІ він своєчасно не був, лікування, яке було призначено ним без обстеження не відповідало призначенню лікарів кардіологічного центру, призначене йому на підставі повного обстеження. У звязку з поганим станом здоровя він звертався з проханням огляду його спеціалістом кардіологом, але на його прохання як лікар ОСІ, так і інші працівники не реагували.

Доводи позивача щодо його стану здоровя, наполегливих та постійних прохань до працівників ОСІ про огляд його лікарем кардіологом підтверджується поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_6, який знаходився з позивачем під час його перебування в ОСІ в одній камері.

Вказані обставини підтверджуються також дослідженими у судовому засіданні документами. Відповідно до довідки начальника ІТУ від 31.01.2009 року ОСОБА_3 на підставі протоколу затримання від 05.11.2008 року та вироку суду від 05.11.2008 року був в 19 год 15 хв Портофранківським ОМ Приморського РО був доставлений та поміщений в ІТУ, а 28.11.2008 року в 12год.30хв він був переданий конвойному наряду для переводу в ОСІ (а.с.66).

Згідно з добовою відомістю обліку осіб, доставлених у слідчий ізолятор, позивач був доставлений в ОСІ 28.11.2008 року в 15год 10 хв. з ІТУ(а.с.67).

Відповідно до виписки з медичної карки стаціонарного хворого №210 КЦ „Св. Катерина - ОСОБА_3 06.11.2008 року був транспортований по ургентній цілодобовій службі в лікувально діагностичний центр „Свята Катерина-Одеса. Виписаний 27.11.2008 року з діагнозом: ІБС, стабільна стенокардія напруги, ФК П (нестабільна, прогресуюча з 06.11.2008 року), гіпертонічна хвора Пст., гипертензівний криз (06.11.2008р.), ускладнений, кардіальний, діастолічна дісфункція лівого шлуночка; атеросклероз коронарних артерій; дісціркуляторна і судинно метаболічна енцефалопатія Пст.; остеохондроз поперечного відділу хребта, хронічна веротеброгенна люмбалгія в ст. Ремісії; хронічний гепатит „С мінімальної степені активності; хронічний холецисто-панкреатіт; ерозівний бульбіт, діффузний гастріт, катаральний езофагіт.

Виписаний на амбулаторний етап лікування під динамічний нагляд кардіолога по місцю проживання з рекомендованим подальшим обстеженням та назначеним курсом медикаментозного лікування: Аспірин кардио, Плавікс, Предуктал, Амло, ОСОБА_7, Гидазепам, Омез, Гепафорте,Урсофальк. В виписці також зазначено, що повторна консультація з результатами додаткового обстеження повинна бути проведена в клініці через 20 діб (а.с.103-104)

Проте відповідно до медичної картки №373 стаціонарного хворого в ОСІ ОСОБА_3 при визначенні діагнозу ІБС, стабільна стенокардія напруги, ФК П, гіпертонічна хвора 1 ст. лікарем ОСОБА_5 призначене інше лікування: Рибоксін, Метапролол, Етап, Кардіомагніл. Лікування призначене лікарем 29.11.2008 року (а.с.107).

Таким чином, при наявності призначеного лікування лікарями в спеціалізованому кардіологічному центрі, звідки ОСОБА_8 був виписаний під динамічний нагляд кардіолога по місцю проживання, ОСОБА_5, який є лікарем-терапевтом, без обстеження хворого ОСОБА_8 та консультації та огляду його лікарем кардіологом змінив призначене лікування.

Суд не приймає до уваги наведені у запереченнях на позов посилання відповідача на призначення ОСОБА_8 лікування медикаментами, які були у наявності в медичний частині (а.с.98), оскільки відсутність всіх необхідних ліків в ОСІ не може бути підставою для не виконання обовязку установи щодо надання необхідної медичної допомоги особам, які утримуються в ОСІ. Крім того, відповідно до п.п.9.2.6 п.9.2 вищезазначених Правил для лікування хворих осіб дозволяється, за висновком лікаря, отримувати від родичів увязнених та засуджених позачергові передачі з необхідними для лікування медикаментозними препаратами (у фабричній упаковці) за відсутності їх у медичній частині установи. Проте судом достовірно встановлено, що ОСОБА_8 право на отримання таких ліків для надання йому повної медичної допомоги розяснено не було, самим відповідачем ніяких заходів для реалізації зазначеної можливості для надання повної медичної допомоги позивачу не прийнято.

Крім того, дослідження наданих відповідачем документів в обґрунтування своїх заперечень проти задоволення позову містять протиріччя, а тому не приймаються судом як докази в обґрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог ОСОБА_8

Згідно медичної довідки ОСІ ОСОБА_8 28.11.2008 року по прибутті до ОСІ був госпіталізований та отримував лікування (а.с.102). В запереченнях відповідач зазначив, що ОСОБА_8 був оглянутий начальником медчастини ОСОБА_4 та лікарем ОСОБА_5 лише 29.11.2008 року. За результатами огляду та враховуючи наявну медичну документацію встановлено діагноз, заведено медичну картку. ОСОБА_8 отримував призначене лікування (а.с.98). В медичній картці ОСОБА_8 під призначеним лікуванням лікарем ОСОБА_5 зазначена дата 29.11.2008 року (а.с.107/об.), проте згідно листка лікарських призначень це лікування ОСОБА_8 отримував з 28.11.2008 року, тобто раніше його призначення (а.с.109). Крім того, картка первинного огляду в установі датована 01.12.2008 року (тобто після встановлення діагнозу та призначення лікування), в якій значиться діагноз ІБС під питанням (а.с.101).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 слідчого ізолятора про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання йому необхідної медичної допомоги під час його в утримання в ОСІ з 28.11.2008 року по 25.12.2008 року, суд виходив також з принципу верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В той же час суд не приймає до уваги твердження позивача щодо утримання хворих з відкритою формою туберкульозу разом із здоровими особами, оскільки позивачем у судовому засіданні не надано жодного доказу в підтвердження зазначених обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області щодо ненадання необхідної медичної допомоги ОСОБА_3 під час його в утримання в ОСОБА_1 слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області з 28.11.2008 року по 25.12.2008 року.

Постанову може бути оскаржено до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160 КАС України.

Суддя

.